номер провадження справи 5/94/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

19.05.2023 Справа № 908/1030/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Приватного акціонерного товариства БЕРТІ (вул. Омеляновича-Павленка Михайла, буд. 4, м. Київ, 01010; )

До відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (вул. Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, 69008; )

про стягнення 107 017,99 грн.,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

30.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства БЕРТІ до Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про стягнення 107 017,99 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2023 справу №908/1030/23 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 04.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1030/23 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Присвоєно справі номер провадження 5/94/23 та вирішено розгляд справи по суті розпочати з 27.04.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

13.04.2023 до суду від ПАТ Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь надійшло клопотання від 11.04.2023 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки у п. 9.2. договору №20/2020/1402 від 26.03.2020 зазначено, якщо спори та розбіжності стосовно виконання договору не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у відповідності до матеріального права України наступним чином: спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів СІНА (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються у Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (згідно з регламентом вказаного суду), рішення якого є остаточним та обов`язковим для сторін та підлягає виконанню сторонами у строки, вказані у рішенні суду.

Обмінний курс НБУ на дату виникнення вимог - 27.03.2023 (дату позовної заяви ПрАТ «БЕРТІ») складав: 36,5686 грн. за 1 долар США, що підтверджується інформацією, розміщеною у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Національного банку України.

Таким чином, еквівалент 10 000 доларів США на 27.03.2023 складав 365686,00грн.

Отже, згідно з укладеною сторонами за договором № 20/2020/1402 від 26.03.2020 угодою, даний спір підлягає вирішенню у Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група».

Також 24.04.2023 до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву від 24.04.2023.

Станом на 19.05.2023 від позивача жодних письмових пояснення по суті клопотання відповідача від 11.04.2023 про залишення позовної заяви без розгляду до суду не надійшло.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 2 зазначеного Закону визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до статті 5 Закону України Про третейські суди юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно зі статтею 12 Закону України Про третейські суди третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2020 між Приватним акціонерним товариством БЕРТІ (далі Постачальник) та Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (далі Покупець) укладено договір №20/2020/1402, відповідно до п.п.1.1. якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти та оплатити матеріали на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 9.1. договору, спори та розбіжності, які виникли у зв`язку з даним договором або які стосуються його укладання, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності будуть по можливості вирішуватись шляхом переговорів.

У пункті 9.2 договору визначено, що якщо спори та розбіжності, вказані у п. 9.1. цього договору не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у відповідності до матеріального права України наступним чином:

- спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються у господарських судах України (у відповідно до діючого законодавства України);

- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються у Регіональному Третейському суді України при Асоціації Регіональна правова група (згідно з регламентом вказаного суду), рішення якого є остаточним та обов`язковим для Сторін та підлягає виконанню Сторонами у строки, вказані у рішенні суду.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Національного банку України станом на 27.03.2023 обмінний курс НБУ, а саме на дату виникнення вимог - 27.03.2023 (дату позовної заяви ПрАТ «БЕРТІ») складав: 36,5686 грн. за 1 долар США.

Отже, еквівалент 10 000 доларів США на 27.03.2023 складав 365 686,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 07.03.2022 по 27.03.2023 в сумі 26 891,86 грн. та інфляційні втрати за період з липня 2022 по лютий 2023 в сумі 80 126,13 грн., оскільки відповідачем не виконано рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2022 у справі №908/1221/22, яким стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 847 627,58 грн. та інфляційні втрати в сумі 119 333,83 грн. за період з березня по червень 2022. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Частиною 5 статті 4 ГПК України встановлено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Суд зазначає, що від відповідача до початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказана угода в судовому порядку визнана недійсною або втратила чинність.

Щодо можливості виконання вказаної угоди, суд зазначає, що відповідно до роздруківки з офіційного сайту «Опендатабот» в мережі інтернет: https://opendatabot.ua/: Асоціація Регіональна правова група () зареєстрована 25.05.2006, відсутні дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, та її місцезнаходженням є 50086, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, будинок 74-А.

Таким чином, згідно з укладеною сторонами за договором №20/2020/1402 від 26.03.2020 угодою, даний спір може бути вирішений у Регіональному Третейському суді України при Асоціації Регіональна правова група.

Отже, у пункті 9.2 договору №20/2020/1402 від 26.03.2020, який укладено між сторонами, міститься третейське застереження, яке є дійсним та може бути виконане сторонами.

Таким чином, заявлена позивачем майнова вимога в сумі 107 017,99 грн. не перевищує еквівалент 10 000 доларів США, який станом на 27.03.2023 складав 365686,00грн., тому суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити та залишити позов без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Також суд враховує, що у частині 3 статті 22 ГПК України передбачено, що будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Право сторін на передачу спору для вирішення третейським судом передбачено частиною 5 ст. 4 та ст. 22 ГПК України.

Господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті третейської угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності третейської угоди.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.04.2019 р. у справі №910/4272/18.

Згідно з ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Щодо розподілу судових витрат у цій справі, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на викладене, питання щодо повернення витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. буде розглянуто судом за наявності відповідної заяви позивача.

Керуючись п. 7 ч. 1, ч. 2 ст. 226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства БЕРТІ до Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про стягнення 107 017,99 грн. залишити без розгляду.

2. Копію ухвали суду направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до статті 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.