ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. м.Київ Справа№ 910/8945/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.03.2023

від позивача:Гнатик К.М.

від відповідача: Коваль Н.С. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.12.2022

у справі № 910/8945/22 (суддя Я.В. Маринченко)

за позовом Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Смаку»

про стягнення 418 000 грн. штрафу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач, військова частина) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Смаку" (далі - відповідач, ТОВ «Фабрика Смаку») про стягнення 418000 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №325/ВЗЗ-2022 про поставку товару в частині поставки якісного товару, що підтверджується протоколами випробувань харчової продукції №2867-2875/22-х від 08.08.2022 та №3366/22-х від 16.08.2022 ДП "Укрметртестстандарт".

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач заперечив проти позову, вказуючи, що позивачем не доведено наявність у останнього обґрунтованої підозри щодо невідповідності товару вимогам якості та безпечності. Крім того, відповідач зазначав, що останнього не було повідомлено належним чином про дату та час проведення відбору зразків товару. Також, відповідач вказував про те, що акти відбору містять протиріччя щодо зразків які відібрані, внаслідок чого не можливо достеменно встановити найменування товару, який було відібрано.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22 у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Смаку" про стягнення 418000 грн. штрафу - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту наявності невідповідності якості поставленої кави в наборах сухих продуктів вимогам норм і стандартів, встановлених нормативними актами та обумовлених сторонами. Результати дослідження товару відібраних з порушеннями умов договору та за відсутності представника постачальника судом не приймаються, оскільки у суду відсутні можливість встановити, що відбір зразків здійснювався саме з поставленої партії товару та з дотриманням встановлених вимог щодо здійснення такого відбору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленим рішенням, позивач - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (23.01.2023 згідно відмітки поштового трекера на описі вкладеного в цінний лист, з яким направлено апеляційну скаргу) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано, що остаточно правильними є результати лабораторних досліджень згідно висновків протоколу випробувань харчової продукції № 3366/22-х від 16.08.2022, складеного науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», які отримав позивач при повторному відборі зразків (проб) товару, що був поставлений відповідачем на його адресу.

Також, позивач відмовився прийняти поставлений відповідачем товар, який не відповідав його асортиментним потребам у зв`язку з порушенням вимог до товару, наведеними і узгодженими сторонами у Договорі за результатами чого було складено Акт від 21.09.2022 про повернення неякісного товару з відповідального зберігання, зі змісту якого вбачається, що 21.09.2022 позивачем повернуто відповідачу неякісний товар на підставі висновків акту приймального контролю № 76 від 25.08.2022.

З урахуванням наведеного, позивач наголошував, що в силу приписів ст. ст. 509, 673, 687, ч. 1 та ч. 2 ст. 672 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 216, ч. 1, 3 , 4 ст. 268 Господарського кодексу України , у позивача наявне право на стягнення штрафних санкцій , а саме 418 000,00 грн. штрафу.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

20.03.2023 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те що:

- позивачем було порушено порядок відбору зразків (проб) товару, оскільки відповідача не було сповіщено про дату та час повторного відбору;

- акти відбору зразків (проб) товару не відповідають умовам договору, а саме: акти відбору зразків (проб) для проведення дослідження № 25 від 25.07.2022 та № 35 від 12.08.2022 не містять усіх визначених п. 3.9 договору відомостей;

- кількість зразків (проб) товару для проведення дослідження - не було достатньо для лабораторних досліджень за відповідним показником, що підтверджено ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» у листі від 25.10.2022 № 17-32/48;

- позивачем протиправно було складено Акт приймального контролю в одноособовому порядку, без участі представника відповідача;

- позивачем не доведено наявності обґрунтованої підозри (фактів або інформації, які б свідчили про те, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності), як правомірної передумови відбору зразків (проб) товару;

- випробовування ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» товару «Кава розчинна натуральна» згідно ДСТУ 4394:2005, є неправомірним, оскільки такий стандарт скасовано з 01.05.2022;

- протоколи випробовування харчової продукції, складені науково-дослідним центром випробування продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» № 2867-2875/22-х від 08.08.2022 та № 3366/22-х від 16.08.2022 - є суперечливими, оскільки у них установа дійшла різних висновків щодо масової частки кофеїну в одному і тому ж самому товарі (1,29% та 1,47%), що не може свідчити про достовірність, об`єктивність та правомірність такого дослідження;

- відповідачем було здійснено поставку якісного товару, що підтверджено зокрема Експертним висновком № 001633 п/22 від 08.07.2022 Одеської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 26.01.2023, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22 - залишено без руху, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, скаржнику надано право усунути недоліки, подавши до Північного апеляційного господарського суду: докази доплати судового збору в розмірі 9 405, 00 грн. за оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22 в повному обсязі.

28.02.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від скаржника (Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 01.03.2023 по 03.03.2023 включно, з 06.03.2023 по 10.03.2023 вкючно перебував у відпустці і вирішення питання стосовно поданої апеляційної скарги здійснюється після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/8945/22 за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022, розгляд справи призначено на 23.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Смаку" про проведення судового засідання у справі №910/8945/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 23.03.2023 з`явився представник позивача та представник відповідача, який приймав участь у справі в режимі відеоконференції.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні 23.03.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.03.2023 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та встановлено судом апеляційної інстанції, Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальність "Фабрика Смаку" (далі - постачальник) укладено Договір №325/ВЗЗ-2022 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, які є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари. (п.1.1. Договору).

Найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку №1 до цього Договору. Код ДК 021:20-3 Продукти харчування та сушені продукти різні (Повсякденний набір сухих продуктів). (п.1.2. Договору).

Якість товару, що поставляється постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГСТУ, ДСТУ, ТУ на цей вид товару. Товар, який постачальник зобов`язується передати замовнику (товароодержувачу), має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, контроль за станом виконання договірних зобов`язань постачальником здійснює замовник, представники замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій визначених цим Договором).

Специфікацією, яка є Додатком №1 до Договору, сторони визначили найменування товару - Повсякденний набір сухих продуктів, кількість - 160000 шт. та загальну вартість у розмірі 30400000 грн., що також узгоджується з пунктом 4.1 договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що якість товару, що постачається постачальнком повинна відповідати вимогам чинних нормативно - правових актів та ГСТУ, ДСТУ, ТУ на цей вид товару. Товар, який постачальник зобов`язується передати замовнику (товароодержувачу), має відповідати вимогам до йог якості на момент його передачі замовнику (товародержувачу), а також протягом строку його придатності.

Строк придатності товару повинен відповідати строку, визначеному у ГСТУ, ДСТУ , ТУ на цей вид товару (п. 2.2 Договору).

Згідно з п.3.2. Договору, під час поставки кожної партії товару, замовник протягом 2 робочих днів проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається постачальником (далі - контрольні заходи).

Контрольні заходи, включать в себе перевірку безпечності та окремих показників, якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам статті 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 №771/97-ВР. (п.3.3. Договору).

Відповідно до п.3.3.1. Договору, контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника Постачальника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються.

Відсутність в представника постачальника документів, які підтверджуються його повноваження на складення документів від імені постачальника, має наслідки неявки представника постачальника.

Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками замовника (товаро- одержувача), що здійснювали перевірку та представником постачальника, а у разі відмови від підписання та отримання примірника акту приймального контролю або відсутності представника постачальника на території замовника (товароодержувача) на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника (товароодержувача), що засвідчується підписами представників замовника (товароодержувача) та в подальшому такий акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення постачальника з вищезазначеним актом.

Під час проведення контрольних заходів, постачальник на вимогу представників замовника (товароодержувача) зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому вигляді оригінали або належним чином засвідчені копії документів про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

Відповідно до п.3.3.2. Договору, якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою Замовника (товароодержувача) існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника (товароодержувача), що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування або пакування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього Договору (п.3.9 - п.3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробовування) для цілей державного контролю (далі - уповноважена лабораторія), яку визначає замовник, для проведення лабораторних досліджень. Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві.

При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, постачальник протягом 10 календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до замовника (товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у замовника (товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник. Результат повторних досліджень є остаточним, але якщо вони проводились за зверненням постачальника. У разі відсутності у визначений термін звернення постачальника про проведення повторного відбору зразків (проб) або повернення за його клопотання партіїтТовару з відповідального зберігання після отримання результатів первинних лабораторних досліджень, остаточним є результат первинних лабораторних досліджень.

Відповідно до пунктів 3.5. та 3.6. Договору, замовник в термін не пізніше 2 (двох) робочих днів, до дати проведення відбору зразків (проб), повинен повідомити постачальника листом, телеграмою (факсимільним зв`язком) про необхідність прибуття представника постачальника до місця зберігання товару, у вказаний в повідомленні термін. У повідомленні вказується найменування продукції, дата і номер рахунка - фактури і накладної або номер транспортного документа, час на який призначено відбір зразків (проб), адреса зберігання товару. Постачальник зобов`язаний протягом 24 годин після отримання повідомлення про відбір зразків (проб), сповістити замовника листом (факсимільним зв`язком) про прибуття представника постачальника для участі у відборі зразків (проб).

Пунктом 3.7 Договору визначено, що представник постачальника повинен прибути завчасно до місця зберігання партії товару, мати при собі посвідчення (доручення) чи інший належний документ, що посвідчує повноваження цієї особи на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару.

Пунктом 3.8 Договору визначено, що у випадку неприбуття представника постачальника у вказаний у повідомленні строк, замовник (товароодержувач) самостійно проводить відбір зразків (проб), що буде вважатись доказом незалежного проведення відбору зразків (проб) товару

У відповідності до цього Договору, замовник має право запросити для здійснення відбору зразків (проб) компетентних осіб у питаннях визначення якості та комплектності продукції, відбору зразків (проб) продукції, або інших незацікавлених осіб.

Пунктом 3.9. Договору визначено, що про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується представниками замовника (товароодержувача), постачальником або представником постачальника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їх залучення), які приймають участь у відборі.

В акті повинно бути зазначено: час і місце складання акта, найменування товароодержувача продукції, прізвища та посади осіб, які брали участь у відборі зразків (проб); найменування виробника та постачальника, від якого надійшла продукція; номер і дата рахунка - фактури і накладної, за якими надійшла продукція, і дата надходження її на склад одержувача; дата виробництва товару, номер партії та вага, з якої відбиралися зразки (проби) продукції; опечатані або опломбовані зразки (проби), чиєю печаткою або пломбою (відтиски на пломбах), їхні номера; чи забезпечені відібрані зразки (проби) етикетками, що містять дані, передбачені стандартами або технічними умовами; до якої уповноваженої лабораторії направлені відібранні зразки (проби); інші дані, у тому числі заперечення (застереження), які представники замовника, постачальник або представник постачальника та інші незацікавлені або компетентні особи (у разі їхнього залучення) вважають необхідним включити в акт для більш докладної характеристики зразків (проб).

Відібрані зразки (проби) упаковуються і опечатуються (опломбовуються) представниками замовника, постачальником або представником постачальника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їхнього залучення). (п.3.10. Договору).

З відібраних зразків (проб) один залишається у замовника (товароодержувача), другий зразок надається представнику постачальника, про що зазначається у акті. Третій зразок направляється до уповноваженої лабораторії. Транспортування відібраних зразків до уповноваженої лабораторії здійснюється представниками замовника (товароодержувача) у найкоротший термін. Постачальник має право бути присутнім при транспортуванні та передачі відібраних зразків (проб) до уповноваженої лабораторії. (п.3.11. Договору).

Пунктом 3.13 Договору визначено, у випадку, якщо відібрані зразки (проби) товару замовником (товароодержувачем), які направлені до уповноваженої лабораторії, за показниками якості не співпадають з лабораторними випробуваннями постачальника наданими під час поставки товару, вважається у відповідності до умов цього договору, що остаточно правильними результатами являються результатами, які отримав замовник (товародержувач) при відборі зразків (проб) товару, який був поставлений на його адресу.

Пунктом 6.7 Договору визначено, що право власності на товар переходить від постачальника до замовника після прийняття товару на склад позивача, факт чого засвідчується підписами уповноважених осіб відповідача та позивача на відповідній видатковій накладній.

Пунктом 6.9 Договору визначено, що під час проведення контрольних заходів щодо поставленого товару у разі виявлення представниками позивача порушень вимог щодо якості та безпечності, або маркування, або тари, або упаковки, встановлених вимог у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ. ГСТУ, СОУ, ТУ), відомості про такі порушення зазначаються в акті приймального контролю. Такий товар вважається не поставленим та має бути замінений відповідачем протягом 5 робочих днів з дня отримання відповідачем акту приймального контролю.

П.п. 7.3.2 п. 7.3 Договору визначено, що постачальник зобов`язався забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам договору.

Пунктом 8.4 Договору визначено, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього договору) постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня отримання постачальником вказаного акту. Сплата штрафу не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за цим договором.

25.07.2022 на виконання умов Договору, відповідачем було доставлено для приймання позивачем за адресою м.Київ, вул.. Нижньоюрківська, 8-А, товар на загальну суму 2090000 грн, що підтверджується зокрема наявними у матеріалах копіями видаткової накладної №148 від 25.07.2022, рахунку-фактури №128 від 25.07.2022, товарно-транспортної накладної №Р148 від 24.07.2022.

Як зазначав позивач у позові, під час проведення обов`язкових контрольних заходів, передбачених п. 3.2 та п. 3.3 Договору, у нього виникла обґрунтована підозра, що поставлений відповідачем товар не може відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом та органолептичними і фізико-хімічними показниками на відповідність ДСТУ.

У зв`язку з чим, відповідно до умов п.п. 3.3.2 п. 3.3 Договору, комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача ПінчукаВ,І. , проведено відбір зразків (проб) з поставленого товару за видатковою накладною №148 від 25.07.2022, про що складено супровідний лист від 25.07.2022 № 78/9/1-1082 та акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 25 від 25.07.2022.

Також, позивач вказував, що відібрані зразки (проби) товару направлено до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) дял цілей державного контролю ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» за адресою: м.Київ, вул.. Метрологічна, 4, для перевірки на відповідність умовам Договору та державним стандартам за якісними показниками. Уповноважений представник відповідача Пінчук В.І. не мав претензій (заперечень) до проведеного відбору зразків (проб) та обраної позивачем уповноваженої лабораторії, що підтверджується змістом акту відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 25 від 25.07.2022.

Відповідно до акту № 1 від 25.07.2022, поставлений відповідачем товар за видатковою накладною №148 від 25.07.2022 прийнято позивачем на відповідальне зберігання.

За результатами випробувань поставленої продукції ДП «Укрметртестстандарт» складено Протокол випробувань харчової продукції №2867-2875/22-х від 08.08.2022, з якого вбачається, що один із складових повсякденного набору сухих продуктів, а саме «Кава розчинна порошкоподібна за ДСТУ 4394:2005» не відповідає вимогам ДСТУ за фізико-хімічними показникам (масова частка кофеїну в перерахунку на суху речовину, %).

На підставі звернення відповідача щодо проведення повторного відбору разків (проб) з тієї самої партії товару у подвійній кількості, комісією позивача проведено повторний відбір зразків (проб) з поставленого товару за видатковою накладною № 148 від 25.07.2022, про що складено супровідний лист від 12.08.2022 № 78/9/1-1252 та акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 35 від 12.08.2022.

Як зазначав позивач у позові, відповідач, який був ініціатором проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії товару та був повідомлений про дату і час проведення повторних відбрів зразків (проб) товару, не направив свого уповноваженого представника для здійснення вищезазначеного відбору.

Зразки (проби) товару було направлено позивачем до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» для перевірки на відповідність умовам Договору та державним стандартам за якісними показниками.

За результатами проведених повторних лабораторних досліджень поставленого Товару 17.08.2022 до Позивача за вхідним реєстраційним індексом № 998 надійшов протокол випробувань харчової продукції № 3366/22-х від 16.08.2022, складений науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», за висновками якого досліджені зразки товару за фізико-хімічними показниками (масова частка кофеїну в перерахунку на суху речовину, % ) не відповідають вимогам ДСТУ 4394:2005 «Кава натуральна розчинна. Загальні технічні умови».

Відповідно до пункту 3.1. розділу 3 «Терміни та визначення понять» ДСТУ 4394:2005 «Кава натуральна розчинна. Загальні технічні умови» визначено, що кава натуральна розчинна з кофеїном - це сухий, розчинний у воді порошкоподібний, гранульований чи сублімований продукт, одержаний висушуванням чи виморожуванням екстракту натуральної смаженої кави, з вмістом кофеїну не менше ніж 2,3%, який використовують для швидкого приготування напоїв або в якості харчової добавки.

На підставі протоколу випробувань харчової продукції № 3366/22-х від 16.08.2022, складений науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», позивачем складено акт приймального контролю № 76 від 25.08.2022, який направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 26.08.2022, і у якому зафіксовано, що поставлений відповідачем позивачу товар за видатковою накладною № 148 від 25.07.2022 загальною кількістю 11 000 кг та вартістю 2 090 000,00 грн. за фізико-хімічними показниками (масова частка кофеїну в перерахунку на суху речовину, % ) не відповідають вимогам ДСТУ 4394:2005 «Кава натуральна розчинна. Загальні технічні умови», вважається непоставленим та підлягає заміні відповідачем протягом 5 календарних днів з дня отримання цього акту.

Позивач вказував, що відповідно до пункту 8.4 Договору, акт приймального контролю № 76 від 25.08.2022, складений позивачем, та протокол випробувань харчової продукції № 3366/22-х від 16.08.2022, складений науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», результати якого є остаточними, є підставами для сплати відповідачем на користь позивача штраф у розмірі 20% вартості неякісного товару, поставленого відповідачем за видатковою накладною № 148 від 25.07.2022.

Крім того, позивач відмовився прийняти поставлений відповідачем товар, який не відповідав його асортиментним потребам у зв`язку з порушенням вимог до товару, наведеними і узгодженими сторонами у Договорі за результатами чого було складено Акт від 21.09.2022 про повернення неякісного товару з відповідального зберігання, зі змісту якого вбачається, що 21.09.2022 позивачем повернуто відповідачу неякісний товар на підставі висновків акту приймального контролю № 76 від 25.08.2022.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи, що позивачем не доведено наявність у останнього обґрунтованої підозри щодо невідповідності товару вимогам якості та безпечності. Крім того, відповідач зазначав, що останнього не було повідомлено належним чином про дату та час проведення відбору зразків товару. Також, відповідач вказував про те, що акти відбору містять протиріччя щодо зразків які відібрані, внаслідок чого не можливо достеменно встановити найменування товару, який було відібрано.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22 у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика Смаку" про стягнення 418000 грн. штрафу - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факту наявності невідповідності якості поставленої кави в наборах сухих продуктів вимогам норм і стандартів, встановлених нормативними актами та обумовлених сторонами. Результати дослідження товару відібраних з порушеннями умов договору та за відсутності представника постачальника судом не приймаються, оскільки у суду відсутні можливість встановити, що відбір зразків здійснювався саме з поставленої партії товару та з дотриманням встановлених вимог щодо здійснення такого відбору.

Проте, з вказаними висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд апеляційної інстанції встановив, що за своєю правовою природою вказаний правочин є договором поставки.

Згідно з ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 679 Цивільного кодексу України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За приписами частини першої статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах І в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

За приписами частин першої, третьої та четвертої статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

За умовами статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі- продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Статтею 687 Цивільного кодексу України визначено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

У відповідності до частин першої та другої статті 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати. Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару;3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; 4) прийняти весь товар.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно із наданим позивачем актом №25 від 25.07.2022, складеного комісією у складі: Голови заступника командира частини з тилу - начальник тилу підполковника Шелеста В., членів комісії начальника відділення зберігання старшого лейтенанта Онацького.О., юрисконсульта відділу правової роботи капітана юстиції Сидорчука Я.., лікаря відділення вхідного контролю, реєстрації, відбору проб, ветеринарно-санітарної експертизи та фізико-хімічних досліджень відділу (лабораторії) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна старшого лейтенанта Алексієнко С. в присутності представника ТОВ «Фабрика Смаку» Пінчука В.І було встановлено, що 25.07.2022 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_1 , поставлено товар згідно Договору за видатковою накладною № 148 від 25.07.2022, а саме - повсякденний набір сухих продуктів у кількості 11 000,00 шт.

Також, разом з поставленим Товаром були надані наступні товарно-супровідні документи: рахунок-фактура №128 від 25.07.2022, товарно-транспортної накладної №Р148 від 24.07.2022, декларація виробника про якість № 50 від 24.07.2022.

Пунктом 2.1 Договору "Якість товару" передбачено, що Товар який поставляється Учасником повинен відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГСТУ, ДСТУ, ТУ на цей вид Товару.

Відповідно до пункту 3.1. розділу 3 «Терміни та визначення понять» ДСТУ 4394:2005 «Кава натуральна розчинна. Загальні технічні умови» визначено, що кава натуральна розчинна з кофеїном - це сухий, розчинний у воді порошкоподібний, гранульований чи сублімований продукт, одержаний висушуванням чи виморожуванням екстракту натуральної смаженої кави, з вмістом кофеїну не менше ніж 2,3%, який використовують для швидкого приготування напоїв або в якості харчової добавки.

Як свідчать наявні матеріали справи, під час фактичної перевірки товару, комісією військової частини за присутності уповноваженого представника відповідача встановлено, що поставлений товар може не відповідати вимогам якості, а тому було прийнято рішення відповідно до п.п. 3.3.2 п. 3.2 Договору про відбір та направлення на дослідження до уповноваженої лабораторії , а поставлений товар прийнято на відповідальне зберігання.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, представник ТОВ «Фабрика Смаку» Пінчук В.І. діяв на підставі Довіреності від 22.07.2022, виданою директором ТОВ "Фабрика Смаку" зі строком дії до 31.12.2022 (копія надана з позовом), якою надано право даній особі представляти інтереси відповідача, зокрема: право підписувати, здавати та отримувати документи, розписуватися від імені товариства, подавати від імені товариства заяви у необхідні установи, організації, підприємства, виступати від імені товариства в усіх передбачених законом установах (державних, громадських та інших), надавати товар, брати участь у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару, підписувати, подавати та отримувати усі пов`язані з цим документи в будь-яких органах, установах чи організаціях, органах влади та управління, у т.ч. військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України, отримувати будь-які документи , вести переговори.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана особа мала повноваження від імені відповідача брати участь у відборі зразків замовником для проведення досліджень щодо якості товару та під час встановлення факту неякісного товару поставленого позивачу 25.07.2022 за Договором і не заперечувала щодо встановлених у акті №25 від 25.07.2022 обставин, і відповідно , стосовно відбору зразків.

Крім того, суд апеляційної інстанції дослідивши супровідний лист від 25.07.2022 № 78/9/1-1082 до Акту від 25.07.2022 № 25 та Акт від 25.07.2022 № 25, встановив, що в сукупності вказані докази свідчать про те, що спірна продукція, виготовлена/укомплектована 15.07.2022, надійшла на склад позивача 25.07.2022 згідно видаткової накладної № 148 від 25.07.2022, рахунку на оплату № 128 від 25.07.2022 та ТТН № 148 від 24.05.2022, і після відбору 4 (чотирьох) зразків товару, інший товар був опечатаний (опломбований) пломбою з підписами членів комісії, присутніх на відборі зразків та представником відповідача. Як зазначалось вище, представник відповідача претензій до відбору зразків та обраної комісією лабораторії не мав, про представником зроблено відмітку в Акті від 25.07.2022 № 25.

Також, матеріалами справи підтверджується, що листом від 09.08.2022 № 3219 відповідач звернувся до позивача з проханням провести повторний відбір зразків (проб) товару з тієї самої партії у подвійній кількості, що перебувала у позивача на відповідальному зберіганні. Повторний відбір зразків (проб) відповідач просив провести саме 11.08.2022. При цьому, зазначений лист надійшов до позивача засобами поштового зв`язку за реєстраційним номером № 945, відмітка про що (вхідний штамп) наявна на вказаному листі.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованими доводами позивача про те, що оскільки дата проведення повторного відбору зразків (проб) товару з тієї самої партії була обрана відповідачем, не заперечувалась позивачем, то саме 11.08.2022 було погоджено сторонами як дата проведення повторного відбору зразків (проб).

В свою чергу, учасниками справи не заперечувався той факт, що 11.08.2022 представник відповідача для проведення повторного відбору зразків (проб), ініціатором якого він був, не з`явився до місця відбору зразків (проб), і відповідний Акт № 35 повторного відбору проб був складений 12.08.2022 у проміжку часу з 9 год. 30 хв. - до 10 год. 30 хв., тобто після спливу строк очікування представника відповідача.

Пунктом 3.7. Договору визначено, що представник відповідача повинен прибути завчасно до місця зберігання партії товару, мати при собі посвідчення (доручення) чи інший належний документ, що посвідчує повноваження цієї особи на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару.

Відповідно до п. 3.8 Договору, у випадку неприбуття представника відповідача у вказаний у повідомленні строк, позивач самостійно проводить відбір зразків (проб), що буде вважатись доказом незалежного проведення відбору зразків (проб) товару у відповідності до Договору.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними доводами скаржника про те, що звернувшись до позивача листом від 09.08.2022 про проведення повторного відбору зразків (проб) товару, з встановленою ним датою 11.08.2022, представник відповідача мав забезпечити і направлення уповноваженого представникам до місця зберігання товару саме 11.08.2022. Оскільки ані 11.08.2022, ані 12.08.2022 уповноважений представник відповідача не прибув, а тому позивач у відповідності до умов п. 3.7, п. 3.8 Договору правомірно провів повторний відбір зразків (проб)товару самостійно, і такий відбір у розумінні вказаних умов Договору, є доказом належного проведення відбору зразків (проб) товару у відповідності до Договору, і в подальшому склав відповідний Акт приймального контролю.

З огляду на викладене, заперечення відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що позивачем було порушено порядок відбору зразків (проб) товару, оскільки відповідача не було сповіщено про дату та час повторного відбору та те, що позивачем протиправно було складено Акт приймального контролю в одноособовому порядку, без участі представника відповідача - судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані та такі, що не підтверджуються наявними матеріалами справи.

При цьому, висновки суду першої інстанції про те, що у відповідних Актах відбору проб (зразків) відсутні достовірні відомості про виробника повсякденного набору сухих продуктів (варіант 2), оскільки в останніх зазначено виробника - ТОВ «Фабрика смаку», проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з Додатку № 1 до Декларації виробника про якість № 50, відповідач не є виробником повсякденного набору сухих продуктів (варіант № 2) - є помилковими, оскільки згідно Декларації № 50 від 24.07.2022, саме відповідач, як постачальник, несе відповідальність за товар та його складові.

Крім того, заперечення відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що акти відбору зразків (проб) товару не відповідають умовам договору, а саме: акти відбору зразків (проб) для проведення дослідження № 25 від 25.07.2022 та № 35 від 12.08.2022 не містять усіх визначених п. 3.9 договору відомостей - судом апеляційної інстанції відхиляються як необгрунтовані, оскільки як зазначалось вище, суд апеляційної інстанції дослідивши супровідний лист від 25.07.2022 № 78/9/1-1082 до Акту від 25.07.2022 № 25 та Акт від 25.07.2022 № 25, встановив, що в сукупності вказані докази свідчать про те, що спірна продукція, виготовлена/укомплектована 15.07.2022, надійшла на склад позивача 25.07.2022 згідно видаткової накладної № 148 від 25.07.2022, рахунку на оплату № 128 від 25.07.2022 та ТТН № 148 від 24.05.2022, і після відбору 4 (чотирьох) зразків товару, інший товар був опечатаний (опломбований) пломбою з підписами членів комісії, присутніх на відборі зразків та представником відповідача. Як зазначалось вище, представник відповідача претензій до відбору зразків та обраної комісією лабораторії не мав, про представником зроблено відмітку в Акті від 25.07.2022 № 25.

Стосовно Акту відбору зразків (проб) для проведення дослідження № 35 від 12.08.2022, суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями відповідача, адже вказаний акт містить усі відомості, обумовлені пунктом 3.9 Договору, необхідні для ідентифікації товару, зокрема: час і місце складання акта, найменування товароодержувача продукції, прізвища та посади осіб, які брали участь у відборі зразків (проб); найменування постачальника, від якого надійшла продукція; номер і дата рахунка - фактури і накладної, за якими надійшла продукція; дата виробництва товару, номер партії та вага, з якої відбиралися зразки (проби) продукції; до якої уповноваженої лабораторії направлені відібранні зразки (проби); інші дані, що в сукупності з іншими у справі доказами, підтверджує належність вказаного акту як доказу в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи відповідача про те, що кількість зразків (проб) товару для проведення дослідження - не було достатньо для лабораторних досліджень за відповідним показником, що підтверджено ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» у листі від 25.10.2022 № 17-32/48 - судом апеляційної інстанції також не приймаються до уваги, оскільки вказаний лист не спростовує вищенаведених обставин стосовно правомірності складеного протоколу випробувань харчової продукції № 3366/22-х від 16.08.2022.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованим доводами скаржника про те, що відповідно до умов підпункту 3.3.2. пункту 3.3. та пункту 3.4. Договору, результати повторних лабораторних досліджень зразків (проб) поставленого Товару згідно протоколу випробувань харчової продукції 3366/22-х від 16.08.2022, складеного науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», - є остаточними та поширюються на всю партію товару, яка визначена видатковою накладною відповідачам 148 від 25.07.2022.

Крім того, пунктом 3.13. Договору сторони узгодили, що у випадку, якщо відібрані зразки (проби) товару позивачем, які направлені до уповноваженої лабораторії, за показниками якості не співпадають з лабораторними випробуваннями відповідача, наданими під час поставки товару, вважається у відповідності до умов цього Договору, що остаточно правильними результатами являються результати, які отримав позивач при відборі зразків (проб) товару, який був поставлений на його адресу.

Посилання відповідача на те, що випробовування ДП «УКМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» товару «Кава розчинна натуральна» згідно ДСТУ 4394:2005, є неправомірним, оскільки такий стандарт скасовано з 01.05.2022 - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки сторонами у договорі було узгоджено, що якість товару, що поставляється постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГСТУ, ДСТУ, ТУ на цей вид товару. Товар, який постачальник зобов`язується передати замовнику (товароодержувачу), має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі Замовнику, а також протягом строку його придатності. (п.2.1. Договору). Тобто, сторонами у договорі узгоджено необхідність поставки товару, який відповідав би вимогам ГСТУ, ДСТУ, ТУ на цей вид товару, і відповідачем не було спростовано належними засобами доказування в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України відповідність поставленого товару вимогам пункту 2.1 Договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що результати лабораторних досліджень згідно висновків протоколу випробувань харчової продукції № 3366/22-х від 16.08.2022, складеного науково-дослідним центром випробувань продукції ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», які отримав позивач при повторному відборі зразків (проб) товару, що був поставлений відповідачем на його адресу - є належним , допустимим та більш вірогідним доказом в розумінні ст. ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження факту поставки товару за видатковою накладною № 148 від 25.07.2022, який не відповідає вимогам якості.

Доводи відповідача про те, що відповідачем було здійснено поставку якісного товару, що підтверджено зокрема Експертним висновком № 001633 п/22 від 08.07.2022 Одеської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки вказаний висновок не містять відомостей стосовно того, що відповідні дослідження проводились саме стосовно партії товару, яка була поставлена позивачу за відповідною видатковою накладною, а також матеріали справи не містять відомостей про те, що при складані вказаного висновку з дотриманням умов Договору щодо відбору зразків (п. 3.1-3.13 Договору). Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що цей товар відбирався у присутності уповноваженого представника позивача.

З огляду на викладене, доводи відповідача в цій частині не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та спростовуються наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Відповідно до статті 79 Господарськог процесуального кодексу України визначає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Близьку за змістом правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 29.01.2021 №922/51/20.

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що надані позивачем докази в підтвердження факту поставки відповідачем 25.07.2022 неякісного товару за видактовою накладною № № 148 від 25.07.2022 на суму 2 090 000,00 грн. - є більше вірогідними доказами в розумінні ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, які в сукупності підтверджують факт постачання відповідачем неякісної партії товару за Договором.

Доводи відповідача , викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та спростовуються наявними у справі матеріалами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт поставки відповідачем товару неналежної якості підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, та не був спростований відповідачем під час апеляційного провадження у справі.

Відповідно до статтей 526 та 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником « зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.4 Договору визначено, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 цього договору) постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20% вартості товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 робочих днів з дня отримання постачальником вказаного акту. Сплата штрафу не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за цим договором.

Судом апеляційної інстанції перевірено розрахунок заявленого до стягнення з відповідача розміру штрафу у сумі 418 000,00 грн, який розраховано виходячи з вартості поставленого товару за видатковою накладною № 148 від 25.07.2022 на суму 2 090 000,00 грн., і який визнається судом апеляційної інстанції обґрунтованим та арифметично вірним, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача 418 000,00 грн штрафу (20% від вартості товару) - є законною та обґрунтованою, і підлягає задоволенню у повному обсязі. Обумовлених законом підстав для зменшення розміру штрафу судом апеляційної інстанції не встановлено в розумінні приписів ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, усі інші доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 418 000,00 грн. штрафу - є законними та обґрунтованими, були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, і не були спростовані відповідачем належними засобами доказування в розумінні вимог процесуального закону, а тому позов підлягає задоволенню за наведених у дані постанові підстав, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також здійснені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю за наведених у даній постанові підстав.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 270 грн. 00 коп. судового збору за подачу позову та 9 405 грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/8945/22 - скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким позов Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Смаку» про стягнення 418 000,00 грн. штрафу - задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Смаку» (; 65039 м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-б, офіс № 263) на користь Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 418 000 (чотириста вісімнадцять тисяч) 00 грн. штрафу та 6 270 (шість тисяч двісті сімдесят тисяч) грн. 00 коп. судового збору за подачу позову.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Смаку» (; 65039 м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-б, офіс № 263) на користь Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 9 405 (дев`ять тисяч чотириста п`ять) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Матеріали справи № 910/8945/22 повернути Господарському суду міста Києва, доручивши видати накази на виконання даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання постанови: 16.05.2023.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко