ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. Справа № 922/371/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбак О.І.

при секретарі судового засідання: Гаврильєві О. В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" (вх. № 12112 від 15.05.2023) про ухвалення додаткового рішення, поданої у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" (адреса: 36000, м. Полтава, вул. Сосюри, буд. 25; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трейд Ко" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Малиновського, буд. 3; )
про стягнення 3743315,60 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.05.2023 у справі № 922/371/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" (далі - позивач) про стягнення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трейд Ко" (далі - відповідач) задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 900000,00 грн. - основного боргу, 1539787,50 грн. штрафу, 36596,81 грн. - судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

У процесі розгляду справи по суті на стадії судових дебатів представник позивача звернувся до суду з клопотання про розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу на підставі доказів, поданих протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою (вх. № 12112 від 15.05.2023), в якій просить суд винести додаткове рішення яким стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30800,86 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.05.2023 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" (вх. № 12112 від 15.05.2023) до розгляду у судовому засіданні на 22.05.2023.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної заяви та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної вище ухвали від 16.05.2023.

Копію ухвали від 16.05.2023 позивач отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 004781/1, згідно з яким направлялась поштова кореспонденція.

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 16.05.2023 повернулась на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд справи судом, а останні в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про зазначені обставини.

В процесі розгляду справи відповідач не скористався правом щодо подачі письмових пояснень на заяву про ухвалення додаткового рішення у порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.05.2023.

На судове засідання 22.05.2023 сторони своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили.

Враховуючи викладене, а також те, що судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а останні в процесі її розгляду не були позбавлені права, зокрема, на подання відповідних пояснень та доказів в їх обґрунтування, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши заяву позивача (вх. № 12112 від 15.05.2023), суд зазначає.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з порушенням з боку відповідача прав та інтересів позивача та зумовленої в зв`язку з цим необхідності в судовому захисті, позивач уклав з адвокатом відповідний договір на представництво його інтересів.

Зокрема, 19.01.2023 між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Салтисюком Ю. В., як адвокатом, укладено договір про надання правової допомоги б/н (далі - договір), предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, що виникли при виконанні господарського договору № ДГ-0047/Н від 11.05.2021, укладеного з ТОВ "Глобал Трейд Ко" ().

Відповідно до п. 4.2 договору сторони погодили, що розмір гонорару адвоката складається з фіксованої суми в розмірі 10000,00 грн та "гонорару успіху", що становить 0,5% від суми задоволених позовних вимог клієнта, за результатами розгляду спору в порядку господарського судочинства , що стосується виконання господарського договору № ДГ-0047/Н від 11.05.2021, укладеного з ТОВ "Глобал Трейд Ко" ().

11.05.2023 сторони підписали акт про прийняття-передачу наданих послуг, за змістом п. п. 2-4 якого клієнтом, надані адвокатом послуги, прийняті в повному обсязі без зауважень.

Згідно з п. 3 додаткової угоди, загальна вартість послуг, сплачених клієнтом на користь адвоката становить 10000,00 грн., які клієнтом станом на момент підписання даного акта сплачено в повному обсязі.

Пунктом 4 додаткової угоди також передбачено, що за результатами розгляду господарської справи клієнт зобов`язаний додатково сплатити на користь адвоката 20800,86 грн, що становить визначений договором про правову допомогу від 19.01.2023 "гонорар успіху", в розмірі 0,5% від суми задоволених позовних вимог.

Вказана сума коштів підлягає сплаті на користь адвоката протягом 30 днів з моменту підписання даного акту, будь-яким не забороненим законом способом.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору позивач сплатив на користь адвоката Салтисюка Ю. В. 10000,00 грн., що підтверджується довідкою адвоката Салтисюка Ю. В. № 11/05-1гс від 11.05.2023.

З посиланням на зазначені обставини, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 30800,86 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс або має понести внаслідок розгляду даної справи.

Суд констатує, що відповідач в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не надав суду доказів неспіврозмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Дослідивши надані суду договір про надання правової допомоги, додаткові угоди до нього, та акт приймання-передачі наданих послуг, суд констатує, що розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката є співрозмірним щодо критеріїв визначених в ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Суд також враховує, що чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте Верховний Суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, визначена в п. 4.2 договору про надання правової допомоги розмір гонорару загалом (як основний, так і додатковий) є за своєю суттю погодженою сторонами ціною договору в розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України, статті 189 Господарського кодексу України, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства гонорар безвідносно до його виду (основний, додатковий (гонорар успіху)) є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, тобто є платою за виконану роботу / надані послуги.

Суд зазначає про те, що визначення сторонами у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення гонорару у відсотковому відношенні до певної грошової суми (у даному випадку - відсоток від розміру задоволених судом вимог) відповідає такій формі обчислення гонорару як фіксований розмір. При такому порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту не має значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума.

Обставина того, що обчислення гонорару успіху пов`язане з настанням певної події, є обґрунтованою та логічною в силу самої суті гонорару успіху, можливість обчислення якого залежить виключно від певних подій - досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів при наданні послуг правової допомоги.

Суд також враховує, що згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Виходячи з вищевикладеного, суд при розподілу понесених позивачем витрат виходить із суми фіксованого гонорару в розмірі 10000 грн., та "гонорару успіху", що становить 0,5% від суми задоволених позовних вимог клієнта.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов в межах даної справи задоволено частково, суд керуючись ст. 123, 126, 129 ГПК України покладає на відповідача 18716,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу (що в свою чергу складається з 6517,71 грн. гонорару в фіксованій формі розрахованого пропорційно розміру задоволених вимог та 12198,39 грн. гонорару успіху розрахованого виходячи з розміру задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" (вх. № 12112 від 15.05.2023) про винесення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трейд Ко" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Малиновського, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Агро" (адреса: 36000, м. Полтава, вул. Сосюри, буд. 25; ) 18716,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак