РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2023Справа № 910/14783/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/14783/22

за позовом Приватного підприємства "Сталь торг захід";

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго";

про стягнення 94 409,17 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Сталь торг захід" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованість у розмірі 94 409,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань на підставі договору про закупівлю № 2112 від 17.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 позовну заяву Приватного підприємства "Сталь торг захід" залишено без руху та встановлено позивачу спосіб та строк для усунення недоліків.

До господарського суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 12.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 відкрито провадження у справі № 910/14783/22, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 14.02.2023 надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від Приватного підприємства "Сталь торг захід" до господарського суду 21.02.2023 надійшла відповідь на відзив.

Також разом з відповіддю на відзив, Приватним підприємством "Сталь торг захід" подане клопотання про витребування доказів, щодо якого суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з клопотання про витребування доказів, позивачем не надано суду доказів неможливості самостійно надати докази, які просить позивач витребувати та не подано доказів, що ним вчинялися дії щодо отримання вказаних доказів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

23.02.2023 до господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.10.2022 між Приватним підприємством "Сталь торг захід" (далі - позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач, покупець) укладено договір про закупівлю № 2112 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити товар в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в додатку 1 до договору (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти належним чином поставлений товар та оплатити його на умовах договору.

Згідно з п. 1.2. договору, предмет закупівлі (за ДК 021:2015):"44110000-4 Конструкційні матеріали Металопрокат для с. Якушинці".

Пунктом 1.3. договору визначено, що найменування, асортимент, одиниця вимірювання, характеристики товару, інші вимоги до товару, документів щодо товару тощо визначаються згідно з додатком 1 до договору та іншими умовами договору відповідно.

У п. 2.1. договору сторони визначили, що ціна договору складається із загальної вартості товару поставленого на умовах договору.

Як встановлено п. 2.2. договору, ціна договору становить 335 144,07 грн, крім того ПДВ - 67 028,81 грн, всього з ПДВ - 402 172,88 грн. (чотириста дві тисячі сто сімдесят дві грн., 88 коп.).

Відповідно до п.3.3. договору, покупець здійснює оплату на наступних умовах:

3.3.1. Аванс, розмір якого становить 50 % від ціни договору, сплачується постачальнику протягом 10 (десяти) банківських днів з дати надання ним (після набрання договором чинності) рахунку-фактури.

3.3.2. Решта оплати здійснюється покупцем протягом 7 (семи) банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за наданим постачальником рахунком-фактурою.

Як вбачається з п. 3.4. договору, постачальник зобов`язаний направити рахунок-фактуру покупцю на узгодження. Покупець має право узгодити постачальнику рахунок-фактуру або надати зауваження до нього.

У п. 3.8. договору сторони домовились, що післяоплата за даним договором здійснюється покупцем лише за умови:

- за умови прийняття постачальником товару на всю суму авансового платежу;

- підписання покупцем видаткової накладної;

- надання постачальником оригіналів товаросупровідних документів передбачених умовами договору;

- реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

За змістом п. 5.1. договору, постачальник здійснює поставку товару за адресою (місцем) поставки (передачі, товару протягом 14 календарних днів з дати перерахування авансу, в кількості та за адресою (місцем) поставки товару Вінницька обл. Вінницький р-и, с. Якушинці, вул. Барвінкова. 5. на умовах DDP в редакції "Інкотермс 2010".

Відповідно до п. 5.4. договору, порядок приймання- передачі:

5.4.1. Приймання-передача товару здійснюється сторонами відповідно до вимог чинних актів законодавства України, нормативних актів, рекомендацій виробника товару в частині, по регламентують умови передачі покупцям визначеної договором товару, а також нормативних документів "Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" та "Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", затверджених постановами державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65 № П-6 та від 25.04.66 № П-7 (зі змінами) відповідно, за винятком випадків, визначених договором;

5.4.2. Видаткова накладна передається покупцю постачальником під час поставки (передачі) товару; при цьому у видатковій накладній зазначається помер та дата договору, найменування, кількість, вартість прийнятого покупцем товару (партії товару), адреса (місце) поставки, інші відомості при необхідності; видаткова накладна також повинна мати інші визначені реквізити первинних документів.

Згідно з п. 13.1. договору, договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

Як вказує позивач, ним на виконання умов договору про закупівлю №2112 від 17.10.2022, фактично поставлено відповідачеві товар згідно видаткової накладної №739 від 01.11.2022 на суму 295 375,23 грн, що також підтверджується актом первинного контролю від 01.11.2022 с. Якушинці та прибутковим ордером № 000332 від 01.11.2022.

Позивач зазначає, що відповідач здійснив оплату товару на загальну суму 200 967,06 грн, що підтверджується платіжним дорученням №31 від 26.10.2022, однак на сьогоднішній день, в порушення умов договору про закупівлю №2112 від 17.10.2022, вимог ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідач своїх обов`язків з оплати товару не виконав, поставлений товар повністю не оплатив, таким чином, його заборгованість перед позивачем складає 94 409,17 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що позивачем, в порушення умов договору, не складено та не зареєстровано податкову накладну на суму коштів, що надійшли як попередня оплата, а відтак у нього відсутній обов`язок для сплати грошових коштів у розмірі 94 409,17 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом першим частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що позивач, на виконання умов договору поставив відповідачу товар згідно видаткової накладної №739 від 01.11.2022 на суму 295 375,23 грн, що також підтверджується актом первинного контролю від 01.11.2022 с. Якушинці та прибутковим ордером № 000332 від 01.11.2022.

Відповідач здійснив оплату товару на загальну суму 200 967,06 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 31 від 26.10.2022.

Позивач здійснив реєстрацію податкової накладної № 39 від 01.11.2022, що підтверджується квитанцією № 1 від 28.11.2022 з АС "Єдине вікно подання електронних документів".

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно зі ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно п. 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що здійснив реєстрацію податкової накладної № 39 від 01.11.2022 на загальну суму 295 376,23 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що складання та реєстрація податкових накладних на попередню оплату, на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг чи на всю суму поставки є правом позивача.

Також суд зазначає, що контроль за додержанням податкового законодавства України здійснюють відповідні державні органи, однак відповідачем до матеріалів справи не надано відповідного рішення контролюючих органів про порушення позивачем податкового законодавства України при складенні та реєстрації вказаної податкової накладної, а тому твердження відповідача відхиляються як законодавчо необґрунтовані.

Враховуючи наведене з урахуванням документів, які наявні в матеріалах справи, суд встановив факт поставки позивачем товару за договором загальною вартістю 295 375,23 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткова накладна, акт первинного вхідного контролю, податкова накладна, та факт прийняття товару відповідачем, що підтверджується підписом його представника, що також не заперечується самим відповідачем у своїх заявах по суті.

Таким чином, враховуючи часткову оплату в розмірі 200 967,06 грн, станом на момент подачі позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 94 409,17 грн.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За приписами частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на положення пункту 3.8. договору, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з Законом України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року становить 2 481,00 грн.

Як вбачається з платіжної інструкції № 1886 від 25.11.2022, позивачем сплачено 2 566,20 грн, а тому суд приходить до висновку, про повернення з державного бюджету 85,20 грн надміру сплаченого судового збору.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд відзначає наступне.

В якості доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу останнім було долучено до матеріалів справи лише договір про надання правової допомоги від 24.12.2022 та ордер серії АН № 1076967 від 26.12.2022.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, детальний опис робіт (наданих послуг), платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

В порушення ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не подано акту приймання-передачі наданих послуг, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, їх розрахунок та доказів понесення позивачем таких витрат.

Положення ч. 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачають надання детального опису саме наданих (виконаних) адвокатом послуг (робіт).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Враховуючи вище викладене, та те, що відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (детального опису виконаних робіт, платіжних доручень, квитанцій, актів приймання-передачі наданих послуг, розрахунку вартості наданих послуг тощо), вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю та не обґрунтованістю зазначених витрат.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) на користь Приватного підприємства "Сталь торг захід" (89114, Закарпатська область, Ужгородський район, село Кам`яниця, вулиця Ужанська, будинок 105, ідентифікаційний код юридичної особи 44503991) 94 409 (дев`яносто чотири тисячі чотириста дев`ять) грн 17 коп. заборгованості та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Сталь торг захід" (89114, Закарпатська область, Ужгородський район, село Кам`яниця, вулиця Ужанська, будинок 105, ідентифікаційний код юридичної особи 44503991) 85 (вісімдесят п`ять) грн 20 коп. надміру сплаченого судового збору (оригінал платіжної інструкції № 1886 від 25.11.2022 міститься в матеріалах справи).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко