ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1019/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь", м. Камя`нське Дніпропетровської області

про стягнення 736 806,44 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Баворовська Г.П.

Представники сторін

від позивача: Загрія Роман Олегович, ордер серії АР № 1114855 від 20.02.2023, адвокат

від відповідача: Кравчук Андрій Сергійович, ордер серії АЕ № 1186855 від 15.03.2023, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" на свою користь 718 766,10 грн основної заборгованості, 8 912,70 грн пені, 3 603,68 грн 3% річних, 5 523,96 грн інфляційних втрат та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №21/М-484 від 20.12.2021 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання на 22.03.2023.

14.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" та 16.03.2023 від Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" надійшли заява про участь представника в засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" та заяви Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

16.03.2023 Приватним акціонерним товариством "Камет-Сталь" подано відзив на позовну заяву в якому про сить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву посилається на те, що спірні правовідносини за договором поставки №21/М-484 від 20.12.2021, вже було предметом розгляду в межах справи №904/3746/22, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 у справі №904/3746/22 затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" та Приватним акціонерним товариством "Камет-Сталь" та врегульовано питання оплати суми основного боргу в розмірі 1 838 865,60 грн, що утворилася по зобов`язанням, пов`язаним з виконанням договору поставки №21/М-484 від 20.12.2021, в частині оплати поставленого ТОВ "Завод Спецмашремонт" товару. На виконання вказаного обов`язку (пункт 1 Мирової угоди) ПРАТ "Камет-Сталь" здійснило на користь ТОВ "Завод Спецмашремонт" платежі за наступними і платіжними інструкціями: № від 23.11.2022 на 612 955,20 грн; № від 20.12.2022 на 40 401,60 грн; № від 20.12.2022 на 572 553,60 грн; № від 19.01.2023 на 222 459,60 грн; № від 19.01.2023 на 390 495,60 грн.

Крім цього, у відповідності до пунктів 3 та 4 Мирової угоди ПРАТ "Камет-Сталь" 09.12.2022 здійснило на користь ТОВ "Завод Спецмашремонт" два перекази в рахунок відшкодування оплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 14 845,53 грн (50 % від сплаченої суми за подання позову) та правничої допомоги у розмірі 30 000,00 грн.

21.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" надійшла відповідь на відзив в якому зазначає, що предметом спору у справі 904/3746/22 та предметом мирової угоди є стягнення заборгованості в розмірі - 1 979 404, 62 грн. з яких: 1 838 865,60 грн. - основна заборгованість, 55 740,17 грн. пеня, 15 987,65 грн. 3% річних, 68 811,20 грн. інфляційні втрати. Судовий збір за подання позову в розмірі 29 691,07 грн. та понесені витрати на правничу допомогу 30 000,00 грн. Зазначена заборгованість виникли на підставі видаткових накладних від 07.06.2022 № 61, від 15.06.2022 року №67, від 20.06.2022 № 72, в межах укладеного договору поставки 21/М-484 від 20.12.2021 та Специфікації № 1 від 20.12.2021, без врахування курсової різниці передбаченою пунктом 9.2 Специфікації № 1. Умов щодо порядку виплат курсової різниці (пункт 9.2 Специфікації № 1) мирова угода не містить, що також визнається відповідачем, а отже не була предметом розгляду справи № 904/3746/22.

Таким чином зазначає, що позивачем не були заявлені вимоги в межах справи № 904/3746/22 щодо стягнення заборгованості з урахуванням курсової різниці (пункт 9.2. Специфікації № 1), оскільки ці зобов`язання на момент звернення позивача до суду (19.10.2022) у відповідача не виникли, а отже позивач не набув права вимагати їх виконання.

22.03.2023 від Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" до Господарського суду Дніпропетровської області подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю забезпечити явку свого представника безпосередньо до приміщення Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 постановлено відкласти судове засідання у справі на 12.04.2023.

У судове засідання 12.04.2023 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 12.04.2023 господарським судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2022 закрито підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті в засіданні на 17.05.2023.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.05.2023, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача підтримав заперечення на позов та зазначив, що умовами мирової угоди сторони фактично внесли зміни до договору (специфікації) щодо ціни на поставлений товар за Специфікацією №1.

У судовому засіданні 17.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2021 року між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Камет-Сталь" як покупець та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" як постачальник укладено договір поставки № 21/М-484, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується виготовити і передати, а покупець - прийняти і оплатити товар (надалі - товар) на умовах, передбачених цим договором.

Кількість, номенклатура товару вказуються в специфікаціях (додатках) до цього договору, що є невід`ємною частиною договору (далі - Специфікації) (п.2.1. договору).

Пунктами 3.1.-3.6. договору встановлено, що поставка товару здійснюється видами транспорту, зазначеними в специфікаціях.

Постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, зазначених в специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2020 року.

Строки поставки товару вказуються в специфікаціях.

Постачальник має право здійснити поставку товару в інші терміни виключно на підставі попередньої письмової згоди покупця.

Постачальник зобов`язаний повідомити письмово покупця про передбачувану дату поставки товару не пізніше ніж за 3 (три) календарних дні до дати поставки.

Право власності на товар та ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару.

Відповідно до пунктів 4.1.- 4.3 договору сторони домовились, що поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначених в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов`язані з постачанням товару.

Ціна на товар може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до цього договору або специфікації.

Зміна ціни після підписання договору сторонами не допускається, якщо інше не зазначено в специфікації.

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється відповідно до доданих до неї специфікацій.

Пунктами 5.1.-5.2. договору встановлено, що оплата покупцем-товару здійснюється в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в цьому договорі.

Оплата за поставлений товар буде проводитися протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обчислюється з дати поставки товару та надання документів, зазначених в п. 6.3 цього договору.

Згідно пункту 5.10. договору у випадку якщо вартість товару зазначається з урахуванням еквіваленту гривні по відношенню до іноземних валют і підлягає перерахунку на дату здійснення платежу, покупець в односторонньому порядку звільняється від виконання зобов`язань щодо перерахунку вартості кожної поставленої одиниці товару (в бік збільшення) на дату здійснення оплати вартості товару, у випадку порушення строку поставки одиниці товару з вини постачальника, понад 14 (чотирнадцять) календарних днів від дати, встановленої у відповідній специфікації.

За умовами пунктів 7.1.-7.2. договору, за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Цей Договір набуває чинності з дати підписання, але не раніше виконання вимог установчих документ сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог).

Пункті 10.3 договору узгодили, що офіційні листи (претензії, повідомлення, вимоги, заяви) пов`язані з виконанням цього договору або випливають з нього, можуть бути спрямовані сторонами шляхом направлення сканованою копії такого офіційного листа, за підписом уповноваженої особи сторони договору, в електронному повідомленні.

Цей Договір діє до 31 грудня 2022 року, але в будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, в тому числі гарантійних, за цим договором. (пункт 10.4.-10.5 договору).

Сторонами узгоджена та підписана Специфікація №1 від 20.12.2021,відповідно до якої вартість товару, що постачається відповідно до цієї специфікації становить 2 528 944,00 грн., ПДВ 505 788,80 грн., загальна вартість з ПДВ 3 034 732,80 грн.

Відповідно до пункту 9.2 Специфікації №1 враховуючи, що ціна включає імпортну складову, керуючись статтями 524, 532 Цивільного кодексу України сторони домовились визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Таким чином, еквівалент загальної вартості специфікації становить 115 425,07 дол США з ПДВ відповідно до курсу НБУ 25.10.2021 із заокругленням до чотирьох знаків після коми, що становить 1 дол США = 26,2918, який приймається як розрахунковий курс специфікації.

При перерахуванні оплати під курсом гривні до долара США у цій специфікації розуміється узгоджений сторонами курс, який дорівнює курсу дол. США на дату здійснення платежу. Сторони встановили дані ресурсу (https://bank.gov.ua/) як джерело інформації про курс НБУ. У випадку зміни курсу євро (НБУ) більш ніж +/- 3% на дату здійснення платежу по відношенню до розрахункового курсу специфікації, ціни товару та загальна вартість специфікації у гривні пропорційно змінюється. Такі зміни відбуваються автоматично і не потребують додаткового узгодження сторін, а сума оплати кожного платежу підлягає перерахуванню на дату оплати рахунку за формулою: S0 = Р% (Sn /Kc) х К1, де S0 сума оплати у гривні на момент здійснення оплати за товар постачальнику; Р% - сума платежу у %, який підлягає сплаті згідно п. 5 специфікації; Sn вартість товару у гривні згідно специфікації; Kc розрахунковий курс специфікації; К1 курс долара США (НБУ) на дату здійснення платежу.

На виконання умов договору та специфікації, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" здійснено поставку товару, визначеного специфікацією, а саме Майданчик та монорейка, кр, 237-4059-2, що підтверджується видатковими накладними від 07.06.2022 року № 61, від 15.06.2022 року № 67, від 20.06.2022 року № 72.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до затвердженої ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 року мирової угоди у справі № 904/3746/22, Приватне акціонерне товариство "Камет-Сталь" здійснило оплату суми основної заборгованості: 23.11.2022 у сумі 612 955,20 грн.; 20.12.2022 у сумі 572 553,60 грн; 20.12.2022 у сумі 40 401,60 грн; 19.01.2023 у су44мі 222 459,60 грн; 19.01.2023 у сумі 390 495,60 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" листами № 209 від 27.12.2022, № 010 від 24.01.2023 у зв`язку із зміною курсу дол США (НБУ) більш ніж +/- 3 % з урахуванням пункту 9.2 специфікації № 1 від 20.12.2021 направило Приватному акціонерному товариству "Камет-Сталь": видаткову накладну - корегування № 61/1 від 23.11.2022, акт №1 від 23.11.2022; видаткову накладну - корегування № 61/2 від 20.12.2022, акт № 2 від 20.12.2022; видаткову накладну - корегування № 67/1 від 20.12.2022, акт № 1 від 20.12.2022; видаткову накладну - корегування № 67/2 від 19.01,2023, акт №2 від 19.01.2023; видаткову накладну -корегування № 72/1 від 19.01.2023 акт № 1 від 19.01.2023.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" виставлені та направлені Приватному акціонерному товариству "Камет-Сталь" рахунки-корегування: №61/1 від 23.11.2022 на суму 239 588,70 грн.; №61/2 від 20.12.2022 на суму 15 791,96 грн.; № 67/1 від 20.12.2022 на суму 223 796,74 грн.; № 67/2 від 19.01,2023 на суму 86 953,84 грн.; № 72/1 від 19.01.2023 на суму 152 634,86 грн.

За результатами господарської операції (видаткова накладна - корегування № 61/1 від 23.11.2022, № 61/2 від 20.12.2022, 67/1 від 20.12.2022, 67/2 від 19.01.2023, 72/1 від 19.01.2023), на виконання вимог податкового законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" складено розрахунки корегування до податкових накладних направлено до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію, що підтверджується відповідними квитанціями.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" посилається на порушення Приватним акціонерним товариством "Камет-Сталь" зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати курсової різниці, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 718 766,10 грн різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні, 8 912,70 грн пені, 3 603,68 грн 3% річних, 5 523,96 грн інфляційних втрат.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №21/14-484 від 20.12.2021, факт поставки товару, ціна товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність /відсутність прострочення оплати товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 вказаної статті).

Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 718 766,10 грн. заборгованості (різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні).

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно зі статті 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої стаття 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга цієї норми допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі N 910/10191/17). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі № 910/763/13 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 916/706/17.

Курсова різниця є недоотриманою позивачем вартістю товару у зв`язку зі зміною його ціни за рахунок валютних коливань в бік збільшення.

Позивачем згідно з пунктом 9.2 специфікації №1 від 20.12.2021 здійснено перерахування та виставлені рахунки-корегування: №61/1 від 23.11.2022 на суму 239 588,70 грн.; №61/2 від 20.12.2022 на суму 15 791,96 грн.; № 67/1 від 20.12.2022 на суму 223 796,74 грн.; № 67/2 від 19.01,2023 на суму 86 953,84 грн.; № 72/1 від 19.01.2023 на суму 152 634,86 грн.

Відповідач проти нарахованої суми 718 766,10 грн. заборгованості (різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні) заперечує, посилаючись на те, що в межах справи №904/3746/22, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 у справі №904/3746/22 затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" та Приватним акціонерним товариством "Камет-Сталь" та врегульовано питання оплати суми основного боргу в розмірі 1 838 865,60 грн, що утворилася по зобов`язанням, пов`язаним з виконанням договору поставки №21/М-484 від 20.12.2021, в частині оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" товару.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.05.2023, представник відповідача підтримав заперечення на позов та зазначив, що умовами мирової угоди сторони фактично внесли зміни до договору (специфікації) щодо ціни на поставлений товар за Специфікацією №1.

Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа №904/3746/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" 1 868 865 980,60 грн. основної заборгованості, 55 740,17 грн. пені, 15 987,65 грн. 3% річних, 68 811,20 грн. Інфляційних витрат, які виникла внаслідок неналежного виконання умов договору поставки №21/М-484 від 20.12.21.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 у справі №904/3746/22 затверджено мирову угоду, відповідно умов якої Приватне акціонерне товариство "Камет-Сталь" зобов`язується оплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" суму основного боргу в розмірі 1 838 865,60 грн., що утворилася по зобов`язанням, пов`язаним з виконанням договору поставки №21/М-484 від 20.12.2021, в частині оплати поставленого товару, відповідно до узгодженого графіку погашення заборгованості; з дати затвердження цієї мирової угоди судом припиняються наступні зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь", які виникли внаслідок порушення останньою своїх зобов`язань за договором поставки №21/М-484 від 20.12.2021: по сплаті передбачених договором поставки №21/М-484 від 20.12.2021 сум неустойки та пені; по сплаті передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України сум річних та інфляційних втрат; по сплаті сум збитків (в тому числі і тих витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" в складі збитків, яких на дату укладання цієї мирової угоди Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" не понесено, але які можуть бути понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" внаслідок порушення Приватним акціонерним товариством "Камет-Сталь" своїх зобов`язань за договором поставки №21/М-484 від 20.12.2021, яке мало місце до моменту укладення цієї мирової угоди).

Сторони заявляють, що у випадку належного виконання цієї мирової угоди не матимуть жодних майнових претензій одна до одної з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди.

Відповідно до частини 1 статті 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

В мировій угоді, яка затверджена ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 у справі №904/3746/22 не зазначено про вихід сторін за межі предмету спору у справі №904/3746/22.

Представник позивача зазначив, що сторони під час укладення мирової угоди не виходили за межі предмету спору у справі №904/3746/22, питання щодо курсової різниці, передбаченої пунктом 9.2 специфікації не врегульовували, оскільки на час укладення мирової угоди та затвердження її господарським судом у позивача не виникло права на стягнення цієї суми (курсова різниця залежить від дати фактичної оплати товару).

Відповідно до пункту 10.8 договору всі зміни і доповнення до цього договору є невід`ємною частиною і дійсні лише в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох сторін.

З тесту мирової угоди від 11.11.2022, яка надана відповідачем до відзиву вбачається, що мирову угоду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" підписано адвокатом Загрієм Романом Олеговичем на підставі ордеру, тобто представником учасника судового процесу позивача, в межах наданих йому процесуальним законодавством.

Доказів на підтвердження того, що адвоката Загрія Романа Олеговича уповноважено на підписання змін та доповнень до договору матеріали справи не містять, як і не містить зміст мирової угоди у справі №904/3746/22, що вона є невід`ємною частиною договору поставки №21/М-484 від 20.12.2021.

Таким чином, доводи відповідача про врегулювання спірних відносин у межах справи №904/3746/22 та про внесення змін до пункту 9.2 Специфікації спростовуються матеріалами справи та відхиляються судом.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 718 766,10 грн. заборгованості - різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США (розмір якої визначено в дні здійснення оплати за поставлений товар з урахуванням приписів пункту 9.2 специфікації) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.2 договору у випадку порушення більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів строку оплати товару, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 8 912,70 грн пені, 3 603,68 грн 3% річних та 5 523,96 грн інфляційних втрат.

Відповідач контррозрахунок пені, 3% річних, інфляційних втрат не надав.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок арифметичних помилок не виявив.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 736 806,44 грн. (718 766,10 грн основної заборгованості - різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні, 8 912,70 грн пені, 3 603,68 грн 3% річних, 5 523,96 грн інфляційних втрат).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві позивачем поданий попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку із розглядом справи, в тому числі й витрати на правничу допомогу, під час розгляду справи по суті до судових дебатів представник позивача заявила, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані після ухвалення рішення у справі, тому розподіл витрат на правничу допомогу під час ухвалення рішення не здійснюється, що є підставою для звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" до Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" про стягнення 736 806,44 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Камет-Сталь" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна буд. 18б, ідентифікаційний код 05393085) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Спецмашремонт" (69008, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 9, ідентифікаційний код 33134397) 718 766,10 грн різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні, 8 912,70 грн пені, 3 603,68 грн 3% річних, 5 523,96 грн інфляційних втрат, 11 052,11 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.05.2023

Суддя Ю.А. Бажанова