РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023Справа № 910/1744/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс»

про визнання недійсним та скасування розпорядження.

Представники:

від позивача: Марченко О.М.

від відповідача: Пащенко М.В.

від третьої особи: Шевцова Т.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс» про визнання недійсним та скасування розпорядження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що розпорядження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України № 09/273-р від 30.12.2022 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що позивач просить суд визнати недійсним та скасувати зазначене розпорядження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 позовну заяву залишено без руху.

14.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 5 ч. 4 ст. 247 ГПК України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з`ясовує, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Так, оскільки, у розпорядженні поставлено розпочати розгляд справи за ознаками вчинення Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» порушення передбаченого пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (доінуючим) становищем на ринку стивідорних послуг за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс», рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс», з огляду на що суд вважає за необхідне залучити вказану особу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 21.03.2023; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер транс лоджістікс".

Поряд з цим, частинами 11-13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 суд ухвалив: позовну заяву Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі - 2 684,00 грн за платiжними реквiзитами для перерахування судового збору за подання позову до Господарського суду міста Києва; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

27.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Частиною 12 статті 176 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 судом продовжено розгляд справи № 910/1744/23 за позовом Державного підприємства " Морський торговельний порт "Чорноморськ" до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер транс лоджістікс" про визнання недійсним та скасування розпорядження.

08.03.2023 через відділ діловодства суду від Державного підприємства " Морський торговельний порт "Чорноморськ" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 21.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 910/1744/23, а також заява на виконання вимог ухвали від 20.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у задоволенні клопотання Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про участь у підготовчому судовому засіданні, призначеному на 21.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі відмовлено з підстав відсутності у суду технічної можливості.

21.03.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

21.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача та третьої особи надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У підготовче засідання 21.03.2023 прибув представник відповідача, представники інших учасників судової справи у підготовче засідання не прибули.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення клопотань позивача та третьої особи про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 21.03.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 11.04.2023.

27.03.2023 та 04.04.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення.

04.04.2023 та 26.04.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції та заперечення на пояснення третьої особи.

06.04.2023 та 26.04.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

07.04.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду заяв позивача та третьої особи, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення засідання 11.04.2023 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявників.

У підготовче засідання 11.04.2023 прибув представник відповідача, представники позивача та третьої особи взяли участь у режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав клопотання про поновлення строків на подання відповіді на відзив, представник відповідача залишив вирішення питання щодо клопотання позивача на розсуд суду, представник третьої особи не заперечував проти задоволення клопотання позивача про поновлення строків на подачу відповіді на відзив.

Відповідно до ч.1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд без виходу до нарадчої кімнати поставив ухвалу, якою поновив строк на подання відповіді на відзив.

У підготовчому засіданні 11.04.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 09.05.2023.

26.04.2023 та 03.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції.

28.04.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

За наслідками розгляду заяв позивача та третьої особи, головуючим суддею Картавцевою Ю.В. прийнято рішення про можливість проведення засідання 09.05.2023 в режимі відеоконференції, про що повідомлено заявників.

У судове засідання 09.05.2023 прибув представник відповідача, представники позивача та третьої особи взяли участь у режимі відеоконференції.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представники відповідача та третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечили.

Представник третьої особи повідомив, що протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення подасть докази, які підтверджують розмір понесених судових витрат.

У судовому засіданні 09.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами та приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції тощо.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс» (заявник, третя особа, Товариство) звернулось до Антимонопольного комітету України (відповідач, Комітет) з заявою від 24.06.2022 №3066/2 (вх. №8-01/97-АМ від 30.06.2022) щодо можливих ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (позивач, Підприємство) на ринку надання послуг з перевантаження імпортної автотехніки.

Так, заява від 24.06.2022 №3066/2 обґрунтована тим, що у період із червня 2019 по січень 2022 ДП МТП «Чорноморськ» тричі необґрунтовано в односторонньому порядку підвищувало свої тарифи на вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів на спеціалізованому паромному комплексі в морському торговельному порту Чорноморськ, а також Підприємство затвердило «Політику укладання договорів з основної діяльності ДП «МТП «Чорноморськ», оприлюднену на сайті Підприємства, яка встановлює нерівнозначні, дискримінаційні умови для доступу експедиторів до послуг, що надає ДП «МТП «Чорноморськ» у морському торговельному порту Чорноморськ.

