ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 Справа № 904/1637/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни, м.Дніпро

до Мирошниченко Олега Вікторовича , м.Дніпро

про стягнення 535,67 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа - підприємець Більцан Юлія Леонідівна (далі-Позивач) 31.03.2023 року звернулася з позовом до Мирошниченко Олега Вікторовича (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Мирошниченко Олега Вікторовича на користь Фізичної особи - підприємця Більцан Юлії Леонідівни 535,67 грн, з яких: інфляційні втрати за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі - 392,72 грн, 3% річних за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі 142,95 грн та порушити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами;

судові витрати зі сплаченого судового збору в сумі 2 684,00 грн. та витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 3 500,00 грн. покласти на Мирошниченка Олега Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

повернути Фізичній особі-підприємцю Більцан Юлії Леонідівні (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1031,87 грн., надмірно сплачений у складі судового збору в сумі 3715,87 грн. згідно з квитанцією відділення «Гагаріна» АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 13.02.2023 (код квитанції: 9296-5374-9238-2479), про що винести ухвалу суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 у справі №904/2775/22 було стягнуто з Відповідача на користь Позивача інфляційні втрати в сумі 45755,68 грн, 3% річних у сумі 10 346,76 грн, судовий збір у сумі 2 480,58 грн. Однак вказана заборгованість не була погашена, у зв`язку з чим Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 142,95 грн, інфляційні втрати у розмірі 392,72 грн на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

04.04.2023 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Розгляд справи №904/1637/23 відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.05.2023 канцелярія суду зареєструвала заяву Позивача про уточнення позовних вимог (арк.с. 26-31), в якій Позивач просить суд:

приєднати заяву про уточнення позовних вимог до справи №904/1637/23 Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Мирошниченка Олега Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення 535,67 грн., з яких: інфляційні втрати за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі 392,72 грн., 3% річних за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі - 142,95 грн;

позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Мирошниченка Олега Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення 535,67 грн., з яких: інфляційні втрати за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі 392,72 грн., 3% річних за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі -142,95 грн задовольнити;

стягнути з Мирошниченка Олега Вікторовича РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) нараховані на суму боргу інфляційні втрати за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі -392,72 грн., 3% річних за період з 02.12.2022 року по 01.01.2023 року у розмірі 142,95 грн., разом 535,67 грн;

зазначити, що органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (535,67 грн), 3% річних на суму основного боргу 535,67 грн за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де: С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача. Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився;

судові витрати зі сплаченого судового збору в сумі 2 684,00 грн. та витрат на правову (правничу) допомогу в розірі 3 500,00 грн покласти на Мирошниченка Олега Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

повернути Фізичній особі-підприємцю Більцан Юлії Леонідівні (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1031,87 грн., надмірно сплачений у складі судового збору в сумі 3715,87 грн. згідно з квитанцією відділення «Гагаріна» АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 13.02.2023 (код квитанції: 9296-5374-9238-2479), про що винести ухвалу суду.

19.05.2023 ухвалою суд залишив без розгляду заяву Позивача про уточнення позовних вимог.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином - 07.04.2023, що підтверджується поштовим повідомленням (арк.с. 23).

Крім того, 19.04.2023 Відповідач особисто ознайомлювався з матеріалами справи, що підтверджується відповідним клопотанням з відміткою останнього про ознайомлення (арк.с. 24).

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки з повідомлення про розгляд справи.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2014 у справі №904/5523/14 (суддя Мілєва І.В.), яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.01.2015, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мирошниченка Олега Вікторовича на користь Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни збитки у розмірі 114 964,03 грн, які завдані внаслідок неповернення ФОП Більцан Ю.Л. товару, який було передано ФОП Мирошниченка О.В. на зберігання.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2014, яке набрало законної сили 12.01.2015, 14.01.2015 року видано наказ про примусове виконання (арк.с. 13).

01.09.2022 року фізична особа-підприємець Більцан Ю.Л. звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Мирошниченка О.В. про стягнення 229965,86 грн, з яких: 203716,26 грн інфляційні втрати, 26249,60 грн 3% річних.

Позовні вимоги були обґрунтовані триваючим невиконанням відповідачем з 22.01.2015 по 31.08.2022 грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2014 року у справі №904/5523/14 (суддя Мілєва І.В.), яким з Фізичної особи-підприємця Мирошниченка О.В. на користь Фізичної особи-підприємця Більцан Ю.Л. стягнуто 114964,03 грн збитків та 2299,19 грн судового збору.

01.10.2022 року Фізична особа-підприємець Мирошниченка Олег Вікторович здійснив повне погашення суми збитків у розмірі 114964,03 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 року у справі №904/2775/22 (суддя Колісник І.І.) позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни задоволені частково. Стягнуто з Мирошниченко Олега Вікторовича на користь Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни інфляційні втрати в сумі 45755,68 грн за період вересень 2019 року - серпень 2022 року, 3% річних у сумі 10346,76 грн за період з 01.09.2019 по 31.08.2022 та судовий збір у сумі 2480,58 грн. В решті позову відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 року у справі №904/2775/22 (суддя Колісник І.І.) видано відповідний наказ від 02.12.2022 року.

Посилаючись на положення ст.625 ЦК України, Позивач нарахував Відповідачу суму 142,95 грн 3% річних за період з 02.12.2022 по 01.01.2023 та 392,72 грн інфляційних втрат за грудень 2023 року, які нараховані на суму інфляційних, 3% річних та судових витрат, стягнутих за судовим рішенням у справі №904/2775/22.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням суду у справі №904/5523/14 від 27.10.2014 , яке набрало законної сили на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.01.2015, встановлено, що Фізичній особі-підприємцю Більцан Ю.Л. завдані збитки, внаслідок неповернення Фізичною особою-підприємцем Мирошниченка О.В. товару, який йому було передано ФОП Більцан Ю.Л. на зберігання. Рішенням суду стягнуто суму збитків на суму 114964,03 грн.

Рішенням суду від 07.11.2022 року у справі №904/2775/22, яке набрало законної сили 29.11.2022, встановлено, що відшкодування збитків за рішенням суду у справі №904/5523/14 не відбувалось тривалий час з 2015 року, тому судом стягнуто інфляційні втрати та 3% річних, нарахованих на суму вищевказаних збитків.

01.10.2022 Позивач отримав фактичне відшкодування збитків за рішенням суду у справі №904/5523/14.

У зв`язку з тим, що Позивач не отримав суму інфляційних втрат, 3% річних за наказом суду від 02.12.2022 у справі №904/2775/22, Позивач нарахував Відповідачу суму 142,95 грн 3% річних за період з 02.12.2022 по 01.01.2023 та 392,72 грн інфляційних втрат за грудень 2022 року.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, стаття 11 ЦК України передбачає, що:

1.Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Так, обставини справи свідчать про те, що грошові зобов`язання Відповідача виникли по факту спричинення збитків Позивачеві, які суд визнав і прийняв рішення про їх відшкодування у грошовому еквіваленті.

Таким чином саме обов`язок з відшкодування збитків грошима є грошовим зобов`язанням Відповідача, яке не виконувалось останнім з 2015 року.

Фактичне задоволення вимог Позивача з відшкодування збитків відбулось 01.10.2022року.

Позивач вже звертався до суду у зв`язку із тривалим невідшкодуванням збитків і отримав рішення суду про задоволення у відповідній частині позовних вимог про стягнення інфляційних та 3% річних, нарахованих на суму стягнутих збитків. Право на отримання зазначених компенсацій у зв`язку невиконанням грошового зобов`язання передбачено статтею 625 ЦК України.

Водночас нарахування Позивачем інфляційних та 3% річних на суму раніше стягнутих інфляційних та 3% річних, суд вважає необґрунтованим, оскільки це не передбачено положеннями статті 625 ЦК України.

Крім того, приписи ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України не слід розуміти таким чином, що будь-яке рішення суду є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків. Зокрема, рішення про стягнення збитків, інфляційних та 3% річних не породжує цивільні права і обов`язки, а є засобом примусового виконання існуючих прав, що виникли з договору або з інших підстав.

Суд зазначає, що судове рішення здатне породжувати цивільні права і обов`язки лише у випадках, установлених актами цивільного законодавства, про що прямо вказується в ч. 5 ст. 11 ЦК України.

Так, приписи книги ІІІ Цивільного кодексу України, що присвячена праву власності й іншим речовим правам, позв`язують виключно з рішенням суду можливість набуття права комунальної власності на безхазяйну річ (ч. 2 ст. 335 ЦК України), набуття права власності за набувальною давністю (ст. 344 ЦК України), викуп земельної ділянки, нерухомого майна у зв`язку із суспільною необхідністю (статті 350, 351 ЦК України), викуп пам`яток історії та культури (ст. 352 ЦК України), конфіскацію майна (ст. 354 ЦК України), переведення прав і обов`язків покупця в разі продажу речі з порушенням переважного права купівлі (ст. 362 ЦК України), припинення права на частку у спільному майні або звернення на неї стягнення (статті 365, 366, 370, 371, 372 ЦК України), визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва чи знесення такого об`єкта (ст. 376 ЦК України), визнання права власності у разі втрати документа, який засвідчує це право (ст. 392 ЦК України), визнання незаконним правового акта, що порушує право власності (ст. 393 ЦК України), встановлення сервітуту в разі недосягнення домовленості між сторонами (ст. 402 ЦК України) тощо.

Отже суд вважає позовні вимоги Позивача про стягнення 3% річних та інфляційних, які нараховані на суму раніше нарахованих 3% річних та інфляційних, такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права України.

6. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Позивача, а тому в позові повністю відмовляє.

За результатами вирішення спору понесені Позивачем судові витрати покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Більцан Юлії Леонідівни (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Мирошниченка Олега Вікторовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) залишити без задоволення.

Понесені Фізичною особою-підприємцем Більцан Юлією Леонідівною судові витрати у вигляді судового збору покласти на Позивача.

Повернути Фізичній особі-підприємцю Більцан Юлії Леонідівни з Державного бюджету України 1031,87 (одна тисяча тридцять одна грн 87 коп.) грн надмірно сплачений судовий збір, за квитанцією №0.0..1 від 13.02.2023 (код квитанції: 9296-5374-9238-2479), яка наявна в матеріалах справи.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.05.2023

Суддя Н.Б. Кеся