ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

Від "18" травня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/43/22

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго"

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун"

про банкрутство

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- за участь: Козирицький А. С. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розпорядник майна);

- від кредиторів Савруцький С.С. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ ТЕК"); Парчевський В.Ю. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АГРОІМПОРТ ЛТД"); Прибильський В.Г. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Актіс Україна"); Гордієнко А.І. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Трейд Плюс"); Шелест Ю.В. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙНІНГ СЕРВІС"); Лозовський В.М. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ"АГРОІМПОРТ ЛТД").

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.02.2022, зокрема, відкрито провадження у справі №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" (11114, Житомирська область, Овруцький район, селище міського типу Першотравневе, вул. Кварцитників, 1-А; ); призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (свідоцтво арбітражного керуючого №49 від 01.02.2013; 29001, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 53) за його згодою; оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" (11114, Житомирська область, Овруцький район, селище міського типу Першотравневе, вул. Кварцитників, 1-А; ).

09.06.2022 на електронну адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун", з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.07.2022 зазначену заяву прийнято та призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.03.2023 розгляд справи в попередньому засіданні відкладено; відкладено розгляд, зокрема, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" вх. №01-20/89/22 від 09.06.2022 про грошові вимоги; засідання суду призначено на 18.05.2023.

18.05.2023 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" надійшла заява №1705 від 17.05.2023 про уточнення кредиторських вимог.

В попередньому засіданні 18.05.2023 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" (з урахуванням уточнень) про грошові вимоги.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" в засіданні суду заяву підтримав та надав усні пояснення в обґрунтування вимог заяви.

Розпорядник майна в засіданні суду відзив (на уточнену заяву ТОВ"АКТІС УКРАЇНА") підтримав.

У інших представників в засіданні суду запитань не було.

Дослідивши заяву з грошовими вимогами до боржника та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд, встановив наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що заява подана з пропуском встановленого ст. 45 Кодексу про банкрутство строку.

Згідно ч. 4 ст. 45 Кодексу про банкрутство, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

У своїй заяві (з урахуванням уточнень) ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" посилається на те, що 14 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" (далі - ТОВ "АКТІС-УКРАІНА", Постачальник, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" (надалі - ТОВ "Овруч Стоун", Покупець, Боржник), було укладено Договір Поставки №60ПУ. Постачальник, свої зобов`язання виконав належним чином та в строки передбачені цим Договором, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними та актом звіряння за період 01.07.2021 - 30.09.2021. За Актом звіряння станом на 30.09.2021 заборгованість ТОВ "Овруч Стоун" становила 233464,09грн., що погоджено сторонами та підписано Електронними підписами сторін. Після чого, ТОВ "АКТІС Україна" поставило товар. Після 30.09.2021 згідно банківської виписки, ТОВ "Овруч Стоун" частково сплатило борг. За ТОВ "Овруч Стоун" на 31.05.2022 наявна заборгованість на загальну суму 917 131,97 грн. за поставлений товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" у своєму запереченні вимоги визнає частково. Зазначає про те, що Згідно бухгалтерського обліку ТОВ "Овруч Стоун", боржником по Договору поставки №60ПУ від 14.02.2020 року було здійснено оплату лише в сумі 1 513 815,74 грн., та наявний залишок заборгованості перед ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" в сумі 917 131,97 грн. З урахуванням вищевикладеного, ТОВ "Овруч Стоун" визнає вимоги ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" в сумі 917 131,97 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Вказує, що ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" заяву з грошовими вимогами було подано 09.06.2022 року, тобто зі спливом значного проміжку часу, із дати закінчення строку на звернення до суду з заявою з грошовими вимогами до ТОВ "Овруч Стоун", у зв`язку з чим Боржник вважає, що вимоги мають бути визнані без права вирішального голосу.

На підставі зазначеного просить суд визнати вимоги ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" в сумі 917 131,97 грн. без права вирішального голосу.

Розпорядник майна Козирицький А.С. згідно повідомлення №02-30/1446 від 16.11.2022 (з врахуванням уточнення кредиторських вимог) вимоги ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" визнав у сумі 931889,03грн. (основний борг), які підлягають включенню до 4 черги реєстру вимог кредиторів, без права вирішального голосу.

Щодо інфляційних та штрафних санкцій, розпорядник майна у повідомленні зазначив наступне: 1) Щодо Специфікації № 2 від 14.02.2020. Розпорядником майна перевірено даний розрахунок, та встановлено, що він є вірним. Таким чином, сума втрат від інфляції за видатковою накладною 349 від 18.10.2021 становить 3 035,03 грн. Крім того, згідно розрахунку ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" було нараховано 1036,20 грн. 3% річних. Розпорядником майна перевірено даний розрахунок, та встановлено, що період нарахування становить з 18.12.2021 по 07.02.2022, тому сума 3% річних за видатковою накладною № 349 від 18.10.2021 складає 997,82 грн.; 2) Щодо Специфікації № 3 від 14.02.2020. Розпорядником майна перевірено даний розрахунок, та встановлено, що він є вірним. Таким чином, сума втрат від інфляції за видатковою накладною № 402 від 09.11.2021 становить 3 686,83 грн. Крім того, згідно розрахунку ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" було нараховано 745,91 грн. 3% річних. Розпорядником майна перевірено даний розрахунок, та встановлено, що період нарахування становить з 09.01.2022 по 07.02.2022, тому сума 3% річних за видатковою накладною № 402 від 09.11.2021 складає 706,69 грн.; 3) Щодо Специфікації № 4 від 14.02.2020. Розпорядником майна перевірено даний розрахунок, та встановлено, що він є вірним. Таким чином, сума втрат від інфляції за видатковою накладною № 401 від 09.11.2021 становить 5 200,86 грн. Крім того, згідно розрахунку ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" було нараховано 1052,23 грн. 3% річних. Розпорядником майна перевірено даний розрахунок, та встановлено, що період нарахування становить з 09.01.2022 по 07.02.2022, тому сума 3% річних за видатковою накладною № 401 від 09.11.2021 складає 422,77 грн.

Судом встановлено, що вимоги кредитора до боржника виникли на підставі наступного.

14 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" (далі - ТОВ "АКТІС-УКРАІНА", Постачальник, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" (надалі - ТОВ "Овруч Стоун", Покупець, Боржник), було укладено Договір Поставки №60ПУ (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцю (передавати у власність/повне господарське володіння) устаткування, запасні частини та витратні матеріали (надалі - Товар) до обладнання для добувної і гірничої промисловості, та інші товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується на умовах та в порядку визначених цим Договором приймати та оплачувати Товар.

Згідно пункту 3.3. Договору, датою поставки вважається дата отримання Товару, зазначена Покупцем в товаротранспортній накладній та/або видатковій накладній, іменовані надалі товаросупровідними накладними.

Пунктом 4.1. Договору вказано, що право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту приймання Товару Покупцем або уповноваженою ним особою та підписання Сторонами видаткових накладних.

Згідно до умов Договору поставки №60ПУ від 14.02.2020 (надалі - Договір), укладеного між Боржником та ТОВ "АКТІС УКРАЇНА", а саме розділом 5. визначено Порядок здійснення платежів.

Відповідно до п. 5.2. Договору Розрахунки за поставлений Товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок "Постачальника" в порядку, зазначеному в Специфікаціях. При цьому в Специфікаціях зазначається порядок здійснення платежів (передоплата чи відстрочка платежу), обсяги оплати (повністю або частинами, якими саме) та інші умови здійснення оплати за Товар.

В п.5.3. зазначено, у випадку, якщо умовами оплати буде передбачена попередня оплата, "Постачальник" зобов`язаний надати оригінал рахунку на попередню оплату.

У виконання умов Договору Сторонами були узгоджені умови Поставки у відповідних Специфікаціях.

Специфікація за якими був поставлений Товар та порушені строки оплати є: специфікація № 2 від 14.02.2020 на суму - 466 928,18 грн.; специфікація № 3 від 14.02.2020 на суму - 571 521,82 грн.; специфікація № 4 від 14.02.2020 на суму - 571521,82 грн.

Вищезазначені Специфікації, умови яких Сторони узгодили, ТОВ "АКТІС УКРАЇНА", підписувало зі свого боку та направляло Боржнику, ТОВ "Овруч Стоун" під час поставки Товару, для належного оформлення на паперовому носії. Але ТОВ "Овруч Стоун" не повернуло їх ТОВ "АКТІС УКРАЇНА".

За Актом звіряння станом на 30.09.2021 заборгованість ТОВ "Овруч Стоун" становила 233 464,09 грн., що погоджено сторонами та підписано Електронними підписами сторін.

Після чого, ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" поставило товар, що підтверджується підписаними Сторонами видатковими накладними, а саме:

Видаткова накладна №349 від 18.10.2021 на суму 466 928,18 грн.;

Видаткова накладна №401 від 09.11.2021 на суму 571 521,80 грн.;

Видаткова накладна №402 від 09.11.2021 на суму 881 101,82 грн.

Після 30.09.2021 згідно банківської виписки, ТОВ "Овруч Стоун" сплатило:

- 12.10.2021 (107; 108) - 171 456,00 грн. відповідно до видаткової накладної 401;

- 27.10.2021 (1388) - 597 499, 00 грн. відповідно до видаткової накладної 402.

Отже, постачальник, свої зобов`язання виконав належним чином та в строки передбачені цим Договором, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними та актом звіряння за період 01.07.2021 - 30.09.2021.

При цьому своїми діями, ТОВ "Овруч Стоун" схвалено їх та прийнято їх умови до виконання сплативши передоплату згідно рахунків. Тобто, ТОВ "Овруч-Стоун" було обізнаний щодо порядку оплати за поставлений Товар та у випадку прострочення - накладених на нього штрафних санкцій.

В наслідок чого, за ТОВ "Овруч Стоун" на 31.05.2022 наявна заборгованість на загальну суму 917 131,97 грн. за поставлений товар.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України, визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 526, 629 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу та поставки.

Згідно з частиною 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 712 ЦК України зазначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 6 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно із ст. 266 ГК України, предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України передбачений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, заборгованість ТОВ "Овруч Стоун" перед ТОВ "Актіс Україна становить 917 131,97 грн.

Поставка товару підтверджена належним чинним оформленими первинними документами (специфікаціями, рахунками, видатковими накладними, платіжними дорученнями) та той факт, що боржник ТОВ "Овруч Стоун" у заяві про розгляд грошових вимог ТОВ "АКТІС УКРАЇНА", визнав грошові вимоги у розмірі основного боргу - 917 131, 97 грн. в повному обсязі.

Щодо вимог заявника в частині штрафних санкцій (3% річних) та інфляційних втрат, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 232 - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Тобто, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку для виконання боржником умов договору виникло зобов`язання повернути заявнику суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У боржника виникло грошове зобов`язання перед заявником.

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три процента річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на викладене, заявник має право на стягнення 3% річних та інфляційних витрат, тому заперечення боржника та розпорядника майна в цій частині суд не приймає, так як вони суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до розрахунку заявлено:

- штрафні санкції (3% річних) - 2758,96грн.

- інфляційні - 11922,72 грн.

ТОВ "АКТІС УКРАЇНА" надано суду уточнюючий розрахунок відповідно до кожної поставки Товару на суму заборгованості:

- за видатковою накладною №349 від 18.10.2021р період нарахування з 17.12.2021 по 08.02.2022 - загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить: 237 535,32 грн. (з них: сума заборгованості - 233 464, 09 грн.; інфляційне збільшення - 3 035,03 грн.; штрафні санкції - 1 036,20 грн.);

- за видатковою накладною №401 від 09.11.2021 період нарахування з 08.01.2022р. по 08.02.2022 - загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить 406 318,91 грн. (з них: сума заборгованості - 400 065,82 грн.; інфляційне збільшення - 5200,86 грн.; штрафні санкції - 1 052,23 грн.);

- за видатковою накладною №402 від 09.11.2021 в період з 08.01.2022 по 08.02.2022 - загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить - 288 034,80 грн. (з них: сума заборгованості - 283 602,06 грн.; інфляційне збільшення - 3 686,83 грн.; штрафні санкції - 745,91 грн.).

Загальна сума заборгованості становить - 917 131,97 грн., а з урахуванням штрафних санкцій відповідно до Договору становить - 931 889, 03 грн.

Судом здійснено перерахунок зазначених сум та встановлено, що інфляційні нарахування нараховано вірно.

Штрафні санкції нараховано не вірно з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.02.2022, зокрема, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Отже, належний період нарахування (з врахуванням ст. 254 ЦК УКраїни), є:

- за Видатковою накладною №349 від 18.10.2021 період нарахування з 18.12.2021 по 08.02.2022;

- за Видатковою накладною №401 від 09.11.2021 період нарахування з 11.01.2022 по 08.02.2022;

- за Видатковою накладною №402 від 09.11.2021 в період з 11.01.2022 по 08.02.2022.

З огляну за зазначене, здійснивши перерахунок, суд дійшов до висновку, що визнанню підлягають: 11 922,72 грн. інфляційні; 2571,19 грн. - штрафні санкції.

З врахуванням встановленого, суд не приймає заперечення розпорядника майна та боржника, в частині не визнання інфляційних та штрафних санкцій, так як вони не відповідають чинному законодавству України.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

За таких обставин, вимоги кредитора обґрунтовані на суму 931 625,88 грн. (з яких: 917 131,97 грн. основний борг; 11 922,72 грн. інфляційні; 2 571,19 грн. штрафні санкції), є конкурсними (однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають визнанню частково.

Крім того, слід зазначити, що судовий збір, сплачений за розгляд заяви зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, у зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата судового збору, сплачена кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника.

Керуючись статтями 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" вх. №01-20/89/22 від 09.06.2022 (з урахуванням уточнень №1705 від 17.05.2023) про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" (з урахуванням уточнення від 11.10.2022) задовольнити частково.

2. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІС УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" на суму 931 625,88 грн. (з яких: 917 131,97 грн. основний борг; 11 922,72 грн. інфляційні; 2 571,19 грн. штрафні санкції) та 4 962,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 23.05.2023.

Суддя Гнисюк С.Д.