ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
16.05.2023р. Справа № 905/314/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Н.В. Величко, розглянувши без виклику сторін заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УСГ», б/н від 05.04.2023 про ухвалення додаткового рішення
Ухвалою від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 905/314/23 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.04.2023 закрито провадження у справі № 905/314/23 за відсутністю предмета спору.
17.04.2023 на адресу суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УСГ» надійшла заява б/н від 05.04.2023 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. До заяви додано документи згідно переліку.
Ухвалою суду від 18.04.2023 призначено до розгляду вказану заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УСГ» на 16.05.2023, постановлено розгляд заяви провести у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
25.04.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява б/н від 25.04.2023 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій останній просить суд відмовити позивачу в задоволенні його заяви. Посилається на те, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу. Щодо непогодження зі стягненням судового збору на користь позивача відповідач посилаючись на ст. 231 ГПК України зазначає, що стягнення судового збору повинно відбуватись не з відповідача, а з Державного бюджету України.
Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УСГ» про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Ухвалою суду від 03.04.2023 про відкриття провадження у справі № 905/314/23 позовну заяву прийнято до розгляду та визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
За правилами частин 2, 3, 8 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Стаття 251 ГПК України встановлює особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні. Так, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Матеріали справи свідчать, що 04.04.2023 через підсистему "Електронний суд" відповідачем подано клопотання/заяву про закриття провадження у справі № 905/314/23 оскільки відсутній предмет спору.
На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду копію платіжної інструкції (платіжне доручення) № 113 від 03.04.2023р. з призначенням платежу: "Відшкодування згідно страхового акту СТОКА-188008, згідно страхового акту № 457/22ГО від 03.04.23р. (Бахмут). Без ПДВ.", страховий акт No 457/22 ГО від 03.04.2023р., довіреність у порядку передоручення від 18.05.2022р.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.04.2023 закрито провадження у справі № 905/314/23 за відсутністю предмета спору.
У статті 130 ГПК України встановлено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.
Частиною 3 цієї статті встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу (ч.6 ст.130 ГПК України).
У даному випадку відповідач сплатив заборгованість, що була пред`явлена до стягнення з нього позивачем, після звернення Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія УСГ» з відповідним позовом до господарського суду.
Відтак, позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, тому суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача згідно ч. 3 статті 130 ГПК України.
Згідно з частинами 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представництво інтересів позивача у даній справі здійснювала адвокат Гедз Ю.В. на підставі довіреності № 0122-139 від 23.12.2022.
Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Правових підстав для відмови у стягненні відповідної правової допомоги з огляду на те, що спір врегульовано до винесення рішення судом, Господарським процесуальним кодексом не передбачено. Разом з тим, відсутність обставин розгляду справи по суті не може бути свідченням того, що сторона у справі не понесла судові витрати, оскільки подання позову вимагає від позивача вчинення відповідних дій (складання тексту позову, збирання доказів, направлення позовної заяви відповідачу та до суду тощо).
Враховуючи викладене, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відповідає критерію розумності.
За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вже зазначалось судом, відповідач надав суду заяву, в якій просить відмовити позивачу в задоволенні заяви, посилаючись на те, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу. Проте відповідач належними доказами не довів своїх аргументів.
Щодо непогодження зі стягненням судового збору на користь позивача відповідач посилаючись на ст. 231 ГПК України зазначає, що стягнення судового збору повинно відбуватись не з відповідача, а з Державного бюджету України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Частиною 4 статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
За таких обставин, сума судового збору у розмірі 2684,00 грн, сплачена за подання позовної заяви, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України, а не за рахунок відповідача, оскільки провадження у справі закрито за відсутністю предмета спору, а не у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Отже, на підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви б/н від 05.04.2023 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УСГ» про ухвалення додаткового рішення.
Керуючись ст.ст. 2, 114, 130, 231, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Заяву б/н від 05.04.2023 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УСГ» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
В іншій частині заяви відмовити.
Додаткова ухвала підписана 16.05.2023 і може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (ч.2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України).
Суддя Н.В. Величко