номер провадження справи 5/4/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 Справа № 908/2820/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянув матеріали позовної заяви

За позовом: Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, буд. 7, м. Хмельницький, 29017; )

До відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; )

про стягнення 173 787,01 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гринишин І.П. (в режимі відеоконференції) - довіреність №б/н від 11.11.2021;

від відповідача: Целік В.В. (в залі суду) - ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1101047 від 15.06.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3800 від 30.07.2018;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

27.12.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо про стягнення 173 787,01 грн.

27.12.2022 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 27.12.2022 вказану позовну заяву на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали шляхом направлення на адреси суду та відповідача письмової інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, докази чого надати до суду у вказаний вище строк.

Ухвалою від 11.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2820/22 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, присвоїти справі номер провадження 5/4/23 та розгляд справи по суті розпочати з 09.02.2023.

Ухвалою суду від 14.02.2023 розгляд справи №908/2820/22 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 07.03.2023 о/об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 02.03.2023 заяву Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № б/н від 01.03.2023 (вх. № 4300/08-08/23 від 01.03.2023) про забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 07.03.2023 об 11:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи EasyCon задоволено. Вирішено судове засідання, призначене на 07.03.2023 об 11:00 год. проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи EasyCon.

Ухвалою від 07.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 05.04.2023 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання, призначене на 05.04.2023 об 10:30 год. вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи EasyCon.

Ухвалою суду від 05.04.2023 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 26.04.2023 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено усне клопотання Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи EasyCon по справі № 908/2820/22.

У судовому засіданні 26.04.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги пояснивши, що 29.04.2022 о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому по вул. Зарічанській, 5/2, при виїзді з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю Renauit (СКС ROS-02PП) д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві державної власності Головному управлінню Національної поліції в Хмельницькій області. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.08.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до договору страхування (поліс) №ЕР/206530608 цивільно-правова відповідальність власників (користувачів) автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО». 05.05.2022 позивач звернувся до ТОВ «СК «КРЕДО» з заявою на виплату страхового відшкодування, яку 06.05.2022 прийняв представник страховика. Однак, відповідач вмотивованого рішення про здійснення ГУНП в Хмельницькій області страхового відшкодування або про відмову у здійсненні такого відшкодування не прийняло та страхове відшкодування не виплатило. 07.11.2022 ГУНП в Хмельницькій області звернулось до ТОВ «СК «КРЕДО» з претензією №427/121/26/01-2022 про здійснення виплати страхового відшкодування збитків завданих в результаті ДТП, яка сталась 29.04.2022 за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказану претензію ТДВ «СК КРЕДО» отримало 14.11.2022, однак вона не розглянута та відшкодування ГУНП в Хмельницькій області збитків завданих в результаті ДТП не здійснено. З метою відновлення службового автомобіля Renauit (СКС ROS-02PП) д.н.з. НОМЕР_3 в Хмельницькій області звернулось до ТОВ «Торговий Дім «Фаворит-Авто», яке здійснило огляд даного автомобіля та визначило вартість його відновлювального ремонту, який згідно рахунку № НОМЕР_4 від 07.09.2022 складає 238 483,59 грн. Однак, у зв`язку з тим, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206530608 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн., а розмір франшизи 2 500,00 грн., то сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті ГУНП в Хмельницькій області за збитки завдані в результаті ДТП складає 127 500,00 грн. Також відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем нараховано пеню в сумі 30 774,66 грн. та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 2 253,08 грн. та інфляційні втрати в сумі 13 259,27 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 15, 202, 205, 509, 546, 549, 551, 611, 625, 979, 980, 990 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закон України «Про страхування», позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву від 06.02.2023 пояснивши, що 11.05.2022, відповідачем у присутності представника позивача, було проведено огляд пошкодженого автомобілю СКС RDS-02, д.н.з. НОМЕР_2 про що складено відповідний акт. Згідно зі звітом, замовленим та оплаченим ТДВ СК «Кредо» (відповідно до ст. 34 Закону) №33484 від 24.06.2022 про оцінку колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля СКС RDS-02, д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП 29.04.2022 визначеного відповідно до вимог Закону, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,33 (ст. 29 Закону), без урахування втрати товарної вартості (ч. 32.7. ст. 32 Закону) та без врахування ПДВ на замінні складові та матеріали, складає 123 580,75 грн. Отже страхове відшкодування, яке належить до виплати позивачу від ТДВ СК «Кредо» становить: 123 580,75 грн.-2500,00 грн. = 121 080,75 грн. Таким чином ТДВ СК «Кредо» частково визнає вимогу позивача про стягнення на його користь 121 080,75 грн. Отже пеня, 3% річних та інфляція повинна нараховуватись на суму 121 080,75грн з 05.08.2022. У разі прийняття судом рішення про стягнення з відповідача 3% річних, інфляції та пені у вказаній справі відповідач просить врахувати норми листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військову агресію Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, визнано форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили), який пролонгується на період дії воєнного стану на території України.

Позивач підтримав твердження викладенні у письмовій відповіді на відзив від 08.02.2023 зазначивши, що в заяві про виплату страхового відшкодування ГУНП в Хмельницькій області просило кошти перерахувати на поточний рахунок СТО, а саме ТОВ «Торговий Дім «Фаворит Авто», а тому наведені відповідачем у відзиві аргументи, щодо здійснення страхового відшкодування без врахування суми ПДВ є такими, що суперечать абзацу 2 підпункту 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІV. На безпідставність замовлення відповідачем звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобі вказує й той факт, що відповідно до абзацу 2 підпункту 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІV виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір. Однак, після отримання у ТОВ «Торговий Дім «Фаворит-Авто», рахунку яким визначено вартість відновлювального ремонту службового автомобіля Renault (СКС ROS-02РП) VF1HJD1 д.н.з. НОМЕР_2 , ГУНП в Хмельницькій області надало вказаний рахунок представнику відповідача підтвердженням чого є факт, долучення даного рахунку до відзиву на позовну заяву. У відповіді на відзив Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» вказує також, що датою розрахунку виникнення заборгованості є 05.08.2022 року, оскільки відповідно до абзацу 1 підпункту 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Однак, таке тлумачення відповідачем положень закону вважаємо помилковим та наведеним з метою уникнення відповідальності, адже розрахунок заборгованості зі спливом дев`яносто денного терміну застосовується лише в тому випадку, якщо страховик добровільно прийняв рішення про здійснення страхового відшкодування, а у випадку коли таке відшкодування здійснюється в судовому порядку потрібно відштовхуватись від п`ятнадцяти денного терміну необхідності виконання взятих на себе зобов`язань. З урахуванням викладеного, позивач просить суд задовольнити позовні ГУНП в Хмельницькій області до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення з страхового відшкодування збитків завданих в результаті ДТП в розмірі 127 500,00 грн., пені в розмірі 30 774,66 грн., 3% річних в розмірі 2 253,08 грн., інфляційні втрати в розмірі 13 259,27 грн. та судові витрати в повному обсязі.

Відповідач також підтримав правову позицію викладену у письмових запереченнях від 10.02.2023 за вих. №284 та пояснив, що Звіт №33484 від 24.06.2022 р. є належним доказом, а вимога позивача щодо неприйняття судом Звіту є безпідставною та такою, що не може бути задоволена. саме по собі бажання позивача отримати та збільшити страхове відшкодування не спростовує того факту, що відповідач діяв у відповідності до Закону при розслідування страхової справи та розрахунку страхового відшкодування. Відповідно до ст. 35 Закону Страховик повинен надати інформацію щодо порядку обчислення страхового відшкодування та документи на підставі яких оцінено розмір заподіяно шкоди на вимогу заявника. Відповідного запита від позивача чи його представника не надходило. Відповідно до ч. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не зобов`язаний узгоджувати суму виплати із потерпілим у разі проведення оцінки. Також позивачем наданий рахунок № НОМЕР_4 від 07.09.2022 згідно якого вартість робіт автомобілю СКС RDS-02, д.н.з. НОМЕР_2 разом з ПДВ складає 238 483,59 грн. Проте останнім не підтверджено, що ним було понесено витрати на відновлення вказаного автомобіля, адже до позовної заяви не надано доказів сплати вказаних послуг (квитанція, чек ін.). Отже, у випадку якщо позивачем буде надано документи (чеки та акт виконаних робіт), та підтвердження того, що пошкоджений автомобіль був відремонтований у платника податків то позивачу може бути здійснена доплата у розмірі суми ПДВ на запасні частини розрахованому згідно звіту №33484 від 24.06.2022. Крім того, пеня, 3% річних та інфляція повинна нараховуватись на суму 121 080,75 грн. з 05.08.2022.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2022 о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому по вул. Зарічанській, 5/2, при виїзді з прилеглої території, не надав перевагу в русі автомобілю Renauit (СКС ROS-02PП) д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві державної власності Головному управлінню Національної поліції в Хмельницькій області.

Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.08.2022 у справі №686/8664/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до договору страхування (поліс) № 206530608 цивільно-правова відповідальність власників (користувачів) наземних транспортних засобів від 11.10.2021 автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО».

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальники юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

05.05.2022 ГУНП в Хмельницькій області звернулось до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» з заявою на виплату страхового відшкодування та повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, які 06.05.2022 прийняв представник страховика.

Однак, ТОВ «Страхова компанія «КРЕДО» вмотивованого рішення про здійснення ГУНП в Хмельницькій області страхового відшкодування або про відмову у здійсненні такого відшкодування не прийняло та страхове відшкодування не виплатило.

07.11.2022 ГУНП в Хмельницькій області звернулось до Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» з претензією за вих. №427/121/26/01-2022 про здійснення виплати страхового відшкодування збитків завданих в результаті ДТП, яка сталась 29.04.2022 за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується поштовою накладною №554 від 07.11.2022.

Вказану претензію ТДВ «СК КРЕДО» отримало 14.11.2022, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту АТ «Укрпошта» за трекінгом відстеження листів №554 від 07.11.2022.

Отже, саном на день подачі цього позову вказана претензія відповідачем не розглянута та відшкодування ГУНП в Хмельницькій області збитків завданих в результаті ДТП не здійснено, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Згідно ст. 6 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 1 статті 25 вказаного Закону встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З матеріалів справи вбачається, що ГУНП в Хмельницькій області звернулось до ТОВ «Торговий Дім «Фаворит-Авто» щодо визначення вартості відновлення автомобіля Renauit (СКС ROS-02PП) д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно рахунку № НОМЕР_4 від 07.09.2022, виставленого ТОВ «Торговий Дім «Фаворит-Авто», яке здійснило огляд вказаного автомобіля, вартість відновлювального ремонту становить суму в розмірі 238 483,59 грн. з ПДВ (ПДВ становить 39 747,27 грн.)

Судом встановлено, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/206530608 від 11.10.2021 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн. та розмір франшизи 2500,00 грн.

Позивачем розрахована сума страхової виплати з урахуванням страхової суми за шкоду заподіяної майну в сумі 130 000,00 грн. та суми франшизи в розмірі 2 500,00 грн., яка передбачена полісом №ЕР/206530608 від 11.10.2021 та заявлено позовні вимоги в сумі 127 500,00 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, розмір збитків що підлягають відшкодуванню Позивачу, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Однак, спеціальні норми Закону обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 32.7 ст. 32 Закону Страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

ТДВ СК «Кредо» до матеріалів справи надано Звіт, замовлений та оплачений ТДВ СК «Кредо» (відповідно до ст. 34 Закону) №33484 від 24.06.2022 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля СКС RDS-02, д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП 29.04.2022 визначеного відповідно до вимог Закону, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,33 (ст. 29 Закону), без урахування втрати товарної вартості (ч. 32.7. ст. 32 Закону) складає 123 580,75 грн.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів

Відповідно до статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - це діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Згідно статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Майном, яке може оцінюватися відповідно до Закону про оцінку, в тому числі, є транспортні засоби (абз 3 ст. 3 вказаного Закону про оцінку).

У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону (абз. 6 ст. З вказаного Закону).

Статтею 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що суб`єктами оціночної діяльності є:

- суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Також, у своїй діяльності щодо визначення величини матеріального збитку оцінювачі керуються «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженою спільним наказом № 142/5/2092 Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. (далі - Методика).

Відповідно до пункту 1.2. Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Позивач зазначив про безпідставність замовлення відповідачем Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу й вказує на той факт, що відповідно до абзацу 2 підпункту 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІV виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір. Однак, після отримання у ТОВ «Торговий Дім «Фаворит-Авто», рахунку яким визначено вартість відновлювального ремонту службового автомобіля Renault (СКС ROS-02РП) VF1HJD1 д.н.з. НОМЕР_2 , ГУНП в Хмельницькій області надало вказаний рахунок представнику відповідача. Отже, ГУНП в Хмельницькій області ставлять під сумнів об`єктивність даного звіту та у зв`язку з відсутністю згоди між страховиком та потерпілим про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, Головне управління наполягав на проведенні експертизи пошкодженого майна, а саме службового автомобіля Renault (СКС ROS-02РП) VF1HJD1 д.н.з. НОМЕР_2 з метою визначення вартості його відновлювального ремонту.

Згідно пунктом 34.2. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

11.05.2022р, у відповідності до вимог ч. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем, із залученням оцінщика, у присутності представника позивача, що підтверджується його підписом в протоколі акту огляду транспортного засобу, був проведений огляд пошкодженого автомобіля СКС RDS-02, д.н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином, огляд пошкодженого автомобіля було проведено із дотриманням строку, визначеного п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто в межах 10 робочих днів з дня отримання повідомлення, та складено акт технічного огляду у якому зафіксовано характер кожного пошкодження.

Отже, ТДВ СК «Кредо» виконало всі умови для вчасного проведення огляду у відповідності до п.п. 34.2, 34.3 Закону, а тому підстави для проведення позивачем додаткової експертизи відсутні.

Згідно ч. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

Позивач вважає, що в заяві про виплату страхового відшкодування ГУНП в Хмельницькій області просило кошти перерахувати на поточний рахунок СТО, а саме ТОВ «Торговий Дім «Фаворит Авто», а тому аргументи відповідача щодо здійснення страхового відшкодування без врахування суми ПДВ є такими, що суперечать абзацу 2 підпункту 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІV.

Отже, відповідно до вказаного Закону страховик не зобов`язаний узгоджувати суму виплати із потерпілим у разі проведення оцінки.

Правовідносини щодо включення або виключення ПДВ із суми страхового відшкодування, які підлягають виплаті потерпілому при здійсненні ремонту автомобіля, регулюються податковим законодавством.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 826/7454/17 страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який має бути платником ПДВ.

Згідно з пунктом 196.1.3 статті 196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Таким чином, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Водночас у разі, якщо придбання послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати страхового відшкодування повинен здійснюватися без урахування сум податку на додану вартість.

Отже, страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), у свою чергу, має бути платником податку на додану вартість. Зазначене свідчить про відсутність підстав для сплати позивачем на користь потерпілої особи суми податку на додану вартість за придбані послуги з відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок настання страхового випадку транспортного засобу, якщо такі послуги придбані в особи, яка не є платником такого податку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові № 808/1120/17 від 19.11.2020 та в постанові №910/9396/17 від 13.11.2018.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 у справі №757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18) дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування.

Суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів здійснення ним оплати за проведення відновлювальних ремонтних робіт пошкодженого автомобіля СКС RDS-02, д.н.з. НОМЕР_2 на підставі виставленого ТОВ «Торговий Дім «Фаворит Авто» рахунку № НОМЕР_4 від 07.09.2022 та доказів того, що вказане підприємство є платником ПДВ.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Звіт №33484 від 24.06.2022 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля СКС RDS-02, д.н.з. НОМЕР_2 р.в., внаслідок пошкодження у ДТП, станом на дату ДТП 29.04.2022 складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а також іншим нормативно-правовим актам (перелік яких зазначений у преамбулах Звітів) та підлягає використанню для оцінки пошкодженого автомобіля СКС RDS--02, д.н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином, розрахунок страхового відшкодування відповідачем здійснений із дотриманням норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме сума страхового відшкодування становить 121 080,75грн. (123 580,75 грн. (сума згідно Звіту) - 2500,00 грн. (франшиза)), яка визнається відповідачем.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів відшкодування шкоди в сумі 121 080,75 грн. на користь позивача, а отже в цій частині заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідач у встановлений законодавством строк свого обов`язку по виплаті страхового відшкодування не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 21.05.2022 по 20.11.2022 у розмірі 30 774,66 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 36.5 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування від 05.05.2022.

Вказану заяву отримано відповідачем 06.05.2022, та зазначена обставина також підтверджена у відзиві на позовну заяву.

Позивач зазначає, що розрахунок пені повинен починатися з 21.05.2020, оскільки відповідно до положень ч. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, протягом 15 календарних днів, тобто до 20.05.2022 мав розглянути заяву, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити відповідну суму страхового відшкодування.

Суд з вказаним твердженням позивача не погоджується, оскільки у ст. ч. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Враховуючи те, що заяву про страхове відшкодування позивачем направлено відповідачу та отримано останнім 06.05.2022, отже дев`яностоденний строк для виплати страхового відшкодування сплив 04.08.2022.

Отже, строк для здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в сумі 121 080,75 грн. на користь позивача настав через 90 днів з дня отримання заяви 06.05.2022, тобто 04.08.2022, прострочка виникла з 05.08.2022, та саме з цієї дати необхідно здійснювати розрахунок пені.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 21.05.2022 по 20.11.2022 у розмірі 30 774,66 грн. зазначає, що вказаний розрахунок здійснено не вірно, оскільки позивачем не правильно визначено початок такого нарахування.

З огляду на викладене, також враховуючи, що в частині суми основного боргу судом позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на корить позивача суму страхового відшкодування в розмірі 121 080,75грн., суд зазначає, що саме від цієї суми необхідно здійснювати розрахунок пені.

Отже, відповідно до розрахунку суду здійсненого за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство за період з 05.08.2022 по 20.11.2022 пеня становить суму в розмірі 22 883,57 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Також у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування, позивачем нараховано 3 % річних за період з 21.05.2022 по 20.11.2022 в сумі 2 253,08 грн. та інфляційні втрати за період з червня 2022 по листопад 2022 на суму 13 259,27 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що позивачем не вірно визначено періоди нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки ним не вірно визначено початок такого нарахування, та те, що вказані нарахування повинні бути здійснені на суму страхового відшкодування в розмірі 121 080,75 грн., то суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до розрахунку суду здійсненого за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство 3% річних за період з 05.08.2022 по 20.11.2022 становить суму в розмірі 1 373,01 грн. та інфляційні втрати за період з червня 2022 по листопад 2022 становлять суму в розмірі 7 669,29 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач просить суд у разі прийняття судом рішення про стягнення з відповідача 3% річних, інфляції та пені у вказаній справі врахувати норми листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. та указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військову агресію Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, визнано форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили), який пролонгується на період дії воєнного стану на території України.

Згідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо.

Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 повідомила, що на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України вона засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05:30 ранку 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

В подальшому Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжено, Указом від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до 20.05.2023.

Суд зазначає, що 13.05.2022 на сайті ТПП України опубліковано офіційний лист ТПП України, в якому зазначено, що особа, яка порушує свої зобов`язання, у зв`язку із обставинами пов`язаними із військовою агресією Російської Федерації проти України, в період дії введеного воєнного стану, має право долучати до свого повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів у встановлений термін для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом. При цьому, у разі необхідності, сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, також має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) дотримуючись порядку встановленого Регламентом https://ucci.org.ua/dokumienti-dlia-zavantazhiennia за кожним зобов`язанням окремо.

Тобто, лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 може бути використаний особою, яка порушує свої зобов`язання, як додаток до повідомлення іншої особи про настання форс-мажорних обставин.

Однак, у разі необхідності, це не позбавляє таку особу права звернутися до ТПП України за отриманням Сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за відповідним зобов`язанням окремо.

Суд зазначає, що за настання для відповідача форс-мажорних обставин, він повинен негайно повідомити позивача про настання таких обставин, та в розумний строк надати позивачу довідку (сертифікат) торгово-промислової палати на підтвердження їх настання та тривалості для відповідача.

Проте, частиною 1 статті 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Отже, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд зазначає, що форс-мажорні обставини можуть звільнити товариство тільки від відповідальності за невиконання зобов`язань за спірним договором, тобто від нарахування штрафів/пені, проте не звільняють від необхідності виконання основних зобов`язань, що обумовлені договором, законом або стягнутої за рішенням суду.

Відповідачем не надано доказів дотримання вказаного порядку. Ним не повідомлено позивача про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, не було надано документа або будь-яких доказів, що підтверджують їх настання відповідно до вимог, викладених в договорі.

Отже, твердження відповідача щодо звільнення його від сплати 3% річних, інфляційних втрат та пені у зв`язку з настанням для нього форс-мажорних обставин є необґрунтованими та спростовуються вище викладеними обставинами.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо клопотання відповідача про повернення позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вже зазначалося судом вище, відповідач частково визнав позовні вимоги на суму 121 080,75 грн., щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені заперечив.

В той же час, приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог у розмірі 121 080,75 грн., суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про повернення позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в порядку ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що заявлені позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 153 006,62 грн., то пропорційний розмір судового збору становить суму 2 295,10 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; ) на користь Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, буд. 7, м. Хмельницький, 29017; ) суму страхового відшкодування в розмірі 121 080 (сто двадцять одна тисяча вісімдесят) грн. 75 коп., пеню в сумі 22 883 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 57 коп., 3% річних в сумі 1 373 (одна тисяча триста сімдесят три) грн. 01 коп., інфляційні втрати в сумі 7 669 (сім тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 295 (дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) грн. 10 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено: 12.05.2023.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.