ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" травня 2023 р. Справа № 924/190/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлусти У.О., розглянувши у залі судового засідання № 204 справу

за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", м. Хмельницький

до приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод", смт. Теофіполь Хмельницької області

про стягнення 5357463,99 грн заборгованості, 1745207,72 грн пені, 104710,66 грн 3% річних, 599629,27 грн інфляційних втрат,

представники сторін:

позивача: Доценко О.О. - згідно ордера;

відповідача: ОСОБА_2. - представник згідно положення

Рішення ухвалюється 16.05.2023р., оскільки у судовому засіданні 04.05.2023р. оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 16.05.2023р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.02.2023р. відкрито провадження у справі № 924/190/23 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі, надано строк для подання відзиву та відповіді на відзив.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.04.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" звернулося з позовом до суду про стягнення з приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" 5357463,99 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу та 1745207,72 грн пені, 104710,66 грн 3% річних, 599629,27 грн інфляційних втрат (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29.03.2023р.) на підставі типового договору розподілу природного газу (із врахуванням змін, внесених згідно з постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) та заяви-приєднання № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. В обґрунтування позовних вимог зазначає, зокрема, що на виконання умов договору позивачем у травні 2022 року - лютому 2023 року було надано відповідачу послуги з розподілу природного газу, а саме: у період травень-грудень 2022 року помісячний об`єм розподіленого газу становив 904827,25 м.куб. на суму 1672120,76 грн, у період січень-лютий 2023 року - 718147,30 м.куб на суму 1327136,21 грн. Проте, споживачем порушувався порядок оплати, тому станом на 27.03.2023р. за споживачем існує заборгованість в розмірі 5357463,99 грн за послуги з розподілу природного газу.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив від 20.03.2023р., у якій зазначено, зокрема, що п. 9 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем визначає, що припинення споживання природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплатити вартості послуг за договором розподілу природного газу. Зазначений пункт не ставить у залежність фактичне постачання газу споживачу з оплатою послуг розподілу такого газу, отже відповідач може здійснити таку оплату лише у випадку розірвання договору розподілу природного газу. Щодо періоду нарахування пені позивач відзначає, що її нарахування здійснено у межах ст. 258 ЦК України (1 рік) та не перевищує строку нарахування шести місяців (п. 6 ст. 232 ГК України). Щодо уточнення величини замовленої потужності позивач вказує, що актом приймання-передачі за вересень 2022 року сторонами погоджено розмір річної замовленої потужності на 2023 рік, яка складає 8617767,6 м.куб. (718147,3 м.куб. на місяць). Крім того, згідно п. 2 глави 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем заявки на коригування, подані раніше/пізніше 20 жовтня календарного року, Оператором ГРМ не розглядаються та вважаються не поданими споживачем. Позивач зауважує, що жодних заяв та листів до 20.10.2022р. щодо уточнення величини річної замовленої потужності на 2023 рік до моменту отримання листа від 21.02.2023р. № 2102/1 від відповідача на адресу АТ "Хмельницькгаз" не надходило. При цьому, лист відповідача від 19.10.2022р. не містить жодних доказів направлення такого листа на адресу позивача.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву від 10.03.2023р., у якому просить при вирішенні справи врахувати наступне. Так, акт звіряння взаємних розрахунків, долучений позивачем, складений за інший період, а саме з 01.01.2022р. по 02.02.2023р., який не містить відомостей про початкове сальдо взаємних розрахунків станом саме на 01.05.2022р. і таким чином не містить чітких відомостей про розмір заборгованості саме за спірний період. Також відповідач просить врахувати факт припинення надання позивачем послуг з розподілу природного газу. Крім того, відповідач не погоджується із розрахунками нарахованих штрафних санкцій, які проведені всупереч ч. 6 ст. 232 ГК України. Відповідачем також звернуто увагу на те, що останнім 19.10.2022р. подано позивачу уточнюючу заявку на величину річної замовленої потужності споживання природного газу на 2023 рік, в якій скореговано річну замовлену потужність у кількості 402000,00 куб.м природного газу, і відповідно місячна замовлена потужність дорівнювала 33500,00 куб.м. Таким чином, починаючи з січня 2023 року, відповідач мав би сплачувати за послуги з розподілу природного газу щомісячно лише 61908,00 грн.

Представником відповідача надано суду 25.04.2023р. заперечення на клопотання про збільшення позовних вимог, в обґрунтування яких зазначає, що позивач припинив відповідачу газопостачання на підставі акта № 999 від 21.12.2022р., однак із вказаної дати продовжує нараховувати послуги з розподілу природного газу та штрафні санкції. Крім того, відповідач вказує, що ним акти наданих послуг за спірний період (листопад-грудень 2022 року та січень-лютий 2023 року) не підписувалися. При цьому, відповідачем надіслано на адресу позивача заперечення на акти наданих послуг по розподілу газу за лютий-березень 2023 року № 1002/1 від 10.03.2022р. проти акту № ХМЯ83003136 за лютий 2023 року, № 1104/1 від 11.04.2023р. проти акту № ХМЯ83004062 за березень 2023 року.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи викладені в заявах по суті справи.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

Відповідно до заяви-приєднання № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) Теофіпольський цукровий завод (ідентифікаційний код 05394995) (споживач) приєднався до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.

Згідно з пунктом 1.1. цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2494 (пункт 1.2. договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3 договору).

У відповідності до п. 1.4. договору послуга з розподілу природного газу - послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Згідно з пунктом 2.1. договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Як встановлено у пункті 2.3. договору, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Відповідно до п. 6.3. договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність, виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 6.4. договору).

Згідно з пунктом 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Пунктом 6.8. договору передбачено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Оператор ГРМ має право отримувати від споживача оплату за цим договором (підпункт 1 пункту 7.2. договору).

Згідно з підпунктом 1 пункту 7.4 договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1 договору).

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Нарахування пені здійснюється, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1. договору).

У додатку № 4 до договору сторонами погоджено розрахунок втрат і витрат природного газу та перелік точок комерційного обліку споживача, зокрема, Теофіпольський цукровий завод за адресою: смт. Теофіполь, вул. Соборна, 12, із величиною приєднаної потужності 17808 м.куб./год. та 2046,2 м.куб./год. (7 котлів та жомосушка), а також Теофіпольський цукровий завод, Гуртожиток 1, за адресою: смт. Теофіполь, вул. Соборна, 7, із величиною приєднаної потужності 25,7402 м.куб./год.

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2774 від 22.12.2021р., установлено акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,54 грн за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ).

30.09.2021р. між сторонами у справі підписано акт приймання-передачі природного газу № ХМ00068318, згідно якого відповідачу розподілено за вересень 2021 року 869298,41 м.куб. газу. При цьому, річна замовлена потужність 2021 року становить 10647289,86 м.куб., у 2022 року - 10857927,05 м.куб., місячна - 904827,26 м. куб.

30.09.2021р. між сторонами у справі підписано акт приймання-передачі природного газу № ХМ00089302, згідно якого відповідачу розподілено за вересень 2022 року 4828,24 м.куб. газу. При цьому, річна замовлена потужність 2022 року становить 10857927,05 м.куб., місячна - 904827,26 м. куб., а річна замовлена потужність 2023 року становить 8617767,69 м.куб., місячна - 718147,30 м.куб.

Листом від 03.06.2022р. акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (Теофіпольська дільниця) повідомлено приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що оскільки договір розподілу природного газу № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. не розірвано, АТ "Хмельницькгаз" направляє акт наданих послуг за травень 2022 року № ХМЯ82013448 від 31.05.2022р. на суму 1672120,76 грн та рахунок на оплату за надані послуги № 62012150 від 31.05.2022р. на суму 1672120,76 грн (всього 6058187,94 грн). Надіслання вказаних листа, акта та рахунку підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.06.2022р. та фіскальним чеком від 03.06.2022р.

Листом від 18.08.2022р. акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (Теофіпольська дільниця) повідомлено приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що оскільки договір розподілу природного газу № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. не розірвано, АТ "Хмельницькгаз" направляє акт наданих послуг за червень 2022 року № ХМЯ82016920 від 30.06.2022р. на суму 1672120,76 грн та липень 2022 року № ХМЯ82021374 від 31.07.2022р. суму 1672120,76 грн, а також рахунок на оплату за надані послуги № 62018765 від 01.08.2022р. на суму на суму 1672120,76 грн (всього 9402429,48 грн). Надіслання вказаних листа, актів та рахунку підтверджується описом вкладення у цінний лист від 18.08.2022р. та поштовою накладною від 18.08.2022р.

Сторонами підписано акти наданих послуг № ХМЯ82024021 від 31.08.2022р. на суму 1672120,76 грн, № ХМЯ82027664 від 30.09.2022р. на суму 1672120,76 грн, № ХМЯ82030765 від 31.10.2022р. на суму 1672120,76 грн.

Листом від 16.12.2022р. акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (Теофіпольська дільниця) повідомлено приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що оскільки договір розподілу природного газу № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. не розірвано, АТ "Хмельницькгаз" направляє акт наданих послуг за листопад 2022 року № ХМЯ82033758 від 30.11.2022р. на суму 1672120,76 грн та рахунок на оплату за надані послуги № 62028762 від 15.12.2022р. на суму 1672120,76 грн (всього 2703191,54 грн). Надіслання вказаних листа, акта та рахунку підтверджується описом вкладення у цінний лист від 16.12.2022р. та поштовою накладною від 16.12.2022р.

Листом від 03.01.2023р. акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (Теофіпольська дільниця) повідомлено приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що оскільки договір розподілу природного газу № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. не розірвано, АТ "Хмельницькгаз" направляє акт наданих послуг за грудень 2022 року № ХМЯ82036708 від 31.12.2022р. на суму 1672120,76 грн та рахунок на оплату за надані послуги № 62029490 від 31.12.2022р. на суму 1672120,76 грн (всього 4030327,75 грн). Надіслання вказаних листа, акта та рахунку підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.01.2023р. та поштовою накладною від 03.01.2023р.

Листом від 03.02.2023р. акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (Теофіпольська дільниця) повідомлено приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що оскільки договір розподілу природного газу № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. не розірвано, АТ "Хмельницькгаз" направляє акт наданих послуг за січень 2023 року № ХМЯ83000454 від 31.01.2023р. на суму 1327136,21 грн та рахунок на оплату за надані послуги № 63002844 від 31.01.2023р. на суму 1327136,21 грн (всього 4030327,75 грн). Надіслання вказаних листа, акта та рахунку підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.02.2023р. та поштовою накладною від 03.02.2023р.

Листом від 03.03.2023р. акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (Теофіпольська дільниця) повідомлено приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що оскільки договір розподілу природного газу № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. не розірвано, АТ "Хмельницькгаз" направляє акт наданих послуг за лютий 2023 року № ХМЯ83003136 від 28.02.2023р. на суму 1327136,24 грн та рахунок на оплату за надані послуги № 63005175 від 28.02.2023р. на суму 1327136,24 грн (всього 5357463,99 грн). Надіслання вказаних листа, акта та рахунку підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.03.2023р. та поштовою накладною від 03.03.2023р.

Відповідно до одностороннього акта звіряння взаємних розрахунків заборгованість приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" станом на 02.02.2023р. складає 4030327,75 грн.

Приватним акціонерним товариством "Теофіпольський цукровий завод" частково сплачувалась заборгованість акціонерному товариству "Хмельницькгаз" за надані послуги з розподілу природного газу, що підтверджується платіжним дорученням № 12117 від 01.02.2022р. на суму 500000,00 грн та банківською випискою від 09.02.2023р., а саме: 05.09.2022р. - 4386067,18 грн (основний борг по рішенню суду від 03.08.2022р. у справі № 924/228/22), 05.09.2022р. - 1940000,00 грн, 11.10.2022р. - 2140201,25 грн, 09.11.2022р. - 2140201,25 грн, 09.11.2022р. - 319798,75 грн, 11.11.2022р. - 1000000,00 грн, 14.11.2022р. - 2492523,35 грн, 30.11.2022р. - 380000,00 грн, 02.12.2022р. - 70000,00 грн, 06.12.2022р. - 100000,00 грн, 12.12.2022р. - 33350,00 грн, 12.12.2022р. - 57700,00 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.08.2022р. у справі № 924/228/22 стягнуто з приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" 4386067,18 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 1670,09 грн втрат від інфляції, 9234,08 грн 3% річних, 17595,66 грн пені, 67274,24 грн витрат по сплаті судового збору. В стягненні 84654,21 грн пені відмовлено.

Приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод" у листі № 2809/3 від 28.09.2022р. просило АТ "Хмельницькгаз" забезпечити тиск газу з 30.09.2022р.

Згідно уточненої заявки на величину річної замовленої потужності споживання природного газу на 2023 рік № 1910/3 від 19.10.2022р. та повторної заявки № 2102/1 від 21.02.2023р., адресованих акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод" повідомило про зменшення величини річної замовленої потужності на 2023 рік сумарно по всіх об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту, а саме: 1) смт. Теофіполь, вул. Соборна, 12, корп. Б - 10000,00 м.куб.; смт. Теофіполь, вул. Соборна, 12 - 392000,00 м.куб. Разом по об`єктах річна замовлена потужність - 402000,00 м.куб., місячна - 33500,00 м.куб.

Приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод" у листі від 14.11.2022р. просило АТ "Хмельницькгаз" не припиняти газоспоживання та пломбування газових мереж. Борги, які виникли на листопад 2022 року за розподіл спожитого природного газу зобов`язуємося погасити до 15.11.2022р.

Відповідно до акта № 999 від 21.12.2022р. акціонерним товариством "Хмельницькгаз" у зв`язку із заборгованістю приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" за розподіл природного газу припинено газопостачання шляхом закриття вхідної засувки (за територією) підприємства та встановлення блокуючого пристрою.

У листі від 22.12.2022р. приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод" просило АТ "Хмельницькгаз" розібратись у ситуації щодо відключення від постачання газу підприємства, що призвело до неможливості надавати послуги із постачання теплової енергії ліцею, дитячому садку та житлових будинків, та вжити невідкладних заходів щодо припинення протиправних дій зі сторони посадових осіб АТ "ОГС "Хмельницькгаз".

Відповідно до листа від 13.03.2023р. АТ "Хмельницькгаз" повідомило приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що 21.12.2022р. останньому було припинено розподіл природного газу у відповідності до пп. 1 п. 1 глави 7 розділу 6 Кодексу ГРМ - несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

У листі від 08.03.2023р. АТ "Хмельницькгаз" повідомило приватне акціонерне товариство "Теофіпольський цукровий завод", що жодних заяв та листів до 20.10.2022р., а також до моменту отримання листа від 21.02.2023р. № 2102/1 не надходило.

У нотаріально завіреній заяві свідка від 20.03.2023р. свідком ОСОБА_1 , що працює начальником канцелярського відділу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", повідомлено, що у період з 29.09.2022р. по 31.12.2022р. від приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" надходили наступні листи, які реєструвались канцелярським відділом, а саме: від 28.09.2022р. № 2809/3, від 14.11.2022р. № 1411/1, від 22.12.2022р. № 12212/2. Також повідомлено, що на адресу АТ "Хмельницькгаз" не надходило будь-якими засобами листування, в тому числі електронними, листа від приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" № 1910/3 від 19.10.2022р., а відтак реєстрація такого листа не здійснювалася.

Відповідно до одностороннього акта звіряння взаємних розрахунків заборгованість приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" станом на 27.03.2023р. складає 5357463,99 грн.

У нотаріально завіреній заяві свідка від 28.03.2023р. свідком ОСОБА_2 повідомлено, що йому було відомо, що згідно розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживач, який не є побутовим до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому має право подати оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності. Після оформлення та підписання головою правління приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" Ковальовим Є.П. уточненої заявки виявилось, що відправити таку заявку на адресу АТ ОГС "Хмельницькгаз" засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" рекомендованим листом з описом вкладення та оголошеною цінністю не можна, оскільки відділення поштового зв`язку АТ "Укрпошта" № 1 вже припинило роботу (робочий день до 16 год. 20 хв.), а інше відділення поштового зв`язку АТ "Укрпошта" № 2 в кінці робочого дня 19.10.2022р. припинило прийом рекомендованих листів з описом вкладення та оголошеною цінністю, тому що такі листи не можуть зберігатись у відділенні поштового зв`язку до наступного робочого дня. Враховуючи те, що 19 жовтня було останнім днем для подання уточненої заявки на величину замовленої потужності споживання природного газу на 2023 рік та з метою дотримання встановленого терміну змушений був надіслати таку заявку на адресу АТ "Хмельницькгаз" 19.10.2022р. звичайним листом.

Голова правління ПрАТ "Теофіпольський цукровий завод" звернувся із запитом № 2803/1 від 28.03.2023р. до відділення поштового зв`язку № 2 АТ "Укрпошта" (смт. Теофіполь), у якому запитував: 1) чи здійснюється у відділенні № 2 реєстрація або інший облік простих листів, які відправляються шляхом вкидання конвертів у поштову скриньку?; 2) повідомити чи було зареєстровано просте поштове відправлення (лист) ПрАТ "Теофіпольський цукровий завод" до АТ ОГС "Хмельницькгаз", який було вкинуто до поштової скриньки 19.10.2022р.

На вказаний запит АТ "Укрпошта" Хмельницька дирекція листом від 30.03.2023р. повідомлено, що провести документальну перевірку пересилання простого поштового відправлення, про яке йде мова у запиті, неможливо.

Приватним акціонерним товариством "Теофіпольський цукровий завод" надіслано АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" заперечення № 1002/1 від 10.03.2023р. проти акту № ХМЯ83003136 наданих послуг з розподілу природного газу за лютий 2023 року та № 1104/2 від 11.04.2023р. проти акту № ХМЯ83004062 наданих послуг з розподілу природного газу за березень 2023 року, у зв`язку припиненням надання послуг з розподілу природного газу згідно акта № 999 від 21.12.2022р. Надіслання заперечень підтверджується поштовими накладними № 699 від 10.03.2023р., № 125 від 11.04.2023р. та описами вкладення у цінний лист від 10.03.2023р., від 11.04.2023р.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії: положення про канцелярський відділ та архів, затверджений Головою правління АТ "Хмельницькгаз" 01.03.2021р.; наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" № 100 від 28.02.2011р. "Про заходи, спрямовані на покращення стану діловодства і виконавчої дисципліни в структурних підрозділах товариства"; витяг з інструкції з діловодства ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз".

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не виконано свої зобов`язання щодо повної оплати вартості послуг з розподілу природного газу згідно договору № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р., позивач звернувся з позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи слідує, що правовідносини між сторонами виникли на підставі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, та до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р.

Взаємовідносини учасників ринку природного газу регулюються, зокрема Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2494.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

У ч. 4 ст. 179 ГК України зазначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно із ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу є публічним.

Кодекс газорозподільних систем (Кодекс ГРС) затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем", набрав чинності з 27.11.2015.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Абзац 1 п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС (в редакції станом на час підписання відповідачем заяви-приєднання) визначено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Відповідно до абз. 8 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими) (абз. 9 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).

Згідно абз. 10 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

У відповідності до п. 3 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС у разі здійснення споживачем, що не є побутовим, замовлення річної потужності відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави споживач, що не є побутовим, має право одноразово з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного року подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на поточний календарний рік.

У такому випадку Оператор ГРМ здійснює перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідно до пункту 1 цієї глави за весь календарний рік.

Заявки на коригування, подані раніше/пізніше встановленого терміну, Оператором ГРМ не розглядаються та вважаються не поданими споживачем.

Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць (п. 6 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).

Згідно п. 7 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання.

Споживач, що не є побутовим, оплачує вартість замовленої річної потужності виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

Пунктом 6.8. договору передбачено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Як вбачається з матеріалів справи, акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" надсилалися приватному акціонерному товариству "Теофіпольський цукровий завод" рахунки на оплату та акти надання послуг за період травень-грудень 2022р., а саме: № 3448 від 31.05.2022р. на суму 1672120,76 грн, № 6920 від 30.06.2022р. на суму 1672120,78 грн, № 1374 від 31.07.2022р. на суму 1672120,76 грн, № 4021 від 31.08.2022р. на суму 1672120,76 грн, № 7664 від 30.09.2022р. на суму 1672120,78 грн, № 0765 від 31.10.2022р. на суму 1672120,76 грн, № 3758 від 30.11.2022р. на суму 1672120,76 грн, № 6708 від 31.12.2022р. на суму 1672120,78 грн., а всього на суму 13376966,14 грн. Вказані акти є належними та допустимими доказами на підтвердження надання позивачем у спірний період послуг з розподілу природного газу відповідачу за договором розподілу природного газу від 01.01.2016р., оскільки акти за серпень-жовтень 2022 року підписані відповідачем, а по актах за травень, червень, листопад, грудень 2022 року відповідачем у відповідності до п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС не надано в письмовій формі мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг. При цьому, щомісячний розмір послуг з розподілу природного газу на 2022 рік (1672120,76 грн) підтверджується актом приймання-передачі природного газу № ХМ00068318 від 30.09.2021р., відповідно до якого місячна замовлена потужність для відповідача у 2022 році становить 904827,26 м.куб. (904827,26 м.куб. * 1,54 грн (тариф на послуги з розподілу газу) + ПДВ). Відтак, заперечення відповідача стосовно непідписання актів наданих послуг з розподілу природно газу за листопад-грудень 2022 року, викладені у запереченнях від 25.04.2023р., суд не бере до уваги з огляду на відсутність мотивованих заперечень відповідача щодо вказаних актів.

Також матеріалами справи встановлено, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.08.2022р. у справі № 924/228/22 стягнуто з приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" 4386067,18 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу за січень-квітень 2022 року, наданих за договором № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р.

За умовами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, як встановлено судом, акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" надсилалися приватному акціонерному товариству "Теофіпольський цукровий завод" рахунки на оплату та акти надання послуг за період січень-лютий 2023 року, а саме: № 0454 від 31.01.2023р. на суму 1327136,21 грн, № 3136 від 28.02.2023р. на суму 1327136,24 грн. В підтвердження вказаної суми позивач також посилається на підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу № ХМ00089302 від 30.09.2022р., відповідно до якого місячна замовлена потужність для відповідача у 2023 році становить 718147,30 м.куб. (718147,30 м.куб. * 1,54 грн (тариф на послуги з розподілу газу) + ПДВ).

Проте, матеріалами справи стверджується, а саме уточненою заявкою на величину замовленої потужності приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" природного газу на 2023 рік від 19.10.2022р. № 1910/3, що останнім у відповідності до абз. 10 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС зменшено величину річної замовленої потужності на 2023 рік сумарно по всіх об`єктах до 402000,00 м.куб. (місячна замовлена потужність становить 33500,00 грн.).

Таким чином, враховуючи що відповідач скористався своїм правом на уточнення величини замовленої потужності згідно Кодексу ГРС, правомірним є нарахування у січні-лютому 2023 році послуг з розподілу природного газу з урахуванням уточнень на замовлену потужність об`ємом 33500,00 м.куб., що становить за вказаний період 123816,00 грн ((33500,00 м.куб. * 1,54 грн (тариф на послуги з розподілу газу) + ПДВ) * 2 місяці).

З наведеного необґрунтованими є посилання відповідача на непідписання ним актів за надані послуги з розподілу природного газу за січень-лютий 2023 року, оскільки, як було зазначено судом вище, відповідачем підписано акт приймання-передачі природного газу № ХМ00089302 від 30.09.2022р., яким погоджувалася місячна замовлена потужність для відповідача на 2023 рік, надсилалася позивачу уточнена заявка на величину місячної замовленої потужності для відповідача на 2023 рік, а також надсилалася позивачу повторна уточнена заявка, у якій відповідач вказував, що починаючи з січня 2023 року розмір місячної оплати за надання послуг по розподілу газу має дорівнювати 61908,00 грн. Тобто, відповідач погоджувався про нарахування йому у 2023 році місячної плати за послугу з розподілу природного газу, але у бік зменшення. При цьому, відповідач не звертався до позивача про розірвання договору розподілу природного газу, що є підставою для припинення нарахування вказаних послуг.

Отже, загальна сума наданих приватному акціонерному товариству "Теофіпольський цукровий завод" йому послуги з розподілу природного газу за період травень 2022 року - лютий 2023 року становить 17886849,32 грн (з урахуванням суми заборгованості 4386067,18 грн згідно рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.2022р. у справі № 924/228/22).

Разом з тим, відповідачем частково було оплачену вартість послуг з розподілу природного газу на загальну суму 15059841,78 грн, а саме: від 05.09.2022р. на суму 4386067,18 грн, від 05.09.2022р. на суму 1940000,00 грн, від 11.10.2022р. на суму 2140201,25 грн, від 09.11.2022р. на суму 2140201,25 грн, від 09.11.2022р. на суму 319798,75 грн, 11.11.2022р. на суму 1000000,00 грн, від 14.11.2022р. на суму 2492523,35 грн, від 30.11.2022р. на суму 380000,00 грн, від 02.12.2022р. на суму 70000,00 грн, від 06.12.2022р. на суму 100000,00 грн, від 12.12.2022р. на суму 33350,00 грн, від 12.12.2022р. на суму 57700,00 грн, що підтверджується банківською випискою від 09.02.2023р., актом звірки від 02.02.2023р., оборотно-сальдовою відомістю за лютий 2023 року та не заперечується сторонами у справі. Судом не враховувалася наявна в матеріалах справи оплата в розмірі 500000,00 грн згідно платіжного доручення № 12117 від 01.02.2022р., оскільки така оплата проведена відповідачем згідно рахунка № 62001551, який не є предметом спору у даній справі.

Таким чином, загальна сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період травень 2022 року - лютий 2023 року становить 2827007,54 грн (17886849,32 грн - 15059841,78 грн).

Відповідач не надав, а матеріали справи не містять доказів оплати вищевказаної заборгованості, що є предметом спору.

Отже, суд, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, вважає частково обґрунтованими позовні вимоги позивача та відповідно стягнення з відповідача 2827007,54 грн основного боргу. В решті позову в частині стягнення 2530456,45 грн боргу суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

В рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання) зазначено, що "справедливість - одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню".

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доводи позивача про те, що лист відповідача не містить жодних доказів направлення такого листа на адресу АТ "Хмельницькгаз" суд оцінює критично, оскільки ні умови договору № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р., ні положення Кодексу ГРС не передбачають спосіб надіслання уточненої заявки (звичайною або рекомендованою поштовою кореспонденцією, кур`єрською доставкою, шляхом направлення електронних листів чи усно), а тому така уточнена заявка могла бути подана відповідачем у будь-який законний спосіб в тому числі шляхом направлення звичайною поштовою кореспонденцією, а документальну перевірку такого пересилання неможливо встановити, про що вказується АТ "Укрпошта" у листі від 30.03.2023р. Заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд не бере до уваги, оскільки викладені у них обставини суперечать одна одній.

Щодо доводів відповідача про припинення надання послуг з розподілу газу для відповідача згідно акта № 999 про припинення газопостачання та нарахування позивачем після укладення даного акта заборгованості за послуги з розподілу газу судом зазначається наступне.

Відповідно до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу (абзац 2 пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС).

Таким чином, припинення газопостачання приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод", яке було здійснено АТ "Хмельницькгаз" 21.12.2022р., не звільняє відповідача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу та не є підставою для нездійснення відповідачем оплати послуги розподілу природного газу.

Зобов`язання відповідача щодо оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу припиняється виключно у випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Крім того, по цьому питанню Верховний Суд в постанові від 18.02.2021р. у справі № 922/1703/20 зазначив таке.

"Щодо забезпечення цілодобового доступу об`єктів відповідача до газорозподільної системи, як складової послуги з розподілу, необхідно зазначити, що згідно п. 1 розділу ІІ Кодексу ГРС, газорозподільна система є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених до розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам.

Не можна розглядати поняття "розподілу газу" лише як доставку газу безпосередньо споживачу. Таким чином, послуга з розподілу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником споживачу".

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України).

Відтак, помилковим є висновок відповідача про наявність правових підстав для споживача не оплачувати заборгованість за послугу розподілу природного газу за весь визначений позивачем період з тих підстав, що за спірний період відповідач не споживав газ. При цьому, посилання відповідача на ст. 901 ЦК України суд не може вважати обґрунтованими, оскільки Кодекс ГРС є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює між сторонами спору відносини щодо розподілу природного газу. Також відповідачем не доведено, що припинення газопостачання здійснено позивачем безпідставно.

Як слідує із позовних вимог, позивачем по зобов`язаннях травня 2022 року - лютого 2023 року нараховано 1745207,72 грн пені, 104710,66 грн 3% річних, 599629,27 грн інфляційних втрат.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство" з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог та проведених відповідачем часткових проплат, відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму пені в розмірі 1592878,72 грн:

1) по зобов`язанню травня 2022 року. Як слідує з розрахунку позивача у даній справі, до зобов`язання травня 2022 року ним включено заборгованість по рішенню суду у справі № 924/228/22 в сумі 4386067,18 грн, яка складається в свою чергу із зобов`язань лютого-квітня 2022 року, а саме: 1041825,64 грн (лютий), 1672120,76 грн (березень), 1672120,78 грн (квітень). Отже, по зобов`язанню лютого 2022 року розмір пені складатиме 88483,82 грн: з 10.06.2022р. по 10.08.2022р. на суму боргу 1041825,64 грн. На суму боргу 5016362,30 грн (зобов`язання березня-травня 2022 року) за період з 11.06.2022р. по 04.09.2022р. розмір пені складатиме 590968,71 грн. Тому загальний розмір пені за зобов`язанням травня 2022 року = 679452,53 грн;

2) по зобов`язанню червня 2022 року: за період з 11.07.2022р. по 04.09.2022р. на суму 1672120,78 грн = 128272,28 грн, за період з 05.09.2022р. по 10.10.2022р. на суму 1404241,54 грн = 69250,27 грн, а всього 197522,55 грн;

3) по зобов`язанню липня 2022 року: за період з 11.08.2022р. по 10.10.2022р. на суму 1672120,76 грн = 139725,16 грн, за період з 11.10.2022р. по 08.11.2022р. на суму 936161,05 грн = 37189,96 грн, а всього 176915,12 грн;

4) по зобов`язанню серпня 2022 року: за період з 12.09.2022р. по 08.11.2022р. на суму 1672120,76 грн = 132853,43 грн, за період з 09.11.2022р. по 10.11.2022р. на суму 148281,81 грн = 406,25 грн, а всього 133259,68 грн;

5) по зобов`язанню вересня 2022 року: за період з 11.10.2022р. по 10.11.2022р. = на суму 1672120,78 грн = 71007,87 грн, за період з 11.11.2022р. по 13.11.2022р. на суму 820402,59 грн = 3371,52 грн, а всього 74379,39 грн;

6) по зобов`язанню жовтня 2022 року: за період за 11.11.2022р. на суму 1672120,76 грн = 2290,58 грн;

7) по зобов`язанню листопада 2022 року: за період з 12.12.2022р. по 27.03.2023р. на суму 1031070,76 грн = 149717,12 грн;

8) по зобов`язанню грудня 2022 року: за період з 11.01.2023р. по 27.03.2023р. на суму 1672120,78 грн = 174083,81 грн;

9) по зобов`язанню січня 2023 року: за період з 11.02.2023р. по 27.03.2023р. на суму 61908,00 грн = 3816,25 грн;

10) по зобов`язанню лютого 2023 року: за період з 11.03.2023р. по 27.03.2023р. на суму 61908,00 грн = 1441,69 грн.

Таким чином, виходячи з наведених розрахунків, у задоволенні 152329,00 грн пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок 3% річних у системі "Законодавство" з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог та проведених відповідачем часткових проплат, відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму 3% річних в розмірі 98125,75 грн (по зобов`язанню вересня 2022 року: за період з 11.10.2022р. по 10.11.2022р. на суму 1672120,78 грн = 4260,47 грн, за період з 11.11.2022р. по 13.11.2022р. на суму 820402,59 грн = 3371,52 грн, а всього 4462,76 грн; по зобов`язанню січня 2023 року: за період з 11.02.2023р. по 27.03.2023р. на суму 61908,00 грн = 228,97 грн; по зобов`язанню лютого 2023 року: за період з 11.03.2023р. по 27.03.2023р. на суму 61908,00 грн = 86,50 грн). У задоволенні 6584,91 грн 3% річних суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Судом здійснено перерахунок інфляційних втрат в системі "Законодавство", відповідно до якого вважає правомірною до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 582736,04 грн (по зобов`язанню травня 2022 року на суму 1041825,64 грн за період червень-липень 2022 року = 39815,45 грн, на суму 5016362,30 грн за період червень-серпень 2022 року = 248999,12 грн , а всього 288814,57 грн; по зобов`язаннях червня-грудня 2022 року позивачем нараховано інфляційні втрати в межах суми заявленої до стягнення, а саме в сумі 293488,11 грн; по зобов`язанню січня 2023р. на суму 61908,00 грн = 433,36 грн). У задоволенні 16893,23 грн інфляційних втрат суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Щодо клопотання відповідача про зменшення пені (заявленого усно в судовому засіданні 04.05.2023р. та письмово 16.05.2023р., у яких просив зменшити розмір пені на 50%, тобто до 872603,63 грн).

Стосовно заявленого відповідачем клопотання судом враховується, що в силу дії частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України приймається до уваги, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними та конкретизуються судом у кожному конкретному випадку.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Водночас, суд зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013р.

З огляду на викладене, оцінивши доводи сторін у цій справі, взявши до уваги обставини, які мають істотне значення в цій справі, ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, зокрема, враховуючи, що відповідачем у спірний період проводилися оплати за договором № 094205AYRNFP016 від 01.01.2016р. на загальну суму 15059841,78 грн (часткове виконання), враховуючи, що пропорційне співвідношення пені до основного боргу складає 56,35%, беручи до уваги, що з 21.12.2022р. відповідачу було повністю припинено газопостачання згідно акта № 999, а також відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність передбачених ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України виняткових підстав для застосування дискреційних повноважень суду щодо зменшення заявленої до стягнення пені на 50 %, у зв`язку з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 796439,36 грн (1592878,72 грн * 50 %). Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи у їх сукупності, положення законодавства, проведені розрахунки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 2827007,54 грн основного боргу, 796439,36 грн пені, 95572,96 грн 3% річних, 582736,04 грн інфляційних втрат. У задоволенні 2530456,45 грн основного боргу, 948768,36 грн пені, 6584,91 грн 3% річних, 16893,23 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам (65,34%), при цьому при розподілі судового збору (судових витрат) щодо вимоги про стягнення пені судом беруться до уваги приписи ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Представником позивача подано суду заяву від 04.05.2023р., у якій повідомлено, що на виконання ч. 8 ст. 129 ГПК України позивачем буде подано протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у даній справі заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами надання професійної правничої допомоги, детального опису робіт, наданих адвокатом, та розрахунку їх вартості.

Разом з тим, представником позивача 11.05.2023р. до суду подано клопотання, у якому просить при ухваленні рішення по справі № 924/190/23 включити до судових витрат стягнення з відповідача, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн.

16.05.2023р. представником відповідач подано клопотання про зменшення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу до розміру 9200,00 грн. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. Щодо пункту 1 звіту від 08.05.2023р., у якому зазначено: ознайомлення з матеріалами переданими АТ "Хмельницькзаз" для проведення позовної роботи щодо стягнення з АТ "Теофіпольський цукровий завод" заборгованості за розподіл природного газу. Зміст цього пункту, як стверджує відповідач, фактично ідентичний змісту пункту 2 цього ж звіту, а саме: підготовка в інтересах АТ "Хмельницькгаз" позовної заяви до АТ "Теофіпольський цукровий завод" про стягнення заборгованості за розподіл природного газу та штрафних санкцій, виготовлення та завірення додатків до позовної заяви. Отже в даному випадку має місце дублювання однієї і тієї самої послуги, а тому є обґрунтовані підстави для зменшення витрат на загальну суму 800,00 грн. Щодо пунктів 8 та 10 звіту від 08.05.2023р. Тексти цих клопотань займають лише по півсторінки. Тому, необґрунтованим є час, витрачений на ознайомлення з клопотаннями, який зазначено у звіті, тобто по півгодини на кожне ознайомлення. Щодо пунктів 11 та 12 звіту від 08.05.2023р. Умовами договору надання правової допомоги від 14.06.2022р. не передбачено, що у вартість послуг правової допомоги включається час очікування та час, що витрачений на дорогу до суду. Отже, АТ "Хмельницькгаз не має права включати такий до оплати за надані послуги".

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи знаходиться свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю від 10.10.2018р., видане Доценко О.О.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

14.06.2022р. між адвокатським бюро "Олександри Доценко" (адвокат) та акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 14062022-1ХМ, відповідно до п. 1.1. якого предметом цього договору є надання адвокатом правової допомоги щодо представництва інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Відповідно до п. 4.2. договору за правову допомогу, передбачену в п. 1.1. договору клієнт сплачує адвокату винагороду в розмірі, який визначається додатковою угодою до даного договору по кожній судовій справі, який є його невід`ємною частиною. Сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги складає 800 гривень за 1 годину роботи адвоката.

Згідно п. 4.4. договору приймання послуг, наданих на виконання даного договору здійснюється шляхом складання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг. Акт наданих послуг повинен містити перелік наданих адвокатом послуг, що виконані адвокатом на користь клієнта.

01.02.2023р. між адвокатським бюро "Олександри Доценко" (адвокат) та акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (клієнт) укладено додаткову угоду № 13 до договору № 14062022-1ХМ від 14.06.2022р., відповідно до п. 1 якого адвокат зобов`язується надати замовнику професійну правничу допомогу щодо підготовлення позовної заяви АТ "Хмельницькгаз" до АТ "Теофіпольський цукровий завод" про стягнення заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 4030327,75 грн та штрафних санкцій, а також здійснити представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи за даною позовною заявою в судах усіх інстанцій.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди загальна вартість послуг, що надаються адвокатом за умовами даної додаткової угоди складає 12000,00 грн.

Згідно п. 4 додаткової угоди приймання послуг, наданих на виконання даної додаткової угоди здійснюється шляхом складання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, порядок складання яких визначено в п. 4.1., 4.5., 4.6. договору.

Сторонами 08.05.2023р. складено акт № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) договору про надання правничої допомоги від 14.06.2022р. № 14062022-1ХМ та додаткової угоди № 13 від 01.02.2023р., відповідно до якого адвокатом надано замовнику професійну правничу допомогу за договором, розмір оплати за яку складає 12000,00 грн. Перелік правничої допомоги, що була надана адвокатом, а також витрачений час для її надання вказана у звіті про надані послуги.

Відповідно до звіту про надані послуги від 08.05.2023р. адвокатом під час розгляду справи № 924/190/23 було надано наступні послуги:

1) 01.02.2023р.: ознайомлення з матеріалами - 1 год., 800,00 грн;

2) 03.02.2022р.: підготовка позовної заяви, виготовлення та завірення додатків до позовної заяви - 2 год., 1600,00 грн;

3) 03.02.2022р.: здійснення розрахунку штрафних санкцій за період з травня 2022 року до січня 2023 року - 2 год., 1600,00 грн;

4) 13.03.2023р.: ознайомлення з відзивом - 1 год., 800,00 грн;

5) 14.03.2023р.: участь в судовому засіданні з врахуванням часу очікування та часу витраченого на дорогу до суду - 1 год., 800,00 грн;

6) 15.03.2023р.: аналіз практики Верховного Суду з аналогічними правовідносинами - 1 год., 800,00 грн;

7) 29.03.2023р.: підготовка клопотання про збільшення позовних вимог, розрахунок штрафних санкцій - 1 год., 800,00 грн;

8) 04.04.2023р.: ознайомлення з клопотанням відповідача про долучення доказів - 0,5 год., 400,00 грн;

9) 04.04.2023р.: участь в судовому засіданні з врахуванням часу очікування та часу витраченого на дорогу до суду - 1 год., 800,00 грн;

10) 04.04.2023р.: ознайомлення з клопотанням відповідача про долучення доказів - 0,5 год., 400,00 грн;

11) 25.04.2023р.: участь в судовому засіданні з врахуванням часу очікування та часу витраченого на дорогу до суду - 2 год., 1600,00 грн;

12) 04.05.2023р: участь в судовому засіданні з врахуванням часу очікування та часу витраченого на дорогу до суду - 2 год., 1600,00 грн.

Всього витраченого часу 15 годин, загальна сума наданих послуг 12000,00 грн.

Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Відповідно до ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04, п. 269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 910/8443/17, від 11.05.2018р. та практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з конкретних обставин справи, обсягу наданих позивачу послуг правничої допомоги та погодження розміру витрат між адвокатським бюро "Олександри Доценко" та акціонерним товариством "Хмельницькгаз", керуючись ч. 4 ст. 129 ГПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, суд дійшов до висновку про задоволення вимоги акціонерного товариства "Хмельницькгаз" про стягнення з приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції частково на суму 7840,80 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1. 5100748,05 грн / 7807011,64 грн * 100% = 65,34%. 2. 12000,00 грн * 65,34% = 7840,80 грн). У решті витрат на професійну правничу допомогу належить відмовити.

При цьому, суд не вважає обґрунтованими твердження представника відповідача, що у вартість послуг правової допомоги не включається час очікування та час, що витрачений на дорогу до суду, та яка не відображена у договорі, оскільки такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

Керуючись статтями 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", м. Хмельницький до приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод", смт. Теофіполь Хмельницької області про стягнення 5357463,99 грн заборгованості, 1745207,72 грн пені, 104710,66 грн 3% річних, 599629,27 грн інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" (Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Жовтнева, 12, ідентифікаційний код 05394995) на користь акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (м. Хмельницький, проспект Миру, 41, ідентифікаційний код 05395,54 грн (два мільйони вісімсот двадцять сім тисяч сім гривень 54 коп.) основного боргу, 796439,36 грн (сімсот дев`яносто шість тисяч чотириста тридцять дев`ять гривень 36 коп.) пені, 98125,75 грн (дев`яносто вісім тисяч сто двадцять п`ять гривень 75 коп.) 3% річних, 582736,04 грн (п`ятсот вісімдесят дві тисячі сімсот тридцять шість гривень 04 коп.) інфляційних втрат, 76511,22 грн (сімдесят шість тисяч п`ятсот одинадцять гривень 22 коп.) витрат по оплаті судового збору, 7840,80 грн (сім тисяч вісімсот сорок гривень 80 коп.) витрат на професійну правничу допомогу .

Видати наказ.

В решті позову в частині стягнення 2530456,45 грн основного боргу, 948768,36 грн пені, 6584,91 грн 3% річних, 16893,23 грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.05.2023 року.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук.: 3 примір.:

1 - до справи;

2 - позивачу (м. Хмельницький, проспект Миру, 41);

3 - відповідачу (Хмельницька обл., смт Теофіполь, вул. Жовтнева, 12).

Всім рекоменд. з повід.

Електроні адреси:

позивача -

відповідача -