ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1526/23

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я., розглянувши заяву (вх. № 96/23 від 19.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Білий Цвіт" про вжиття заходів забезпечення позову

встановив:

19.05.2023 року до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Білий Цвіт" надійшла заява (вх. № 96/23 від 19.05.2023), в порядку ст. ст. 136 - 140 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача на його банківських рахунках в банківських установах на території Турецької Республіки в сумі 226 372,43 доларів США.

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що 21.11.2022 року між ТОВ "Білий Цвіт" та ТОВ "Узман Женератьор Кабінлері Санайі Пазарлама Ве Диш Тіджарет Ліметед Шіркеті" було укладено договір купівлі-продажу № 11/21/2022 відповідно до умов якого продавець зобов"язується продати та поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, вказану в договорі, а саме: 1. обладнання UZMAN SDEC 660 KVA DIESEL GENERATOR в кількості 2 шт. вартістю 37 580 доларів США за кожне 2. обладнання UZMAN SDEC 330 KVA DIESEL GENERATOR в кількості 1 шт. вартістю 18 000 доларів США.

На виконання умов п. 2.2. договору, позивач 23.11.2022 року здійснив 100 % попередньо оплату в розмірі 93 160 доларів США на розрахунковий рахунок відповідача.

У зв`язку з тривалим ігноруванням запитів позивача, відправлених за допомогою телекомунікаційного зв`язку, позивач 19.12.2022 року направив на електронну адресу відповідача офіційний лист з вимогою про повернення грошових коштів в сумі 75 160 доларів США, перерахованих за обладнання UZMAN SDEC 660 KVA DIESEL GENERATOR, очікуючи, що обладення UZMAN SDEC 330 KVA DIESEL GENERATOR на суму 18 000 доларів США надійде в обіцяний відповідачем строк.

Одержавши обладнання UZMAN SDEC 330 KVA DIESEL GENERATOR вартістю 18 000 доларів США, в якому були приховані недоліки, що свідчило про обладнання, продане неналежної якості, позивач 28.12.2022 р. звернувся до відповідача з претензією, в якій просив відповідача з вимогою повернути перераховані грошові кошти, чого відповідачем зроблено не було.

Таким чином, заявник вважає, що оскільки заходи досудового врегулювання спору з відповідачем не дали позитивного результату, є підстави вважати, що відповідач буде створювати перешкоди шляхом зловживання своїми правами, як резидент Турецької Республіки, та у разі невжиття заходів забезпечення позову це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З урахуванням наведених висновків, заходи забезпечення позову повинні стосуватися та ґрунтуватися на достатньо обґрунтованих припущеннях, що невжиття їх може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість уникнення від виконання своїх зобов`язань без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. У даному випадку заявник в якості підтвердження здійснення будь-яких дій, які в майбутньому можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення посилається лише на перебування відповідача на території Турецької Республіки та не наводить жодного рахунку, на який необхідно накласти арешт.

Таким чином, дослідивши збалансованість інтересів сторін, надавши оцінку поданим матеріалам щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати ТОВ "Білий Цвіт" по сплаті судового збору за положеннями статті 129 ГПК України та Закону України Про судовий збір відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 129, 136, 140, 234 ГПК України, суд

постановив:

Відмовити ТОВ "Білий Цвіт" в задоволені заяви (вх. № 96/23 від 19.05.2023) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може бути оскаржена у встановленому порядку.

Ухвалу підписано - 23.05.2023.

Суддя Л.Я. Мальована