РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2023Справа № 910/2883/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яготинський Райагротехсервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Терм»

про стягнення 881 149, 80 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Яготинський Райагротехсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Терм» про стягнення 881 149, 80 грн.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що відповідач поставив позивачу товар який не відповідає по асортименту, якісним характеристикам та в несправному стані, що і стало підставою для звернення до господарського суду з позовом про повернення сплаченої за товар грошової суми у розмірі 881 149, 80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

28.03.2023 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог повністю.

12.04.2023 та 28.04.2023 від позивача через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивач просив долучити до матеріалів справи додаткові докази, позовні вимоги задовольнити у заявленому розмірі.

Господарський суд враховуючи, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що 11.11.2022 між ним, як покупцем та відповідачем, як постачальником було укладено усний договір про поставку дизельного генератора EMSA Е PR EМ 0200.

Однак, 11.11.2022 відповідачем було виставлено позивачу рахунок № 38 на оплату дизельного генератора 220 KVA Е SD ЕМ 0220. Загальний розмір оплати за рахунком становить 881 149 грн 80 коп.

Разом з рахунком відповідач надіслав позивачу Договір від 11.11.2022 № 22-117, за яким позивач купує у відповідача товар відповідно до Специфікації.

У Специфікації № 1 до Договору вказано товар - 220 KVA Дизельний генератор Е SD ЕМ 0220 на загальну суму 881 149, 80 грн з урахуванням ПДВ.

Договір та Специфікація підписана з боку відповідача, позивачем не підписано.

Позивач рахунок № 38 від 11.11.2022 на оплату дизельного генератора 220 KVA Е SD ЕМ 0220 в загальному розмірі 881 149, 80 грн оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.11.2022 № 945 та 05.12.2022 № 93.

Позивач також вказує, що після прийняття генератора та його запуску, останній пропрацював три години та вийшов з ладу, про що в присутності (шляхом відеоконферепції) представника відповідача складено Акт про виявлені недоліки (дефекти) товару № 2 від 08.12.2022.

В подальшому, позивачем разом із представником відповідача і спеціалістом ТОВ «ТДС Укрспецтехніка» було здійснено діагностування отриманого генератора. Актом діагностування від 20.01.2023 встановлено, що в ході проведення діагностики двигуна, останній має димність, не рівну роботу. Після демонтажу клапанної кришки було виявлено, що на 4, 5, 6 циліндрах погнуло штанги. Після демонтажу головки блока циліндрів у 4 та 6 циліндрах заклинили випускні клапана. В результаті первинного огляду порушень умов експлуатації не виявлено.

22.12.2022 та 30.01.2023 позивач направив відповідачу вимоги щодо відмови від договору та повернення сплачених за дизельний генератор грошових коштів у розмірі 881 149, 80 грн.

Вказані вимоги відповідачем залишені без задоволення, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даними позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 ЦК України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Із приписів ч. 1 ст. 177 ЦК України випливає, що об`єктом цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Господарським судом міста Києва встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем було перераховано відповідачу оплату товару (дизельного генератора) за виставленим рахунком, який був поставлений відповідачем у несправному стані, про що не заперечує сам відповідач. Зазначене також підтверджується і Актом діагностування від 20.01.2023 який підписаний позивачем, відповідачем та спеціалістом ТОВ «ТДС Укрспецтехніка».

Матеріалами справи також підтверджується, що між позивачем та відповідачем 24.03.2023 складено Акт приймання-передачі товару, за яким покупець (позивач) повернув продавцю (відповідачу) придбаний у нього товар - дизельний генератор. Також у вказаному Акті зазначено, що продавець підтверджує отримання від покупця товару та відсутністю зауважень до отриманого товару, у тому числі щодо його комплектності.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Виходячи із змісту наведених норм, покупець має право на односторонню відмову від досягнутих домовленостей, зокрема, у випадку здійснення покупцем оплати товару та виявлення після його прийняття недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, у такому випадку покупець має право на повернення оплати, водночас, з моменту відмови покупця від товару та вимоги повернути оплату - обов`язок продавця поставити товар належної якості після усунення дефектів товару припиняється.

Отже, відповідне право передбачає собою відмову від отримання товару та припинення зобов`язань сторін, в тому числі припинення обов`язку постачальником поставити погоджений товар.

За таких обставин, з огляду на волевиявлення позивача щодо повернення суми оплати за неякісний товар, яке одночасно є односторонньою відмовою покупця від товару, у відповідача виникає обов`язок щодо повернення позивачу грошових коштів отриманих відповідачем від позивача за дизельний генератор.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів сплачених позивачем за товар, вимога позивача про стягнення з відповідача 881 149, 80 грн визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО ТЕРМ» (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 72, офіс 201; ідентифікаційний код 42943823) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС» (07700, Київська обл., Яготинський р-н, місто Яготин, ВУЛИЦЯ СІЛЬГОСПТЕХНІКИ, будинок 1; ідентифікаційний код 13724194) заборгованість у розмірі 881 149 (вісімсот вісімдесят одна тисяча сто сорок дев`ять) грн 80 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 217 (тринадцять тисяч двісті сімнадцять) грн 25 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва