ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/482/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Юлдашева К.В. за довіреністю;

Від відповідача: Корякін Д.В. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Порше мобіліті до приватного підприємства „Транс-експрес про стягнення заборгованості у розмірі 189 041,10 грн. та звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Порше мобіліті (далі по тексту ТОВ „Порше мобіліті) звернулось до господарського суду із позовною заявою до приватного підприємства „Транс-експрес (далі по тексту ПП „Транс-експрес) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 189 041,10 грн., яка складається із залишку невиплаченої суми кредиту у розмірі 63 155,46 грн., заборгованості із несплачених чергових платежів у розмірі 124 053,08 грн., відсотків у розмірі 1 832,56 грн.; в рахунок погашення заборгованості відповідача у розмірі 189 041,10 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель VW, модель VW T-Roc Style 1/5 TSI, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р. в частині повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

ПП „Транс-експрес у поданій до суду позовній заяві було визнано заявлені позивачем вимоги в частині повернення суми кредиту на загальну суму 151 640,04 грн. Проте, відповідачем наголошено про ненадання позивачем будь-яких доказів на підтвердження видачі додаткового кредиту, який мав сплачуватись позивачем в рахунок сплати страхових платежів за договором страхування автомобіля; відсотки, за твердженням відповідача, підлягають списанню у зв`язку з внесенням змін до Прикінцевих положень ЦК України. ПП „Транс-експрес також було вказано про відсутність в представника позивача повноважень на підписання позовної заяви, у зв`язку з чим, відповідач просив повернути позивачу подану ним позовну заяву. Разом з тим, відповідачем було заявлено клопотання про відстрочення виконання судового рішення до закінчення воєнного стану, але не більше, ніж на рік з дня його ухвалення судом.

В процесі вирішення судом даного спору судом було встановлено наявність у представника позивача права на подання позовної заяви в інтересах ТОВ „Порше мобіліті, а, отже, підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, господарський суд встановив наступне

27.11.2019р. відбулись загальні збори учасника ПП „Транс-експрес, за результатами проведення яких були прийняті рішення, оформлені протоколом №5, зокрема, про уповноваження учасника підприємства на підписання кредитного договору з ТОВ „Порше мобіліті для придбання автомобіля та підписання договору застави автомобіля в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

27.11.2019р. між ТОВ „Порше мобіліті (Компанія) та ПП „Транс-експрес (Позичальник) було укладено кредитний договір №50017686, основними умовами якого є наступні положення: сума кредиту 455 936,00 грн., строк кредиту 36 місяців, сума додаткового кредиту 68 881,38 грн., процентна ставка 22,99% змінювана відповідно до п. 2.1 Загальних умов, цільове призначення на придбання автомобіля: спосіб надання кредиту перерахування коштів на рахунок ТОВ „Юг-авто.

По тексту зазначеного кредитного договору також вказано, що Позичальник доручає Компанії перераховувати страхові премії на користь зазначеної/их страхової/их компаній рівними щомісячними платежами на банківські реквізити страхової/их компанії/ій, вказаній у цьому кредитному договорі, якщо інше не передбачено відповідним договором страхування. Якщо Позичальник скористався послугою додаткового кредиту та у графіку погашення кредиту відсутні платежі щодо додаткового кредиту за певний період, сторони домовилися, що страхування автомобіля за видом страхування добровільне страхування наземного транспортного засобу (програма КАСКО) за такий відповідний період забезпечується Компанією та здійснюється за її рахунок.

Кредитний договір між сторонами складають кредитний договір №50017686 від 27.11.2019р. (який підписаний сторонами на двох сторінках та фактично включає в себе лише певні умови надання позивачем відповідачу кредиту), загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту.

27.11.2019р. ПП „Транс-експрес було підписано заяву, якою ТОВ „Порше мобіліті було повідомлено Позичальника про порядок коригування процентної ставки за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р.

27.11.2019р. між ТОВ „Порше мобіліті та ПП „Транс-експрес було підписано графік погашення кредиту за договором, згідно якого відповідач має здійснювати погашення кредиту протягом періоду з 15.12.2019р. по 15.11.2023р., тобто протягом 36 місяців. При цьому, графік погашення кредиту містить суму платежу у розрахунковому періоді із розшифруваннями сум кредиту, процентів, додаткового кредиту, процентів за користування додатковим кредитом, які включаються до чергового платежу. Усього за розрахунковий період ПП „Транс-експрес мало сплатити на користь ТОВ „Порше мобіліті грошові кошти у розмірі 705 485,21 грн.

Відповідно до п. 1.1 загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору №50017686 від 27.11.2019р., Компанія зобов`язується надати Позичальнику кредит в українських гривнях. Компанія також може надати Позичальнику додатковий кредит на страхування майна, придбання якого є цільовим призначенням кредиту, а також на інші види страхування у сумі, визначеній у кредитному договорі. Умови надання додаткового кредиту передбачено статтею 11 та іншими положеннями цих загальних умов кредитування.

Згідно з п. 1.2, пп. 1.4.1 п. 1.4 загальних умов кредитування Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Строк виконання зобов`язань погоджується сторонами у графіку погашення кредиту. Повернення кредиту здійснюється Позичальником у повному обсязі в строки, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3).

Відповідно до п. 2.3 загальних умов кредитування у випадку, якщо процентна ставка підлягає коригуванню відповідно до умов кредитного договору, Компанія готує новий графік погашення кредиту та направляє його Позичальнику та Поручителю разом з повідомленням про нову процентну ставку, що буде застосовуватися до кредитного договору, не пізніше, ніж за 15 календарних днів до дати застосування процентної ставки. Нова процентна ставка та новий розмір платежів вступає в силу з першого дня календарного кварталу, наступного за місяцем, в якому було проведено коригування, процентної ставки. Новий графік погашення кредиту не потребує підписання Позичальником і Поручителем. Такий графік погашення кредиту вважається погодженим Позичальником і Поручителем та набирає чинності з моменту отримання коштів від Позичальника на підставі рахунку, виставленого відповідно до нового графіка погашення кредиту. З моменту набрання чинності умови щодо нової процентної ставки та оновлення розміру платежів, визначені у новому графіку погашення кредиту, застосовуватимуться на заміну відповідних умов, визначених сторонами при укладенні кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1 загальних умов кредитування Позичальник має право в будь-який час повернути достроково кредит та додатковий кредит у повному обсязі або у частині.

Згідно з п. 3.2 загальних умов кредитування сторони погоджуються, що Компанія має право визнати строк повернення Кредиту та додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору, зокрема, у випадку: порушення Позичальником строку сплати будь якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

Положеннями п. 3.3 загальних умов кредитування встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути Компанії у повному обсязі суму кредиту та додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Застосовується виключно до Позичальників - фізичних осіб: якщо протягом цього періоду Позичальник (фізична особа) усуне порушення умов договору, вимога Компанії про дострокове повернення кредиту втрачає чинність.

Приписами п. 5.5 загальних умов кредитування передбачено, що Позичальник зобов`язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором, протягом усього строку дії кредитного договору та до повного виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором у страховій компанії яка авторизована Компанією.

Згідно з п. 5.6 загальних умов кредитування якщо Позичальником в порушення п. 5.5 цих загальних умов кредитування не буде укладений договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Компанія на власний вибір: 1) укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими загальними умовами кредитування або 2) здійснить від імені Позичальника сплату страхових платежів на користь страхової компанії відповідно до діючого договору страхування, який був укладений між Позичальником та страховою компанією. У випадку укладення Позичальником, на виконання умов п. п. 5.5, 5.6 загальних умов, договору страхування, у якому будуть встановлені будь-які інші страхові випадки на додаток до страхових випадків щодо визначеного у п. 5.6 майна, та наступної несплати Позичальником страхових платежів за таким договором страхування, Компанія має право продовжити від імені Позичальника сплату страхових платежів за таким договором страхування. Позичальник дає згоду і доручає Компанії укласти від імені і за рахунок Позичальника договір страхування та/або здійснювати від імені і за рахунок Позичальника сплату страхових платежів, передбачених договором страхування. Позичальник не пізніше 5 календарних днів після направлення Компанією відповідного повідомлення компенсує Компанії витрати, понесені нею у зв`язку з виконанням цього доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, у порядку, передбаченому пунктом 1.8 цих загальних умов кредитування, або в порядку, передбаченому пунктом 1.8.18 цих загальних умов кредитування (у випадку неотримання Позичальником додаткового кредиту від Компанії), якщо Позичальником є фізична особа або у порядку, передбаченому пунктом 1.9 цих загальних умов кредитування або в порядку, передбаченому пунктом 1.9.2 цих загальних умов кредитування (у випадку неотримання Позичальником додаткового кредиту від Компанії), якщо Позичальником є юридична особа або фізична особа-підприємець. На вимогу Компанії Позичальник зобов`язується надати належним чином оформлену довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених умовами цього пункту.

Відповідно до п. 7.1 загальних умов кредитування пропонувати Компанії внести зміни до кредитного договору стосовно продовження строків повернення кредиту та/або плати за користування кредитом у разі виникнення поважних обставин, за яких Позичальник не може забезпечити дотримання визначених кредитним договором строків.

Згідно з п. 9.7 загальних умов кредитування у випадку невиконання Позичальником вимоги про дострокове повернення Кредиту та додаткового кредиту (в строки та порядку, визначених у такій вимозі), що була направлена Позичальнику відповідно до пп. 3.2 і 3.3 цих загальних умов, Позичальник зобов`язаний також сплатити на користь Компанії проценти від загальної простроченої суми Кредиту за весь час прострочення до дати повного виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. Розмір таких процентів відповідає розміру річних процентів, передбачених кредитним договором, чинних на дату направлення вимоги про дострокове повернення Кредиту та додаткового кредиту та розраховується щомісячно.

Згідно з п. 11.1 загальних умов кредитування компанія надає Позичальнику додатковий кредит на страхування у сумі та на умовах, зазначених у кредитному договорі.

На підставі платіжного доручення №0012046 від 06.12.2019р. ТОВ „Порше мобіліті було перераховано на рахунок ТОВ „Юг-авто грошові кошти у розмірі 455 936,00 грн., вказавши у призначенні платежу: оплата за авто згідно КД №0012046 від 06.12.2019р., ПП „Транс-експрес.

05.12.2019р. ПП „Транс-експрес було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а, саме: автомобіля марки VW, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1498, колір синій.

05.12.2019р. між ПП „Транс-експрес та ПрАТ „Страхова компанія „Уніка було укладено договір добровільного страхування на транспорті №245002/4098/0003699, вигодонабувачем за яким визначено ТОВ „Порше мобіліті.

06.12.2019р. між ТОВ „Порше мобіліті (Заставодержатель) та ПП „Транс-експрес (Заставодавець) було укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, відповідно до п. п. 1.1, 1.3 якого Заставодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р. передає Заставодержателю у заставу наступне майно: автомобіль марки VW, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1498.

Згідно з п. 1.4 договору застави від 06.12.2019р. у випадку невиконання Заставодавцем положень кредитного договору Заставодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, витрати Заставодержателя, а також видатки по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію.

Умовами п. п. 5.1, 5.2 договору застави від 06.12.2019р. передбачено, що Заставодержатель має право на задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у Заставодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) Заставодавцем своїх зобов`язань перед Заставодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору. Задоволення вимог Заставодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмета застави у власність Заставодержателя; шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з п. 5.4 договору застави від 06.12.2019р. звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

01.03.2022р. ТОВ „Порше мобіліті було виставлено відповідачу рахунок-фактуру №59201-00491229 на суму 19 212,43 грн. для оплати відповідачем чергового платежу за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р. При цьому, до цієї суми включено погашення суми кредиту, процентів, додаткового кредиту та процентів за користування додатковим кредитом.

Крім того, 01.04.2022р. позивачем було виставлено рахунок на суму 19 212,43 грн., 02.05.2022р. позивачем було виставлено рахунок на суму 2 908,52 грн., 01.06.2023р. позивачем було виставлено рахунок на суму 2870,06 грн., 01.07.2022р. позивачем було виставлено рахунок на суму 2870,06 грн., 01.08.2022р. позивачем було виставлено рахунок на суму 19 212,43 грн., 01.09.2022р. позивачем було виставлено рахунок на суму 19 212,43 грн., 03.10.2022р. позивачем було виставлено рахунок на суму 19 277,37 грн., 01.11.2022р. позивачем було виставлено рахунок на суму 19 277,37 грн. До сум, вказаних у зазначених рахунках, також було включено погашення суми кредиту, процентів, додаткового кредиту та процентів за користування додатковим кредитом.

При цьому, 01.12.2022р., 01.01.2023р. ТОВ „Порше мобіліті було виставлено відповідачу рахунки на суму по 916,28 грн. кожний на погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом.

В матеріалах справи наявна додаткова угода від 02.05.2022р. до кредитного договору №50017686 від 27.11.2019р., яка сторонами підписана не була.

Листом від 15.08.2022р. ТОВ „Порше мобіліті було повідомлено відповідача про зміну процентної ставки, у зв`язку з чим, позивачем було направлено новий графік погашення кредиту, згідно якого строк кредитування закінчується 15.03.2023р.

Слід зазначити, що лист від 15.08.2022р. позивачем підписаний не був, докази його підписання кваліфікованим електронним підписом в матеріалах справи відсутні. Проте, позивачем було визнано факт направлення відповідачу зазначеного листа.

30.11.2022р. ТОВ „Порше мобіліті звернулось до ПП „Транс-експрес із вимогою про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за відсотками, згідно якого позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р., просив сплатити залишок заборгованості у розмірі 187 208,54 грн. При цьому, позивачем було вказано, що до дати повного виконання ТОВ „Порше мобіліті буде продовжувати нарахування відсотків за користування грошовими коштами.

Вище перераховані рахунки та вимога від 30.11.2022р. були направлені ТОВ „Порше мобіліті на адресу ПП „Транс-експрес засобами поштового зв`язку 08.12.2022р., що підтверджується листом з описом вкладення.

Листом №723 від 09.12.2022р. ТОВ „Порше мобіліті було повідомлено ПП „Транс-експрес про наявність у відповідача обов`язку щодо страхування предмета застави, оскільки позивач не має наміру продовжувати страхування автомобіля.

12.12.2022р. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про проведення державної реєстрації звернення стягнення на майно, передане в заставу згідно договору від 06.12.2019р., зареєстрованого в реєстрі за №1483.

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, складеного станом на 15.01.2023р., ПП „Транс-експрес своєчасно здійснювало оплату за кредитним договором з 04.12.2019р. по 15.02.2022р.; прострочення оплат мало місце, починаючи з 15.03.2022р. ТОВ „Порше мобіліті вказує, що непогашена заборгованість по виставленим рахункам складає 125 885,64 грн., заборгованість по сумі кредиту становить 63 155,46 грн.

У поданій до суду позовній заяві ТОВ Порше мобіліті наголошено, що позивачем було реалізовано право на дострокове повернення кредиту за договором №50017686 від 27.11.2019р. , невиконання зобов`язань за яким є підставою для стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. При цьому, позивачем зазначено про наявність у нього права продовжувати нарахування відповідачу відсотків за користування грошовими коштами до моменту сплати всієї суми боргу.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 27.11.2019р. між ТОВ „Порше мобіліті та ПП „Транс-експрес було укладено кредитний договір №50017686, за умовами якого надані позивачем грошові кошти для придбання автомобіля мали бути у повному обсязі повернуті протягом 36 місяців, тобто до 15.11.2022р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

06.12.2019р. ТОВ „Порше мобіліті було виконано зобов`язання щодо видачі кредиту, що підтверджується платіжним дорученням №0012046.

Статтею 631 ЦК України та ч. 7 ст. 180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Господарський суд зазначає, що ТОВ „Порше мобіліті мало право на дострокове повернення кредитних коштів до закінчення строку кредитування, тобто до 15.11.2022р. Проте, в даному випадку, вимога про дострокове повернення кредиту була складена позивачем 30.11.2022р. та направлена на адресу відповідача 08.12.2022р. Наведене дозволяє суду дійти висновку, що ТОВ „Порше мобіліті не було реалізовано право на дострокове повернення кредиту, а,отже, строк кредитування за договором сплинув 15.11.2022р.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарський суд зазначає, що умовами кредитного договору №50017686 від 27.11.2019р. ТОВ „Порше мобіліті не надано права в односторонньому порядку збільшувати строк кредитування. Загальними умовами кредитування визначено лише підстави та порядок зміни позивачем в односторонньому порядку процентної ставки, що є підставою для направлення позивачу нового графіка сплати коштів. При цьому, судом враховано, що додаткова угода про продовження строку кредитування сторонами укладена не була.

З викладених обставин, господарський суд, незважаючи на підтвердження сторонами факту продовження строку кредитування до 15.03.2023р., доходить висновку, що строк кредитування сплинув 15.11.2022р.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ПП „Транс-експрес припинило сплачувати платежі за кредитним договором, починаючи з 15.03.2022р., що, в тому числі, було підтверджено відповідачем у поданому до суду відзиві на позов. Таким чином, у ПП „Транс-експрес наявне невиконане грошове зобов`язання за кредитним договором з 15.03.2022р. по 15.11.2022р.

Згідно графіку погашення кредиту за договором від 27.11.2019р. ПП „Транс-експрес протягом періоду з 15.03.2022р. по 15.11.2022р. мало сплатити на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 185 146,40 грн., до яких включено тіло кредиту, проценти, додатковий кредит, проценти за користування додатковим кредитом.

Проте, як вбачається з наданих ТОВ „Порше мобіліті рахунків-фактур, розраховані позивачем суми, які мали бути сплачені відповідачем, починаючи з 01.03.2022р. є меншими, ніж визначені сторонами у графіку погашення кредиту, наприклад, згідно графіку відповідач у строк до 15.03.2022р. мав сплатити грошові кошти у розмірі 20 571,83 грн., згідно виставленого позивачем рахунку - 19 212,43 грн.

Враховуючи невідповідність сум, вказаних у графіку погашення кредиту за договором від 27.11.2019р. та у наданих позивачем рахунках, суд доходить висновку, що графік погашення кредиту міг бути багаторазово змінений сторонами, наприклад, у випадку реалізації позивачем права на збільшення процентної ставки.

Проте, суд зазначає, що будь-які докази на підтвердження реалізації ТОВ „Порше мобіліті права на збільшення процентної ставки за договором, що є підставою для перерахунку коштів, які відповідач має сплатити, та, відповідно, підставою для направлення відповідачу нового графіку, починаючи з дати укладення кредитного договору, тобто з 27.11.2019р., ТОВ „Порше мобіліті суду надані не були.

З викладених обставин суд доходить висновку про наявність підстав для присудження до стягнення з ПП „Транс-експрес на користь ТОВ „Порше мобіліті заборгованості за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р., яка виникла за період з 15.03.2022р. по 15.11.2022р. (за дев`ять місяців), згідно виставлених позивачем рахунків на суму 124 053,08 грн. Підстави для присудження до стягнення із відповідача боргу, визначеному у графіку від 27.11.2019р., відсутні.

Господарський суд зазначає, що ТОВ „Порше мобіліті було включено до виставлених відповідачу рахунків за період з 15.03.2022р. по 15.11.2022р. як заборгованість за тілом кредиту, так і проценти, додатковий кредит та проценти за користування додатковим кредитом. Після закінчення строку кредитування, тобто після 15.11.2022р., правові підстави для нарахування позивачем відповідачу будь-яких процентів відсутні, що вже неодноразово було підтверджено Великою Палатою Верховного Суду, наприклад, у постанові від 28.03.2018р. у справі N 444/9519/12.

Крім того, суд зазначає, що позивачем взагалі не було наведено будь-яких доводів для стягнення із відповідача додаткового кредиту у розмірі 63 155,46 грн., який згідно графіку погашення платежів від 27.11.2019р. та виставлених позивачем рахунків мав часткового сплачуватись відповідачем протягом усього строку кредитування. Таким чином, додатковий кредит відшкодовується відповідачем поступово та був включений ТОВ „Порше мобіліті до платежів, які мали сплачуватись відповідачем протягом періоду з 15.03.2022р. по 15.11.2022р., тобто до суму боргу згідно у розмірі 124 053,08 грн., яка була присуджена до стягнення із відповідача, згідно розрахунків позивача увійшли платежі з повернення додаткового кредиту.

Наведене має наслідком необхідність часткового задоволення заявлених ТОВ „Порше мобіліті позовних вимог шляхом присудження до стягнення із ПП „Транс-експрес заборгованості у розмірі 124 053,08 грн. В іншій частині вимог слід відмовити.

Господарський суд зазначає, що ПП „Транс-експрес у поданій до суду позовній заяві було визнано заявлені позивачем вимоги в частині повернення суми кредиту на загальну суму 151 640,04 грн. Проте, з огляду на фактичні обставини справи суду не вбачається за можливе встановити наявність законних підстав для присудження до стягнення на користь позивача зазначеної суми грошових коштів.

Господарським судом відхиляються доводи відповідача про ненадання позивачем будь-яких доказів на підтвердження видачі додаткового кредиту, оскільки, по-перше, по тексту кредитного договору №50017686 від 27.11.2019р. зазначено, що Позичальник доручає Компанії перераховувати страхові премії на користь зазначеної/их страхової/их компаній рівними щомісячними платежами на банківські реквізити страхової/их компанії/ій, вказаній у цьому кредитному договорі, тобто на рахунок ПрАТ „Страхова компанія „Уніка; по-друге, докази сплати страхових платежів безпосередньо відповідачем на рахунок страхової компанії суду надані не були.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Суд зазначає, що п. 18 Прикінцевих положень ЦК України не звільняє позичальника від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, а, отже, підстави для списання відсотків відсутні.

В силу положень ч. ч. 1-2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

06.12.2019р. між ТОВ „Порше мобіліті (Заставодержатель) та ПП „Транс-експрес (Заставодавець) було укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, відповідно до п. п. 1.1, 1.3 якого Заставодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р. передає Заставодержателю у заставу наступне майно: автомобіль марки VW, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1498.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» № 2654-XII від 2 жовтня 1992 року (з наступними змінами і доповненнями), в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно зі ст. 20 Закону України „Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на рухоме майно, яке знаходиться в заставі, здійснюється у відповідності до Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" N 1255-IV від 18 листопада 2003 року (з наступними змінами і доповненнями), відповідно до ст. 1 якого цей закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно ч. 1 ст. 21 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до забезпечувальних обтяжень належать застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору.

В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ „Порше мобіліті було 12.12.2022р. зареєстровано в Державному реєстрі звернення стягнення на заставлене згідно договору від 06.12.2019р. майно.

Згідно із ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Умовами п. 5.2 договору застави від 06.12.2019р. передбачено, що задоволення вимог Заставодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмета застави у власність Заставодержателя; шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та факт невиконання ПП „Транс-експрес своїх зобов`язань за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р. у загальному розмірі 124 053,08 грн., суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ „Порше мобіліті про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню на суму боргу, яка була присуджена до стягнення із відповідача, тобто грошових коштів у розмірі 124 053,08 грн.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи ненадання відповідачем взагалі будь-якого доказу на підтвердження існування підстав, які можуть утруднити виконання судового рішення, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочення виконання даного рішення, що має наслідком відмову у задоволенні заявленого відповідачем клопотання.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених ТОВ Порше мобіліті до ПП „Транс-експрес позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості у розмірі 124 053,08 грн.; в рахунок погашення заборгованості відповідача у розмірі 124 053,08 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель VW, модель VW T-Roc Style 1/5 TSI, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240, 331 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства „Транс-експрес /73027, м. Херсон, вул. Лугова, буд. 33, кв. 53; ідентифікаційний код 32724989/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Порше мобіліті /02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В; ідентифікаційний код 36422974/ заборгованість у розмірі 124 053,08 грн. /сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят три грн. 08 коп./.

3. В рахунок погашення заборгованості приватного підприємства „Транс-експрес /73027, м. Херсон, вул. Лугова, буд. 33, кв. 53; ідентифікаційний код 32724989/ перед товариством з обмеженою відповідальністю „Порше мобіліті /02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В; ідентифікаційний код 36422974/ за кредитним договором №50017686 від 27.11.2019р. у розмірі 124 053,08 грн. /сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят три грн. 08 коп./ звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки VW, модель VW, модель VW T-Roc Style 1/5 TSI, кузов НОМЕР_1 , рік випуску 2019, д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

4. Стягнути з приватного підприємства „Транс-експрес /73027, м. Херсон, вул. Лугова, буд. 33, кв. 53; ідентифікаційний код 32724989/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Порше мобіліті /02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В; ідентифікаційний код 36422974/ судовий збір у розмірі 3 721,58 грн. /три тисячі сімсот двадцять одна грн. 58 коп./.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 травня 2023 р.

Суддя С.П. Желєзна