ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.05.2023м. СумиСправа № 920/313/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/313/23

за позовом: Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК

(вул. С. Петлюри, б. 30, м. Київ, 01032, ),

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (

АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 185 033 грн. 25 коп.

Суть спору. 27.03.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № ID11926362 від 04.10.2021, у загальній сумі 185 033 грн 25 коп, з яких: 139 567 грн 54 коп. заборгованість по тілу кредиту, 45 465 грн 71 коп. заборгованість по відсоткам; а також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 28.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву, позивачу для наданні відповіді на позовну заяву.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.03.2023, направлена на адресу відповідача: АДРЕСА_2 повернута відділенням пошти з зазначенням підстав повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом долучено до матеріалів справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до відомостей якого місцезнаходженням фізичної особи підприємця є: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 02.05.2023 відкладено розгляд справи по суті на 18.05.2023.

12.05.2023 копія ухвали суду від 02.05.2023, яка надіслана на адресу відповідача, що зазначена позивачем у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), та копія ухвали суду від 02.05.2023, яка надіслана на адресу відповідача, що міститься в копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) були повернуті відділенням поштового зв`язку з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17, від 10.09.2018 у справі №910/23064/17, від 24.07.2018 у справі №906/587/17, постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18).

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18 у справі № 921/6/18.).

Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Відповідач ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог, ні доказів сплати заборгованості суду не подав.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

04.10.2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі кредитодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) укладено Заяву-договір № ID11926362 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого, Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» надав Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредит у сумі 200 000 грн 00 коп., строк Кредиту 12 місяців з дати укладення Договору, тобто до 04.10.2022, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору - кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у АТ «ТАСКОМБАНК» з цільовим використання на поповнення обігових коштів; придбання основних засобів; рефінансування кредиту іншого банку.

Згідно з п. 2.3.1. Кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом 29,00% річних.

Відповідно до Заяви-договору від 04.10.2021 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «ТАСКОМБАНК», Клієнт (відповідач) підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих Банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду, що засвідчив власним підписом 04.10.2021.

Згідно з положеннями вищезазначеної Заяви-договору від 04.102021 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «ТАСКОМБАНК», відповідач зазначив, що погоджується з тим, що Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи банку разом з Заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами.

Заява-договір № ID11926362, Правила обслуговування корпоративних клієнтів АТ «ТАСКОМБАНК» та Цінові параметри продукту є Кредитним договором.(п.4.1. Кредитного договору).

Відповідно до п. 18.2.1.1 Банк самостійно визначає розмір Кредиту, який може бути наданий Клієнту. Істотні умови Кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, щомісячна комісія, розмір щомісячних платежів, їх кількість та дати їх здійснення) вказуються в Заяві-договорі про приєднання клієнта до цих Правил (далі - Заява). Клієнт приєднується до Правил шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі «ТАС24/БІЗНЕС» або через інший сервіс електронного документообігу, або іншим шляхом. Підписана Заява разом з цими Правилами та ціновими параметрами продукту (далі - Цінові параметри), які зазначені на офіційному Сайті Банку, становить кредитний договір, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору (далі «Договір»).

Таким чином відповідач, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , 04.10.2021 скористалась своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг» вчинила правочин, підписавши Заяву-договір № ID11926362 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») електронним цифровим підписом, що підтверджується копією Протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, сформованого на сайті https://czo.gov.ua/ та відображенням ЕЦП на самій Заяві-договорі № ID11926362.

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за Договором позивач виконав 04.10.2021, а саме перерахував кошти в розмірі 200 000 грн 00 коп. на поточний рахунок відповідача, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

Відповідно до п. 2.4.1. Кредитного договору погашення основного боргу за Кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення Договору, числа в яке було укладено Договір. Погашення ануїтентного платежу здійснюється в день згідно Графіку погашення Кредиту (календарного числа дати укладання Договору).

Однак, позичальником було порушено норми чинного законодавства України та умови Кредитного договору, а саме:

- п.1.1. Кредитного договору: позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору;

- п.2.5. Кредитного договору: терміни і порядок погашення Кредиту;

- п.3.1. Кредитного договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення Кредиту.

Відповідно до п. 18.2.2.2.2. Правил клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти та щомісячну комісію за управління Кредитом згідно з Ціновими параметрами до цього розділу Правил, які розміщені на офіційному сайті Банку.

Згідно з п. 18.2.2.2.3. Правил клієнт зобов`язується повернути Кредит у строки і в сумах, як встановлено в п. 18.2.1.2, 18.2.2.3.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 18.2.2.3.2. Правил при настанні будь-якої з таких подій, зокрема:

-порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, в т. ч. у разі порушення цільового використання Кредиту;

Банк, на свій розсуд, має право:

а) змінити умови видачі та надання Кредиту - вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління Кредитом, виконання інших зобов`язань за Кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, строки виконання яких настали, строки вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування Кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитом.

Враховуючи зазначене та у зв`язку із тривалим невиконанням зобов`язань за кредитним договором, позивачем 06.02.2023 було направлено відповідачеві повідомлення-вимогу про повернення кредиту за кредитним договором № ID11926362, яка за твердженням позивача так і не була виконана позичальником.

Таким чином, позичальник був повідомлений про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені порушення не були усунені, а тому, як наслідок станом на 14.03.2023 року заборгованість Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за Кредитним договором №ІР11926362 від 04.10.2021р. становить 185 033,25 гривень, з яких: 139 567 грн 54 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 45 465 грн 71 коп. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), що і сталою підставою для звернення Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було укладено Кредитний договір. Позивач зобов`язання з кредитування виконав. В той же час, відповідач свої зобов`язання з оплати кредиту та процентів не виконав, чим порушив умови Кредитного договору та вищезазначені норми матеріального права.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог і задоволення позову в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором № ID11926362 від 04.10.2021, у загальній сумі 185 033 грн 25 коп., з яких: 139 567 грн 54 коп. заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена), 45 465 грн 71 коп. заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочені).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 775 грн 50 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 185 033 грн. 25 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК (вул. С. Петлюри, б. 30, м. Київ, 01032, ) заборгованість за Кредитним договором № ID11926362 від 04.10.2021, у загальній сумі 185 033 (сто вісімдесят п`ять тисяч тридцять три) грн 25 коп., з яких: 139 567 (сто тридцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн 54 коп. заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена), 45 465 (сорок п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн 71 коп. заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочені); а також 2 775 (дві тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено і підписано суддею 23.05.2023.

Суддя С.В. Заєць