СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
12 травня 2023 року м. Харків Справа № 905/397/22
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.
за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву представника Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" - адвоката Дем`яненко Олени Ігорівни про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" (вх. №51Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22
Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22 позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" про стягнення 212960,44 грн., з яких штраф в розмірі 52490,40 грн., пеня в розмірі 160470,04 грн. задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" пеню в сумі 138724,64 грн., штраф у розмірі 52490,40 грн., судовий збір в сумі 2868,23 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ТОВ "Монтаженерго Україна" з вказаним рішенням не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" до ТОВ "Монтаженерго Україна" про стягнення коштів відмовити в повному обсязі; у разі часткового задоволення позову, згідно вимог ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України зменшити розмір штрафних санкцій ТОВ "Монтаженерго Україна" за договором підряду №6141-ДОЭ від 10.02.2021 на 99%; вирішити питання про стягнення з АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" на користь ТОВ "Монтаженерго Україна" документально підтвердженого розміру судових витрат.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі №905/397/22 залишено без змін.

01.05.2023 від представника Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" - адвоката Дем`яненко Олени Ігорівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 26000,00 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи №905/397/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 призначено розгляд заяви представника АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" - адвоката Дем`яненко О.І. про ухвалення додаткового рішення у справі №905/397/22 на 12.05.2023.

08.05.2023 від відповідача надійшли заперечення проти заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких він просив відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 26000,00 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи №905/397/22.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначав таке:

- адвокатом Дем`яненко О.І. до закінчення судових дебатів не зроблено заяви про намір подання заяви та доказів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за наслідками розгляду апеляційної скарги, в порядку ст. 129 ГПК України;

- адвокат Дем`яненко О.І є штатним співробітником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та займає посаду головного юрисконсульта Департаменту з правового забезпечення;

- позивачем не надано до суду ні угоди про погодження суми гонорару адвоката, ні орієнтовний обсяг послуг, що адвокат повинен надати в межах представництва інтересів позивача з розгляду даної справи, ні заявки чи іншого документу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про уповноваження адвоката Дем`яненко О.І. на супровід саме цього судового процесу, ні підтвердження оплати позивачем суми гонорару адвокату;

- в доданих до заяви копіях додаткової угоди №11 від 25.05.2021 до договору про надання правової допомоги, додаткової угоди №16 від 27.12.2022, акту надання послуг №112 від 26.04.2023 містяться відомості про відносини надання послуг між АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший Радник». Однак, копія довіреності від 22.03.2021 вказує на те, що позивач уповноважив адвоката Дем`яненко О.І. на здійснення загальних повноважень як адвоката, що здійснює свою діяльність як самозайнята особа відповідно до свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 27.06.2018.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Дем`яненко О.І. підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та просила стягнути з ТОВ "Монтаженерго Україна" на користь АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 26000,00 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи №905/397/22.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 26 000,00 грн.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає таке.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як свідчать матеріали справи, інтереси АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" в суді апеляційної інстанції представляла адвокат Дем`яненко Олена Ігорівна на підставі довіреностей №101/2022 від 01.04.2022 та №35/2023 від 24.02.2023, відповідно до яких АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" уповноважило адвоката Дем`яненко О.І., зокрема, представляти інтереси товариства в усіх органах судової системи незалежно від їх юрисдикції, з усіма правами, які надані процесуальним законодавством учаснику процесу.

У відзиві на апеляційну скаргу від 13.02.2023 представник позивача визначила орієнтовний попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн. та зазначила, що докази понесення вказаних витрат будуть надані відповідно до п. 8 ст. 129 ГПК України.

01.05.2023 після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції представник позивача - адвокат Дем`яненко О.І. звернулася з заявою, в якій просила стягнути з ТОВ "Монтаженерго Україна" на користь АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 26000,00 грн., які понесені у зв`язку із розглядом справи №905/397/22. До вказаної заяви додано договір №1359-ДЕ від 03.08.2020 про надання правової допомоги; додаткову угоду №11 від 25.05.2021 до договору №1359-ДЕ від 03.08.2020 про надання правової допомоги; додаткову угоду №16 від 27.12.2022 до договору №1359-ДЕ від 03.08.2020 про надання правової допомоги; акт надання послуг №112 від 26.04.2023.

З наданих представником позивача документів вбачається, що 03.08.2020 між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) укладено договір №1359-ДЕ про надання правової допомоги, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу (надалі послуги) за окремими письмовими або усним дорученням останнього (п. 1.1. договору). Зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, встановлюється сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємними частинами цього договору (п. 1.2 договору).

25.05.2021 між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) укладено додаткову угоду №11 до договору №1359-ДЕ про надання правової допомоги від 03.08.2020, якою внесено зміни до договору, та викладено його зміст у новій редакції.

Пунктом 2.1 договору №1359-ДЕ (тут і далі - в редакції додаткової угоди №11) передбачено, що для цілей цього договору видами правової допомоги, що може надаватися виконавцем є зокрема, але не виключно: надання консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань; збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування; ознайомлення з матеріалами справи; складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, пояснень, заяв, клопотань, скарг, звернень тощо); інші види правової допомоги, що не передбачені цим договором, однак є необхідними для його виконання та захисту інтересів клієнта.

Сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору клієнт надає виконавцю право, а виконавець приймає на себе обов`язки здійснювати всі дії від імені і в інтересах клієнта, зокрема, в процесі господарського судочинства. Для цього виконавець має право бути представником клієнта, зокрема, у судових органах України будь- якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві/відповідачу/третій особі/заявнику/зацікавленій особі, з питань, пов`язаних із захистом прав клієнта.

Згідно п.1.5 договору документом, що підтверджує наявність у виконавця повноважень на представництво клієнта в ході розгляду справи, є довіреність юридичної особи або ордер.

Приймання передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим договором (п. 3.1 договору). Акт наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатом надання послуг (п. 3.2 договору). Згідно п. 3.5 договору враховуючи складність справи, значення справи для клієнта, часу витраченого адвокатом на надання послуг сторони відображають в акті наданих послуг опис наданих послуг, та їх загальну вартість (розмір гонорару).

Відповідно до п. 4.1 договору ціна договору становить 500000,00 грн. без ПДВ. Розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін (п. 4.2). Згідно п. 4.3 договору вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно, або у фіксованому розмірі. Вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній судовій справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа), про що складається відповідний акт наданих послуг (п. 4.4.).

27.12.2022 між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) укладено додаткову угоду №16 до договору про надання правової допомоги №1359-ДЕ від 03.08.2020, відповідно до якої сторони за договором прийшли до взаємної згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023.

Між АТ "ДТЕК Донецькі Електромережі" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) складено акт надання послуг №112 від 26.04.2023 про те, що відповідно до договору та на замовлення клієнта виконавець у період з 10.01.2023 по 25.04.2023 надав професійну правничу допомогу в рамках судової справи №905/397/22, яка розглядалась Східним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ТОВ «Монтаженерго Україна» на рішення Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 про стягнення штрафних санкцій за договором 6141-ДОЭ від 10.02.2021. Під час виконання договору відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу (гонорар адвоката) в наступному розмірі:

- підготовка та подання до Східного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу, а також надсилання його відповідачеві шляхом використання електронної пошти та/або поштового зв`язку; учасник адвокат Дем`яненко О.І.; витрати часу 10 год; вартість -10000,00 грн.;

- підготовка та направлення додаткових пояснень до суду з урахуванням усних заперечень апелянта на відзив на апеляційну скаргу; учасник адвокат Дем`яненко О.І., витрати часу 12 год.;. вартість 11000,00 грн.;

- участь у судових засіданнях; учасник адвокат Дем`яненко О.І.; витрати часу 2 год.; вартість 5000,00 грн.

Загальна вартість послуг склала 26000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат, визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічні висновки викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні положень Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Апеляційний господарський суд зазначає, що даний спір для кваліфікованого юриста не є спором дуже значної складності та стосується стягнення штрафних санкцій. Такий спір не потребує аналізу великої кількості нормативно-правових актів, а також значної кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час.

Представником позивача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції складено два види документів щодо суті справи (відзив від 10.02.2023, додаткові пояснення від 13.03.2023 та 10.04.2023). При цьому, відзив складено на 6 аркушах, а додаткові пояснення - на 3 та 8 аркушах. Тобто, зазначені документи не є значними за обсягом, а їх складання не потребувало значного часу.

А тому, колегія суддів вважає, що зазначений в акті надання послуг №112 від 26.04.2023 час, який був витрачений на підготовку та подання до Східного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу, а також додаткових пояснень, в обсязі 10 та 12 год відповідно, є явно завищеним.

При цьому, позивачем всупереч положенням ч. 3 ст. 124 ГПК України не обґрунтовано підстави перевищення попереднього розрахунку розміру судових витрат, наведеного у відзиві на апеляційну скаргу, на 6000грн.

Апеляційний господарський суд також звертає увагу, що положеннями укладеного між адвокатським об`єднанням та клієнтом договору (розділ 4) передбачено, що розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг. При цьому, розмір гонорару може бути змінено за їх взаємною домовленістю. Договором також передбачено, що вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатися погодинно або у фіксованому розмірі.

Проте, умовами договору про надання правової допомоги не було попередньо визначено ні фіксований розмір вартості адвокатських послуг, ні їх погодинна тарифікація у даній справі.

Вартість адвокатських послуг була встановлена між адвокатським об`єднанням та клієнтом лише в акті надання послуг №112 від 26.04.2023, тобто вже після апеляційного перегляду рішення.

При цьому, виходячи з даних вказаного акту, вартість адвокатських послуг визначалася сторонами погодинно.

Проте, не можливо встановити, яким чином визначалася вартість однієї години праці адвоката, оскільки на послуги щодо підготовки та подання до апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу, а також надсилання його відповідачеві шляхом використання електронної пошти та/або поштового зв`язку адвокатом витрачено 10 год, а вартість цих послуг складає - 10000,00 грн. Тобто, вартість вказаної послуги на годину складає 1000грн.

Водночас, на надання послуг з підготовки та направлення додаткових пояснень до суду з урахуванням усних заперечень апелянта на відзив на апеляційну скаргу адвокатом витрачено 12 год, а вартість цих послуг склала 11000,00 грн. Таким чином, вартість послуги на годину складає 916,67грн.

При цьому, за своїм характером зазначені послуги є однорідними, та логічним було б допустити, що оплачуватися вони мали б за одним тарифом.

На участь у судових засіданнях адвокатом витрачено 2 год., а вартість послуг склала 5000,00 грн., тобто в цьому випадку вартість послуги на годину складає 2500грн.

За відсутності доказів узгодження між адвокатським об`єднанням та клієнтом вартості однієї години послуги адвоката, апеляційний господарський суд не може вважати достатньо обґрунтованим наведений в акті надання послуг №112 від 26.04.2023 детальний розрахунок їх вартості.

Не сприймається судом як співмірний порівняно із ціною позову у даній справі і заявлений позивачем розмір вартості адвокатських послуг .

Колегія суддів також вважає в певній мірі слушними зауваження відповідача, щодо опосередкованого підтвердження участі адвоката Дем`яненко О.І. (який здійснював представництво інтересів позивача під час апеляційного перегляду рішення на підставі довіреності) в Адвокатському об`єднанні «Перший радник» лише у вказаному акті надання послуг №112 від 26.04.2023, оскільки прямих доказів зазначених обставин позивачем не надано.

Дослідивши надані позивачем докази, якими підтверджується понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи фактичний обсяг наданих послуг та витрачений час, врахувавши результати розгляду справи у суді апеляційної інстанції, незмінність правової позиції представника позивача впродовж розгляду справи, а також те, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 26000,00 грн. не є пропорційним до предмету апеляційного перегляду та не відповідає критерію "розумності їх розміру" і їх відшкодування матиме надмірний характер.

З урахуванням викладеного та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, виходячи з критерію реальності, співмірності та розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" - адвоката Дем`яненко Олени Ігорівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаженерго Україна" (04119, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 38-А) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі Електромережі" (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Запорізьке шосе, будинок 22) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.05.2023.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель