ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
"23" травня 2023 р. Справа № 924/405/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлусти У.О., розглянувши в залі судових засідань № 204 матеріали клопотання про винесення додаткового рішення у справі
за позовом фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійович, с. Лісне, Тарутинський район, Одеська область
до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій", м. Шепетівка Хмельницької області
представники сторін:
позивач: не з`явився
відповідач: Оніщук Є.О. - представник згідно ордеру
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 08.05.2023р. у справі № 924/405/23 позов фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійовича, с. Лісне, Тарутинський район, Одеська область до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій", м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 152664,43 грн основного боргу, 22736,71 грн пені, 3089,97 грн інфляційних втрат, 1384,97 грн 3% річних задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій" на користь фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійовича 14429,93 грн (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дев`ять гривень 93 коп.) пені, 865,80 грн (вісімсот шістдесят п`ять гривень 80 коп.) 3% річних, 1068,65 грн (одну тисячу шістдесят вісім гривень 65 коп.) інфляційних втрат, 245,45 грн (двісті сорок п`ять гривень 45 коп.) витрат по оплаті судового збору. В решті позову в частині стягнення 8306,78 грн пені, 519,17 грн 3% річних, 2021,32 грн інфляційних втрат відмовлено. Провадження у справі № 924/405/23 в частині вимог про стягнення 152664,43 грн основного боргу закрито.

Представником фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійовича подано до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення та стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій" на користь заявника 1144,96 грн судового збору на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України, 18000,00 грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, заявник на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України просить суд повернути фізичній особі-підприємцю Мєрєуці Олександру Валерійовичу 1144,96 грн судового збору з Державного бюджету України.

Ухвалою суду від 12.05.2023р. розгляд клопотання представника позивача від 10.05.2023р. призначено до розгляду в судовому засіданні

18.05.2023р. представником товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський аграрій" подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому просить: 1) клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 18000,00 грн залишити без розгляду з підстав порушення позивачем ч. 8 ст. 129 ГПК України, оскільки позивач не зробив заяву про те, що докази понесених витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду; 2) у разі наявності підстав для стягнення витрат на правничу допомогу розмір заявлених витрат зменшити. В обґрунтування своїх доводів заявником зазначено, зокрема, що дана справа відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із стягненням заборгованості і спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України, ГК України, не передбачаються застосування та дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, сформована стала судова практика Верховного Суду. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час для підготування процесуальних документів, справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні. Відповідач не заперечував проти факту надання послуг та розміру основного боргу. Відповідач сплатив суму основного боргу. Розмір витрат не співмірний з ціною позову 10% від ціни позову. Також вказано на невірний розрахунок заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причин суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, підтримав доводи викладені в заяві по суті справи.

При вирішенні заяви позивача про стягнення з відповідача судових витрат судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи знаходиться ордер на надання правничої допомоги фізичній особі-підприємцю Мєрєуці Олександру Валерійовичу адвокатом Нижником Г.І. на підставі договору від 24.03.2023р.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

29.03.2023р. між адвокатом Нижник Г.І. та фізичною особою-підприємцем Мєрєуцею О.В. укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1. якого на умовах цього договору адвокат зобов`язується надавати замовнику правничу допомогу, а замовник зобов`язується оплатити надані адвокатом послуги.

Відповідно до п. 1.2. договору об`єктом юридичних послуг за цим договором обмежується надання адвокатом правничої допомоги заявнику в господарському суді Хмельницької області у справі за позовом фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійович до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій" про стягнення заборгованості за договором про надання транспортних послуг.

Згідно п. 3.1. договору замовник зобов`язується за цим договором здійснити оплату послуг адвоката у національній валюті у розмірі пропорційно до кількості витрачених годин надання правничої допомоги. Вартість однієї години надання правничої допомоги складає 1500,00 гривень.

09.05.2023р. між адвокатом Нижник Г.І. та фізичною особою-підприємцем Мєрєуцею О.В. укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 29.03.2023р., відповідно до п. 1 якої у зв`язку із присвоєнням номеру судовій справі, у межах якої адвокат надає правничу допомогу замовнику, пункт 1.2. договору необхідно викласти в наступній редакції:

"1.2. Об`єм юридичних послуг за цим договором обмежується наданням адвокатом правничої допомоги замовнику в господарському суді Хмельницької області у справі № 924/405/23 за позовом фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійович до товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій" про стягнення заборгованості за договором про надання транспортних послуг".

Відповідно до підписаного сторонами детального опису робіт (наданих послуг) адвокатом були надані наступні послуги:

1) зустріч із замовником, надання консультацій щодо обставин справи 1 год.;

2) ознайомлення з матеріалами та документами, наданими замовником, аналіз обставин спору 2 год.;

3) формування правової позиції. Дослідження судової практики Верховного Суду. Зустріч із клієнтом, узгодження остаточної правової позиції 2 год.;

4) написання позовної заяви. Розрахунок заборгованості зі сплати пені, інфляційних витрат та відсотків річних за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором 2,5 год.;

5) підготовка позовної заяви до подання: друк позовної заяви, виготовлення копій письмових доказів, формування пакетів документів для суду та відповідача, сплата судового збору; надсилання позовної заяви з додатками до суду та відповідач 2 год.;

6) ознайомлення із відзивом відповідача та доданими до нього документами 0,5 год.;

7) складання та подання клопотання про відмову від частини позовних вимог 1 год.;

8) складання та подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Участь в судовому засіданні (08.05.2023р.) 0,5 год,;

9) складання та подання клопотання про винесення додаткового рішення у справі 0,5 год.

Всього 12 год. Вартість однієї години роботи адвоката складає 1500,00 грн згідно п. 3.1. договору про надання правової допомоги від 29.03.2023р.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 14/23 від 09.05.2023р. фізичною особою-підприємцем Мєрєуцою О.В. на підставі договору від 29.03.2023р. сплачено адвокату Нижнику Г.І. 18000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому у п.п. 19, 20 постанови від 07.07.2021р. № 910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини, разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.08.2021р. у справі № 910/11547/19 звернуто увагу на те, що ч. 4 ст. 129 ГПК України є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 вказано, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, однак ч. 5 наведеної норми визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У відповідній постанові зазначено, що на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.

Як роз`яснено у відповідній постанові, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, як вказано у вищезгаданій постанові, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії застосовував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 28); у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані позивачем докази та виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат не в повній мірі узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності та необхідності відповідних витрат.

Також, суд зазначає, що враховуючи кількість сторін, предмет позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг доказів для правового аналізу, заперечення відповідача, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію. Відтак, надання консультацій щодо обставин справи; ознайомлення з матеріалами та документами, наданими замовником, аналіз обставин спору; формування правової позиції, дослідження судової практики Верховного Суду, узгодження остаточної правової позиції; написання позовної заяви, розрахунок заборгованості зі сплати пені, інфляційних витрат та відсотків річних за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором; підготовка позовної заяви до подання: друк позовної заяви, виготовлення копій письмових доказів, формування пакетів документів для суду та відповідача, сплата судового збору, надсилання позовної заяви з додатками до суду та відповідач; ознайомлення із відзивом відповідача та доданими до нього документами год.; складання та подання клопотання про відмову від частини позовних вимог; складання та подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, участь в судовому засіданні (08.05.2023р.); складання та подання клопотання про винесення додаткового рішення у справі, не вимагали від адвоката істотних витрат часу, а саме 12 годин та професійних здібностей з огляду на правовий об`єм даних документів. При цьому, виходячи зі змісту позовної заяви, остання не містить жодних посилань на судову практику Верховного Суду щодо спірних правовідносин. Крім того, судом зауважується, що вартість послуг за 1 год. роботи адвоката є також завищеною.

За таких обставин, очевидно, що загальна вартість послуг та витрачений адвокатом час є завищеними.

Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт (детальному описі робіт, виконаних адвокатом), є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.

Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023р. у справі № 910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, розумним розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу в межах справи № 924/405/23, суд вважає 7000,00 грн.

З урахуванням вищенаведених обставин, критеріїв розумності та необхідності витрат на правову допомогу, суд задовольняє заяву позивача частково та стягує з відповідача 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11000,00 грн суд покладає на позивача.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки позивач не підтримав частину позовних вимог (основний борг) унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, з урахуванням вимог заяви позивача від 10.05.2023р. щодо стягнення судового збору з відповідача, оплата судового збору у розмірі 1144,96 грн (1. 152664,43 грн (основний борг) / 179876,08 грн (ціна позову) * 100% = 84,87% (відсоток основного боргу від ціни позову). 2. 2698,14 грн (розмір судового збору від ціни позову) * 84,87% * 50% = 1144,96 грн) на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України покладається на відповідача.

Як слідує з мотивувальної частини рішення господарського суду Хмельницької області від 08.05.2023р. у справі № 924/405/23, суд, перевіривши, що клопотання позивача від 08.05.2023р. про відмову від позову в частині стягнення 152664,43 грн основного боргу підписане повноважним представником позивача, пересвідчившись, що відмова від позову в частині основного боргу не суперечать інтересам позивача, прийняв вказану заяву про відмову від позову в частині стягнення основного боргу.

10.05.2023р. представником позивача також подано клопотання про повернення судового збору на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач до відкриття першого судового засідання відмовився від позову в частині основного боргу, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за вимогу про стягнення основного боргу, а саме 1144,96 грн.

З доводами відповідача про залишення клопотання представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу без розгляду з підстав порушення позивачем ч. 8 ст. 129 ГПК України суд не погоджується, оскільки заяву про подання доказів понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду позивачем заявлено у клопотанні про відмову від позову в частині основного богу, поданого до суду 07.05.2023р., тобто до відкриття судового засідання у справі в порядку розгляду спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

клопотання представника фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійович про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій" (Хмельницька область, м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, 13, ідентифікаційний код 41672418) на користь фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу,

Видати наказ.

В решті витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Подільський Аграрій" (Хмельницька область, м. Шепетівка, Старокостянтинівське шосе, 13, ідентифікаційний код 41672418) на користь фізичної особи-підприємця Мєрєуци Олександра Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1144,96 грн (одну тисячу сто сорок чотири гривні 96 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повернути фізичній особі-підприємцю Мєрєуці Олександру Валерійовичу ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1144,96 грн (одна тисяча сто сорок чотири гривні 96 коп.), сплачений відповідно до платіжного доручення № 790 від 04.04.2023р.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.05.2023 року.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук.: 3 примірн.:

1 - до справи;

2 - позивачу (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 15);

3 - відповідачу (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 13).

Всім рекоменд. з повідомл.

Електронні адреси:

позивача

відповідача olena.gordiychuk1992@.net