Викладене, на переконання заявника, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим статтею 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку стивідорних послуг: із вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, у вигляді встановлення таких цін (тарифів) на ці послуги, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції, а також встановлення таких умов реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

За результатами розгляду заяви від 24.06.2022 №3066/2 (вх. №8-01/97-АМ від 30.06.2022) Комітет встановив, що дії ДП «МТП «Чорноморськ» щодо встановлення для ТОВ «Інтер Транс Лоджістік» економічно необґрунтованої вартості зберігання імпортної, експортної та транзитної автотехніки, що навантажується на судна чи розвантажується із суден своїм ходом або буксирування, містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відтак, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України прийнято розпорядження № 09/273-р від 30.12.2022 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (надалі - Розпорядження), яким постановлено розпочати розгляд справи за ознаками вчинення державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (ідентифікаційний код 01125672, м. Чорноморськ, Одеська обл.) порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку стивідорних послуг: із вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування й зберігання нової та вживаної автотехніки (автомобілів) і транспортних засобів на Спеціалізованому паромному комплексі (5-ий термінал) у морському торговельному порту Чорноморськ, шляхом встановлення таких умов реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Звертаючись до суду з позовом у справі № 910/1744/23 Підприємство зазначає, що Розпорядження є незаконним, оскільки, відповідач видав оскаржуване Розпорядження лише 30.12.2022, тобто, з пропуском крайніх строків, визначених п. 19 Правил розгляду заяв і справ та ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», більш ніж на три місяці.

Відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що строк наданий заявнику на усунення недоліків заяви (період з 25.07.2022 по 19.09.2022) не зараховується до строку, визначеного у п. 19 Правил, крім того, з огляду на необхідність отримання інформації та документів від інших суб`єктів господарювання, Комітетом продовжено термін розгляду заяви на 60 днів. Відповідач зазначає, що видання розпорядження про початок розгляду справи та здійснення розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та інтересів учасників справи. Так, за своєю правовою природою розпорядження про початок розгляду справи не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер, відтак, доводи позивача є необґрунтованими.

Третя особа заперечує проти задоволення позову та зазначає, що оспорюване Розпорядження прийнято Комітетом за ознаками вчинення позивачем порушення у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку стивідорних послуг в межах компетенції та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстави для скасування Розпорядження відсутні.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, приймати розпорядження про початок розгляду справи або надавати мотивовану відповідь про відмову в розгляді справи, проводити, організовувати розслідування або дослідження за цими заявами і справами, закривати провадження у цих справах незалежно від їх підвідомчості іншим органам Антимонопольного комітету України, вносити, передавати їх в установленому Антимонопольним комітетом України порядку на розгляд цих органів для прийняття рішення.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» рішення та розпорядження державних уповноважених Антимонопольного комітету України приймаються від імені Антимонопольного комітету України.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

За змістом ч. 1 ст. 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Згідно пункту 20(2) Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 N 5 (далі - Правила) розпорядження про початок розгляду справи або про відмову в розгляді справи на підставі статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції", підвідомчої Комітету, адміністративній колегії Комітету, державному уповноваженому Комітету, приймає державний уповноважений Комітету.

Як встановлено судом, Товариство звернулось до Комітету з заявою від 24.06.2022 №3066/2 щодо ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ДП «МТП «Чорноморськ».

Листом №130-29.3/09-1078е від 25.07.2022 Комітет встановив, що заява Товариства подана без додержання вимог викладених в п. 18 Правил розгляду справ, у зв`язку з чим залишив заяву без руху та запропонував протягом 30 днів з дня отримання листа надати інформацію та документи згідно переліку.

Товариство надіслало Комітету заяву №3080/1 від 16.09.2022 про усунення недоліків на виконання вимог АМКУ, в якій надало запитувану відповідачем інформацію та документи, з огляду на що просило відкрити провадження у справі за заявою Товариства про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за №3066/2 від 24.06.2022. При цьому, Товариство зазначило, що лист №130-29.3/09-1078е від 25.07.2022 отримано 18.08.2022.

Відповідно до змісту листа Комітету №130-29.3/09-4246 від 26.09.2022 про продовження терміну розгляду заяви, для всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин, викладених у заяві Товариства, у зв`язку із необхідністю в отриманні додаткової інформації від ДП «МТП «Чорноморськ», ДП «Адміністрація морських портів України» та ТОВ «Чорноморський рибний порт», розгляд заяви №3066/2 від 24.06.2022 продовжено на 60 календарних днів.

У поясненнях від 04.04.2023, третьою особою зазначено, що у зв`язку продовженням строку розгляду, Товариство надіслало Комітету уточнення та доповнення № 3095/1 від 14.11.2022 до заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Як встановлено судом, розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України № 09/273-р від 30.12.2022 розпочато розгляд справи №130-26.13/88-22 за ознаками вчинення Підприємством порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Зокрема, розгляд справи №130-26.13/88-22 розпочато з огляду на наступні висновки Комітету.

ТОВ «Інтер Транс Лоджістік» з метою здійснення експедиторської діяльності на території морського торговельного порту Чорноморськ уклало з ДП «МТП «Чорноморськ» договір «Про перевантаження імпортної автотехніки» від 12.06.2019 № 86/н.

Відповідно до Договору від 12.06.2019 № 86/н ДП «МТП «Чорноморськ» вивантажує із суден типу РО-РО завезену ТОВ «Інтер Транс Лоджістік», у погоджених із ДП «МТП «Чорноморськ» об`ємах, кількість вантажу, виділяє складську площу для зберігання вантажу ТОВ «Інтер Транс Лоджістік», навантажує в залізничні вагони і/або автотранспорт та документально оформляє імпортну автотехніку, а ТОВ «Інтер Транс Лоджістік» планує до перевантаження автотехніку та зобов`язується оплатити надані йому ДП «МТП «Чорноморськ» послуги в погодженому цим договором порядку (п. 1.1 Договору № 86/н).

Як зазначає Заявник, ДП «МТП «Чорноморськ» у період із червня 2019 по січень 2022 року в декілька разів без обґрунтувань підвищило, зокрема, вартість послуги зі зберігання імпортної та транзитної автотехніки, що навантажується на судна чи розвантажується із суден своїм ходом або буксирування, а також підвищило тарифи на вивантаження автотехніки із суден і її навантаження на автотранспорт, залізничні вагони своїм ходом або буксируванням.

За результатами аналізу наявної в Комітеті інформації, вартість зберігання імпортної, експертної та транзитної автотехніки, що навантажується на судна чи розвантажується із суден своїм ходом або буксируванням, встановлена ДП «МТП «Чорноморськ», у період із червня 2019 по початок 2022 року залежно від терміну зберігання зросла мінімально на 278% та максимально на 445%, а тариф на вивантаження автотехніки із суден і її навантаження на автотранспорт, залізничні вагони своїм ходом або буксируванням зріс мінімально на 60% та максимально на 150%.

ДП «МТП «Чорноморськ» є державним портовим оператором (стивідорною компанією), яке здійснює діяльність на ринку вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування й зберігання нової та вживаної автотехніки (автомобілів) і транспортних засобів на Спеціалізованому паромному комплексі (5-ий термінал) у морському порту Чорноморськ.

Інфраструктура Спеціалізованого поромного комплексу (5-ий термінал) знаходиться на праві господарського віддання у ДП «МТП «Чорноморськ», отже, тільки ДП «МТП «Чорноморськ» може вирішувати, з яким суб`єктом господарюванням укладати відповідні договори, а з яким розривати такі договори.

Отже, ДП «МТП «Чорноморськ», маючи ознаки такого, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку стивідорних послуг: із вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання нової та вживаної автотехніки (автомобілів) і транспортних засобів на Спеціалізованому паромному комплексі (5-ий термінал) у морському торговельному порту Чорноморськ, встановило в Політиці укладання договорів з основної діяльності в ДП «МТП «Чорноморськ» такі умови реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Комітет зазначив, що питання щодо необґрунтованого підвищення Підприємством вартості послуги зі зберігання імпортної, експертної та транзитної автотехніки, що навантажується на судна чи розвантажується із суден своїм ходом або буксируванням, аналогічне питанню, яке розглядається у справі № 130-26.13/186-21.

Водночас, Комітетом зазначено, що дії Підприємства щодо встановлення для Товариства економічно необґрунтованої вартості зберігання імпортної, експертної та транзитної автотехніки, що навантажується на судна чи розвантажується із суден своїм ходом або буксируванням, містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

З огляду на викладене, Комітетом було прийнято спірне Розпорядження.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України. Зокрема, такими підставами є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Вирішуючи спір про визнання недійсним та скасування розпорядження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження. При цьому, саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі.

Видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не може порушувати прав позивача, оскільки застосування будь-яких санкцій (заходів відповідальності), встановлених статтями 51-54 Закону України "Про захист економічної конкуренції", таке розпорядження не передбачає.

Наведене вище узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, що викладені у постановах від 26.06.2018 у справі № 922/3600/17, від 29.05.2018 у справі № 910/13968/17, від 23.05.2018 у справі № 910/14682/17, від 27.02.2020 у справі №922/2695/19, від 18.01.2022 у справі №910/17572/20.

Згідно з п. 19 Правил заява про порушення розглядається протягом 30 календарних днів, а у разі потреби одержання додаткової інформації, яка не може бути надана заявником, строк розгляду заяви може бути подовжений державним уповноваженим, головою відділення на 60 календарних днів, про що письмово повідомляється заявнику. Встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у пункті 18 цих Правил, і це перешкоджає розгляду заяви, державний уповноважений, голова відділення залишає заяву без руху, про що письмово повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків. Час залишення заяви без руху не зараховується у строк розгляду заяви.

Судом встановлено, що з дати отримання Комітетом заяви (30.06.2022) до дати прийняття Розпорядження (30.12.2022) минуло 184 дні, при цьому, враховуючи строк на усунення недоліків (з 25.07.2022 по 19.09.2022), який не зараховується у строк розгляду заяви, фактичний строк розгляду заяви становив 127 днів.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення органів Комітету тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Так, позивач не зазначає та не доводить належними доказами обставину того, що розгляд Комітетом заяви в строк більший, ніж визначено п. 19 Правил, призвів до прийняття неправильного рішення та порушив права чи законні інтересів позивача у даній справі, зважаючи, зокрема на те, що до прийняття розпорядження, про всі процесуальні дії в межах розгляду заяви повідомляється виключно заявник.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що у прийнятті розпорядження № 09/273-р від 30.12.2022 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Комітет діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом, а відтак, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні, з огляду на що суд відмовляє у задоволенні позову у справі № 910/1744/23.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.05.2023

Суддя Ю.В. Картавцева