ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.05.2023 Справа № 914/2899/22

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНІТ», м. Київ, про грошові вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод», м. Львів, в сумі 827061,57 грн.

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октант», м. Київ

про: банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 6/8; ідентифікаційний код 34283984)

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Іванило О.П.

За участю представників:

від ТзОВ «ФК «Октант»: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від ТзОВ «ТЕК «АМП Транс»: не з`явився;

від ДПС України в особі ГУ ДПС у Львівській області: Кісіль Р.Л.;

від ТзОВ «ТІС-Експедішн»: не з`явився;

від ПАТ «Закритого недиверсифікованого венчурного корпоративного інвестиційного фонду «Дженерал Інвестмент» Ресурсес»: не з`явився;

від ТзОВ «Ю.Комодітіз»: Пінчук Ю.А. (у режимі відеоконференції);

від ТзОВ «Дуніт»: Лєскін М.С (в режимі відеоконференції);

від ТзОВ «Астілс»: не з`явився;

від АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»: не з`явився;

від ГУ ПФУ у Львівській області: Пилат М.Я.;

від ТзОВ «Лукро»: не з`явився;

від ПрАТ «Донецькоблгаз»: не з`явився;

розпорядник майна: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 28.11.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 6/8; ідентифікаційний код 34283984); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод»; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (ідентифікаційний код 34283984); призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Надлонка Андрія Івановича; постановлено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (ідентифікаційний код 34283984); призначено попереднє засідання суду.

На розгляд Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНІТ» надійшла заява (вх.№ 4348/22 від 28.12.2022) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» в сумі 827061,57 грн.

Ухвалою суду від 28.12.202 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНІТ» про грошові вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» в сумі 827061,57 грн прийнято до розгляду.

04.01.2023 від арбітражного керуючого надійшло повідомлення про розгляд кредиторських вимог, в якому останній не заперечував проти їх визнання.

27.01.2023 від боржника надійшов відзив на заяву кредитора, в якому він визнав свою заборгованість перед ТОВ «ДУНІТ» в розмірі 691038,00 грн. основного боргу.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНІТ» до боржника в сумі 827061,57 грн. слід визнати повністю, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частина 2 вказаної статті передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є і договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на матеріали заяви з грошовими вимогами до боржника, 10.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДУНІТ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (покупець) був укладений договір поставки №01/22/3/67-21 (далі договір), відповідно до умов якого ТОВ «ДУНІТ» зобов`язалося поставити, а ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» прийняти та оплатити поставку продукції виробничо-технічного призначення.

На підставі вказаного договору, згідно заявки №21/12-338 від 15.12.2021 ТОВ «ДУНІТ» поставило боржнику за видатковою накладною №РН-0000009 від 23.02.2022 лінгосульфонат технічний рідкий у кількості 60,3 т. на загальну суму 691038,00 грн., про що було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000006 від 23.02.2023.

Відповідно до п. 5.1. договору, оплата товару здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставленого рахунку у розмірі 100% - протягом 10-ти календарних днів з моменту поставки ТМЦ на склад покупця згідно підписаної сторонами видаткової накладної.

Як стверджує заявник, боржником умов договору не виконано, коштів за отриманий товар не сплачено.

06.07.2022 ТОВ «ДУНІТ» звернулося до ТОВ «Дружківський вогнетривкий завод» з претензією (вих. №14 від 06.07.2022), відповідно до якої вимагало сплатити заборгованість в сумі 691038,00 грн. до 31.07.2022. У відповідь на вказану претензію, боржник направив лист в якому, посилаючись на складну ситуацію, просить відтермінувати розгляд питання щодо часткового погашення заборгованості та складання графіку погашення боргу до 23.08.2022, однак жодних дій зі сторони боржника, з метою врегулювання питання погашення заборгованості здійснено не було.

22.11.2022 заявник повторно звернувся до боржника з претензією, однак останній на неї не відреагував, що стало підставою для подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод».

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами п. 5.1. договору, оплата товару здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставленого рахунку у розмірі 100% - протягом 10-ти календарних днів з моменту поставки ТМЦ на склад покупця згідно підписаної сторонами видаткової накладної.

Як встановлено судом, на виконання умов договору продавцем було поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 691038,00 грн. Даний факт підтверджується, як документами по справі (видатковою накладною та товаротранспортною накладною), так і твердженнями самого боржника, висловленими у відповіді на претензію від 23.07.2022 та у відзиві на заяву з кредиторськими вимогами до боржника.

Таким чином, суд вважає доведеним факт наявності у відповідача основної заборгованості перед заявником в розмірі 691038,00 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

В силу положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ч. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.4. договору, у разі прострочення оплати за товар, покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який буде оплачуватися пеня.

За неналежне виконання умов договору заявником відповідно до п. 7.4. договору та згідно чинного законодавства нараховано у межах шестимісячного строку 123061,57 грн. пені, яка підлягає до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуніт».

У заяві з кредиторськими вимогами заявник також просить визнати кредиторські вимоги в сумі 8000,00 грн, як витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно наданого заявником акту наданих послуг від 21.12.2022 № 41 виконавцем (ФОП Муковський Р.П.) було надано замовнику (ТзОВ «ДУНІТ») наступні послуги: «Юридичні послуги: підготовка та подача до Господарського суду Львівської області заяви про визнання вимог кредитора у справі № 914/2899/22».

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що у підписаному виконавцем та замовником акті наданих послуг від 20.12.2022 № 41 немає претензій до виконавця, суд дійшов до висновку підтвердження надання правничих послуг на суму 8000,00 грн.

Арбітражний керуючий, повідомленням від 04.01.2023 повідомив суд про те, що розпорядником майна визнаються кредиторські вимоги ТОВ «ДУНІТ» повністю в розмірі 827061,57 грн.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про визнання кредиторських вимог до боржника з доданими до неї документами, відзив боржника на заяву з кредиторськими вимогами до боржника та повідомлення розпорядника майна про результати розгляду кредиторської заяви, дійшов висновку, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНІТ» слід визнати в сумі 827061,57 грн. Також визнанню підлягає сплачений судовий збір в сумі 4962,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНІТ» (69002, м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 2Б, кв. 72; ідентифікаційний код: 31577795) визнати в сумі 827061,57 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» (ідентифікаційний код 34283984), з яких: 12962,00 грн перша черга; 691038,00 грн четверта черга; 123061,57 грн (пеня) шоста черга.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 19.05.2023.

Суддя Артимович В.М.