За заявою Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ";
про постановлення додаткового рішення.
За позовом Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій;
до Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ";
про розірвання договору.
Суддя Мандриченко О.В.
Секретар судового засідання Рябий І.П.
Від позивача: Білявенко О.В., адвокат, ордер серії АІ № 1292030 від 19.10.2022;
Від відповідача: Пікалов В. С., адвокат, ордер серії ВІ № 1134015 від 20.03.2023.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 у справі № 910/11390/22 у задоволенні позову Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій відмовлено повністю.

17.04.2023 до суду від Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" надійшла заява, в якій заявник просить суд стягнути з Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій судові витрати на професійну правничу допомогу та поштові витрати на направлення відзиву на позовну заяву у справі № 910/11390/22 у розмірі 68 025,99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 розгляд заяви Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" призначено на 04.05.2023.

Під час розгляду заяви по суті у судовому засіданні 04.05.2023 представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" про постановлення додаткового рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.05.2023 просив заяву задовольнити повністю та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу та поштові витрати на направлення відзиву на позовну заяву у розмірі 68 025,99 грн.

Розглянувши у судовому засіданні 04.05.2023 заяву Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" про постановлення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з приписами ч. 1, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В свою чергу, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У заяві про розподіл судових витрат позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу та поштові витрати на направлення відзиву на позовну заяву у розмірі 68 025,99 грн.

Судом встановлено, що 18.11.2022 між адвокатом Леськовим Валерієм Петровичем (далі також - виконавець) та Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" (далі також - замовник) укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за гонорар правничу (правову) допомогу, зокрема, здійснити захист прав та охоронюваних законом інтересів замовника, представництво інтересів замовника та надавати інші види правової допомоги з питань, що цікавлять замовника в порядку та на умовах, визначених даним договором, а замовник зобов`язується оплатити вартість надання правової (правничої) допомоги, усі необхідні судові та інші пов`язані з виконанням завдання Замовника витрати, а також компенсувати понесені виконавцем витрати, необхідні для виконання цього договору та надання правової допомоги.

Згідно з п. 1.2. договору, конкретні завдання, щодо яких надається правнича допомога, визначаються у протоколі/ протоколах погодження договірної ціни (надалі - «протокол»), які є невід`ємною частиною даного договору.

В п. 3.1. договору визначено, що розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання правничої (правової) допомоги згідно з умовами даного договору визначається в протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного договору та може бути розрахований, виходячи із розцінок виконавця (вартість однієї години правничої допомоги, щомісячна фіксована оплата систематичної правничої допомоги, фіксована оплата за окрему замовлену юридичну послугу чи інше) та/або кількості витраченого часу.

За змістом п. 3.4. договору, підставою для оплати наданої правничої (правової допомоги є підписані або схвалені сторонами на підставі рахунку з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених витрат акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Рахунок з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених витрат замовник зобов`язаний оплатити не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх надання виконавцем. У протоколі погодження договірної ціни сторони можуть узгодити інший порядок оплати правничої (правової) допомоги, у тому числі передоплати.

Як вбачається з протоколу погодження договірної ціни від 18.11.2022, вивчення та правовий аналіз первинної документації щодо спірних правовідносин між сторонами коштує 50 000,00 грн та підлягає сплаті замовником на користь виконавця у строк до 30.11.2022.

Однак матеріали справи не містять доказів сплати замовником 50 000,00 грн.

Також у вказаному протоколу визначено вартість послуг з участі у судовому засіданні та підготовки клопотань, заперечень на відповідь на відзив, пояснень та інших документів вартістю 4 000,00 грн кожна з строком оплати протягом 10 днів з дня судового засідання.

Проте до матеріалів справи доказів сплати замовником вартості вказаних послуг не надано.

22.03.2023 адвокатом Леськовим Валерієм Петровичем складено рахунок на оплату та детальний опис виконаних робіт.

Також між замовником та виконавцем 22.03.2023 акт про виконані роботи.

Тобто, враховуючи положення п. 3.4. договору, замовник мав сплатити визначену в акті та рахунку вартість наданих послуг у строк до 29.03.2023, проте доказів перерахування грошових коштів у розмірі 60 000,00 грн матеріали справи не містять, а сторони таких доказів до суду не подали.

Щодо рахунку на оплату та акту про виконані роботи від 14.03.2023, суд зазначає, що станом на день розгляду вказаної заяви, відповідачем не надано доказів сплати вартості наданих послуг на користь замовника у строк передбачений договором.

Також судом встановлено, що 01.03.2023 між адвокатом Пікаловим Владиславом Сергійовичем (далі також - виконавець) та Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" (далі також - замовник) укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за гонорар правничу (правову) допомогу, зокрема, здійснити захист прав та охоронюваних законом інтересів замовника, представництво інтересів замовника та надавати інші види правової допомоги з питань, що цікавлять замовника в порядку та на умовах, визначених даним договором, а замовник зобов`язується оплатити вартість надання правової (правничої) допомоги, усі необхідні судові та інші пов`язані з виконанням завдання Замовника витрати, а також компенсувати понесені виконавцем витрати, необхідні для виконання цього договору та надання правової допомоги.

Згідно з п. 1.2. договору, конкретні завдання, щодо яких надається правнича допомога, визначаються у протоколі/ протоколах погодження договірної ціни (надалі - «протокол»), які є невід`ємною частиною даного договору.

В п. 3.1. договору визначено, що розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання правничої (правової) допомоги згідно з умовами даного договору визначається в протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного договору та може бути розрахований, виходячи із розцінок виконавця (вартість однієї години правничої допомоги, щомісячна фіксована оплата систематичної правничої допомоги, фіксована оплата за окрему замовлену юридичну послугу чи інше) та/або кількості витраченого часу.

За змістом п. 3.4. договору, підставою для оплати наданої правничої (правової допомоги є підписані або схвалені сторонами на підставі рахунку з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених витрат акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Рахунок з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених витрат замовник зобов`язаний оплатити не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх надання виконавцем. У протоколі погодження договірної ціни сторони можуть узгодити інший порядок оплати правничої (правової) допомоги, у тому числі передоплати.

Як вбачається з протоколу погодження договірної ціни від 01.03.2023, вартість послуги з участі у судовому засіданні суду першої інстанції складає 4 000,00 грн та має бути сплачена замовником у протягом 10 днів з дня судового засідання.

Доказів сплати замовником вказаних грошових коштів до суду не надано.

Щодо рахунку на оплату та акту про виконані роботи від 22.03.2023, суд зазначає, що станом на день розгляду вказаної заяви, відповідачем не надано доказів сплати вартості наданих послуг на користь замовника у строк передбачений договором.

Суд зазначає, що ані в договорі про надання правничої допомоги від 18.11.2022, ані в договорі про надання правничої допомоги від 01.03.2023 не міститься відкладальної умови щодо сплати замовником вартості наданих послуг.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Натомість положеннями пункту 2 частини 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Згідно з ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів, які підтверджують фактичне здійснення ним витрат щодо надання правничої допомоги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" про постановлення додаткового рішення.

Керуючись ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні заяви Українського державного науково-дослідного та проектного інституту "УКРНДІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ" про постановлення додаткового рішення відмовити повністю.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 18.05.2023.

Суддя О.В. Мандриченко