ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р. м. Черкаси справа № 925/181/20(925/407/23)

Вх.суду №5023/23 від 27.03.2023

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Садоновою А.Р.,

за участю у судовому засіданні: Голінного А.М. (від позивача, ліквідатор банкрута), Кравця Р.Ю. (від відповідача, адвокат за ордером, у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду позовну заяву від 24.03.2023 №925/181/20/223,

позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена",

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж",

про стягнення 162 000,00 грн. неустойки за невиконання обов`язку повернути орендоване майно,

подану у межах справи за заявою

ініціюючого кредитора, Головного управління ДПС у Черкаській області,

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена",

про банкрутство юридичної особи

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., у межах справи про банкрутство подано позовну заяву від 24.03.2023 №925/181/20/223 з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" 162 000,00 грн. неустойки за невиконання обов`язку повернути орендоване майно.

2. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалами суду: від 30.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 18.04.2023; від 18.04.2023 розгляд справи було відкладено на 02.05.2023.

3. Позивач у позовній заяві від 24.03.2023 №925/181/20/223 (а.с.1 т.34), відповіді на відзив від 17.04.2023 (а.с.109 т.34) та його представник у судовому засіданні вимоги підтримали повністю і пояснили,

що 27.12.2016 між ТОВ "Манеж" (Орендар) та ТОВ "Селена" (Орендодавець) був укладений договір оренди рекламних конструкцій №271216 у кількості п`яти одиниць, розташованих у с.Свидівок Черкаського району по вул.Дахнівська, 21, загальною площею 5,4 кв.м.;

що відповідно до п.2.1., п.2.2. п.4.1., п.4.2. вказаного вище договору термін оренди складає один рік з моменту підписання акту прийому-передачі майна, після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк, розмір орендної плати складає 3000,00 грн.; орендна плата сплачується у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок щомісячно до 10 числа кожного поточного місяця;

що оскільки орендоване майно не було повернуто до закінчення строку договору (до 06.01.2018) та оскільки заперечення ТОВ "Селена" проти використання переданого за цим договором майна ТОВ "Манеж" були відсутні, то договір був продовжений на визначений у його п.2.1. строк оренди, тобто на один рік, протягом наступних періодів: з 06.01.2018 до 06.01.2019, з 06.01.2019 до 06.01.2020 та з 06.01.2020 до 06.01.2021 вказані обставини установлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.08.2012 у справі №925/181/20(925/411/21);

що оскільки після 06.01.2021 майно не було повернуто позивачу, підлягає нарахуванню неустойка у порядку ст.785 ЦК України;

що за період з 06.01.2021 по 24.03.2023 сума неустойки у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо повернення майна становить 162 000,00 грн.;

що законодавець не ставить при визначенні розміру неустойки питання щодо ПДВ;

що у ст.785 ЦК України закріплено розмір неустойки, який пов`язаний з розміром плати за найм речі (у даному випадку відсилає до договору, в якому такий розмір визначається);

що ключовими питаннями для нарахування неустойки є виключно факт повернення майна і визначений розмір плати за найм речі, який використовується як база для розрахунку і нарахування неустойки.

На запитання суду пояснив, що покази, викладені в афідевіті (а.с.98) безпідставні, а єдиним доказом факту не використання сітілайтів може бути акт повернення майна , якого у справі немає

4. Відповідач у відзиві від 12.04.2023 (а.с.68 т.34) та його представник у судовому засіданні проти задоволення вимог заперечили повністю і пояснили,

що вимоги позивача про застосування ч.2 ст.785 ЦК України є безпідставними, оскільки відповідно до ст.614 ЦК України та згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 19.04.2021 у справі №910/11131/19, ТОВ "Манеж" не було допущено винної поведінки, а неповернення майна було зумовлено саме виною ТОВ "Селена";

що після відчуження позивачем земельної ділянки, на якій було розміщене орендоване майно, це майно вибуло із володіння та користування ТОВ "Манеж", оскільки ТОВ "Селена" не було отримано дозволів на розміщення майна на чужій території та на вільний доступ ТОВ "Манеж" до орендованого майна;

що позивачем не доведено обставину використання орендованого майна відповідачем та наявності у останнього доступу до нього;

що ТОВ "Селена", як власником майна, не вжито заходів щодо його витребування у ТОВ "Селена-Фемелі Резорт", яке з 01.02.2018 фактично володіло та користувалось спірним майном;

що ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" у листі від 29.06.2022 підтвердило використання орендованого майна у власних цілях і воно перебуває у його володінні і користуванні;

що розмір нарахованої позивачем неустойки є неправильним, оскільки враховує ПДВ, в той час як згідно з висновком Верховного Суду у справі №916/1319/19 таке врахування є протиправним, бо за своєю природою неустойка не є предметом оподаткування.

На запитання суду представник пояснив, що власний розрахунок відповідачем не виконувався, оскільки позов не підлягає задоволенню з підстав відсутності вини відповідача та відсутності доказів використання майна відповідачем, що сітілайти є нерухомим майном, доказом чого є виписка з реєстру нерухомого майна (а.с.73), що афідевітом (а.с.98) підтверджуються викладені у ньому обставини, що оригінал афідевіту йому надав директор Чуйко О.І. і у разі оголошення перерви у засіданні він буде пред`явлений суду.

5. Відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України з тих підстав, що судом розглядається справа №925/181/20(925/256/23) за позовом ТОВ "Манєж" до ТОВ "Селена" про встановлення відсутнім права на стягнення орендної плати за договором оренди від 27.12.2016 №271216 між цими ж сторонами, у якій "можуть бути установлені факти, що істотно впливають на предмет спору" у цій справі (а саме чи дійсно відповідач після січня 2018 року користувався майном та чи перебувало орендоване майно у фактичному володінні відповідача), у якій вирішується питання звільнення відповідача від сплати орендних платежів, та що до "встановлення відсутнім права на стягнення орендної плати відсутня об`єктивна можливість розгляду" цієї справи.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив у зв`язку з відсутністю передбачених для цього законом підстав.

Відповідно до ч.5 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: …"об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду".

Відповідно до ч.3 ст.195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Суд у судовому засіданні ухвалив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки у справу №925/181/20(925/256/23) сторонами надано усі можливі докази, тому усі зібрані в ній докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цій справі, оскільки зупинення провадження у справі на цій стадії судового розгляду не допускається.

Наявність права це є висновок суду, а обов`язок зупинити розгляд справи виникає, якщо неможливо встановити факти (обставини).

6. Відповідачем у судовому засіданні 18.04.2023 двічі заявлено відвід складу суду, у задоволенні яких ухвалами суду від 18.04.2021 №1 і №2 відмовлено

7. Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

8. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд

установив наступні обставини.

27.03.2008 згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2021 №254387659 за ТОВ "Селена" на праві приватної власності зареєстровано об`єкт нерухомості (комплекс будівель: ресторан з актовою залою, реєстраційний номер майна 18446170; нежитлові будівлі, реєстраційний номер майна 22232706; нежитлова будівля, реєстраційний номер майна 22668597) за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська, 21 (а.с.73 т.34).

27.12.2016 між ТОВ "Селена" (далі Орендодавець) та ТОВ "Манеж" (далі Орендар) укладено договір за №271216 оренди рекламних конструкцій (далі Договір оренди, а.с.9,71 т.34), згідно з умовами якого: п.1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в орендне користування рекламні носії (майно), що належать Орендодавцеві на праві приватної власності; підп.1.2.1., 1.2.2. п.1.2. Майно, що передається в оренду, складається: рекламних носіїв 5 (п`ять) одиниць, розташовані за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська, 21; загальною площею 5,4 метрів квадратних; п.1.4. Орендоване майно передається в оренду для розміщення рекламної продукції Орендаря; п.2.1. Термін оренди складає 1 (один) рік з моменту підписання Акту прийому-передачі майна; п.2.2. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк; п.2.3. Термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін; підп..3.1.1. п.3.1. Орендар зобов`язаний використовувати орендовані рекламні носії за їх цільовим призначенням у відповідності до п.1 даного Договору; підп..3.2.2. п.3.2. Орендар має право заходити на територію розміщення рекламних носіїв для обслуговування реклами; підп..3.3.3. п.3.3. Орендодавець зобов`язаний надавати доступ на територію розміщення рекламних носіїв, які орендуються згідно умов даного Договору; підп..3.4.1. п.3.4. Права Орендодавця: здійснювати перевірку порядку використання Орендарем майна, що орендується, у відповідності до умов даного Договору; п.4.1. Розмір орендної плати за майно, що орендується, становить 3000,00 (три тисячі) грн. на місяць, у т.ч. ПДВ; п.5.1. За передачу майна, що орендується, або його частини в суборенду без згоди Орендодавця, Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю штраф у розмірі 1000,00 грн. за кожен випадок окремо; п.6.1. Відповідно до статті 17 ЗУ "Про рекламу" рекламні носії (майно) знаходяться на території, що належить на праві власності Орендодавцеві, а тому не потребує будь-яких документів дозвільного характеру.

06.01.2017 сторонами Договору оренди складено акт прийому-передачі орендованого майна, згідно з яким відповідно до розділу І договору №271216 від 27 грудня 2016 року Орендодавець передає, а Орендар приймає в орендне користування майно, а саме: носій реклами сіті-лайт двухсторонній світловий розміром 1,2 м х 1,8 м, що розміщений на території спорт-готелю "Селена" у кількості 5 шт. (далі сітілайти) (підп..1.1. п.1., п.3); термін використання майна збігає рівно через рік з моменту підписання акту прийому-передачі вказаного майна (а.с.10,72 т.34).

23.01.2018 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Романій Н.В. на підставі договору купівлі-продажу комплексу будівель від 23.01.2018, за ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомості (комплекс будівель) за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська,буд.21). Комплекс будівель розміщений на земельних ділянках з кадастровими номерами: :04:007:0001; :04:007:0066; :04:007:0009, до складу якого входять: готель з прибудовами літ.А-2, А1-2, А2-2, а, а1 загальною площею 425,5 кв.м.; гараж, М; кафе з прибудовою, Е-1, е загальною площею 104,6 кв.м.; тенісний корт (закритий), П-1 загальною площею 1851,9 кв.м.; ресторан з актовою залою з підвалом та терасами, Р-2, пд загальною площею 1023,1 кв.м.; тенісні корти (відкриті) I-IV, XV; басейн (відкритий) XIV; замощення VI- VII, ІХ, ХІІІ; огорожа, 1,2,4-7; будинок охорони, Д-2 загальною площею 12,8 кв.м.; літній будиночок, L-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, І-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, Х-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, Ц-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, Ш-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, Щ-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, Ж-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок літ.Э-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, О-1 загальною площею 40 кв.м.; літній будиночок, Б-1 загальною площею 40 кв.м.; сауна, С-1 загальною площею 37,7 кв.м.; трибуна для глядачів з прибудовою, Ч-1,ч загальною площею 373,1 кв.м.; трибуна для глядачів, Я-1 загальною площею 372 кв.м.; трибуна для глядачів, Ю-1 загальною площею 450,2 кв.м.; баня з прибудовами, 1А-1, 1а загальною площею 41,4 кв.м.; господарська будівля, 1М-1 загальною площею 136,5 кв.м.; будинок відпочинку, 1Н-1 загальною площею 49,1 кв.м.; будинок відпочинку, 1П-1 загальною площею 23,8 кв.м.; вбиральня, 1 З; навіс, 1И; хоз.будівля, 1К; пляжний бар, 1Л; навіс, 1О; стадіон з трибунами відкритий XVI (а.с.14,15 т.32).

23.01.2018 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Романій Н.В. на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.01.2018 за ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю загальною площею 519,6 кв.м. (будівля СПА-центру, 1 S) за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська, буд.21; земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :04:007:0066; цільове призначення: землі рекреаційного призначення, площа: 3.6894 га.

23.01.2018 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Романій Н.В. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.01.2018, за ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 3,6894 га за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська, земелтна ділянка 21; цільове призначення: землі рекреаційного призначення; кадастровий номер: :04:007:0066 (а.с.9 (на звороті) т.32).

01.02.2018 між ТОВ "Манеж" (далі Замовник) та ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" (далі Виконавець) укладено договір про надання послуг щодо просування товару (а.с.90 т.34), згідно з яким: п.1.1. Виконавець зобов`язується за завданням Замовника в порядку та на умовах, визначених цим Договором, просувати товар Замовника шляхом розповсюдження інформації у вигляді рекламних проспектів, буклетів, візитних карток, плакатів, інших зображень товару Замовника; п.1.3. Місце надання послуг територія готельного комплексу "Селена-Фемелі Резорт", с.Свидівок, вул.Дахнівська, 21; п.4.1. Вартість послуг, що надаються Виконавцем за цим Договором, становить 3000,00 грн. з ПДВ в місяць; п.4.2. Виконавець щомісяця до 5-го числа, слідуючого за звітним, надає Замовнику на підпис Акт виконаних послуг (далі за текстом Акт) та Рахунок-фактуру; п.7.1. Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін (у разі наявності) з дати, зазначеній в преамбулі цього договору; п.7.2. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1. цього Договору, та закінчується 31.12.2018. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про намір розірвати даний договір за 10 календарних днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах.

30.03.2018 згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТД-0000020, №ТД-0000023 Виконавець (ТОВ "Селена-Фемелі Резорт") надав у березні 2018 року Замовнику (ТОВ "Манеж") послуги просування рекламного товару на загальну суму 6000,00 грн. з ПДВ (а.с.91 на звороті, 92 т.34).

30.04.2018 згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТД-0000047 Виконавець (ТОВ "Селена-Фемелі Резорт") надав Замовнику (ТОВ "Манеж") послуги просування рекламного товару на загальну суму 3000,00 грн. з ПДВ (а.с.92 на звороті т.34).

31.05.2018 згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТД-0000094 Виконавець (ТОВ "Селена-Фемелі Резорт") надав Замовнику (ТОВ "Манеж") послуги просування рекламного товару на загальну суму 3000,00 грн. з ПДВ (а.с.93 т.34).

30.06.2018 згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТД-0000162 Виконавець (ТОВ "Селена-Фемелі Резорт") надав Замовнику (ТОВ "Манеж") послуги просування рекламного товару на загальну суму 3840,00 грн. з ПДВ (а.с.93 на звороті т.34).

22.08.2018 згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ТД-0000220 Виконавець (ТОВ "Селена-Фемелі Резорт") надав Замовнику (ТОВ "Манеж") послуги просування рекламного товару на загальну суму 1440,00 грн. з ПДВ (а.с.94 т.34).

03.03.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

07.07.2020 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М., припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута, зобов`язано посадових осіб банкрута протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

16.07.2020 ліквідатор банкрута направив керівнику ТОВ "Селена" Мартинюку Г.А. вимогу за №925/181/20/270 про передачу 27.07.2020 йому усієї бухгалтерської та іншої документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей вказаного підприємства, відповіді на яку не отримав, що стало підставою для звернення до суду із заявою від 03.02.2021 із відповідною вимогою до керівника ТОВ "Селена", яку ухвалою суду від 18.03.2021 задоволено повністю (а.с.111-114 т.5).

28.07.2020 ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Голіним А.М., на адресу ТОВ "Селена-Фемелі езорт" Резорт Резорт" направлено запит №925/181/20/614 з проханням письмово повідомити: чи знаходиться/знаходилося за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська,21 ТОВ "Селена" (його органи управління, документація, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності) (якщо банкрут знаходиться/знаходився за цією адресою: повідомити правову підставу для перебування банкрута за вказаною адресою, період протягом якого підприємство перебувало за вказаною адресою, наявність станом на сьогоднішній день за цією адресою підприємства-банкрута, його документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей, а також порядок та можливість доступу ліквідатора до нежитлового приміщення, де знаходиться банкрут з метою встановлення наявності/відсутності документації, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей ТОВ "Селена"); чи виникали у ТОВ "Селена-Фемілі Резорт" із ТОВ "Селена" ті або інші правовідносини, зокрема і відносини оренди приміщень та/або іншого нерухомого майна (якщо так, повідомити підстави виникнення, характер, існування таких відносин на сьогоднішній день та/або обставини та підстави їх припинення, а також надати копії підтверджуючих документів); чи належать ТОВ "Селена-Фемілі Резорт" всі об`єкти нерухомості розташовані та/або яким присвоєна адреса: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 21 (надати перелік об`єктів які належать ТОВ "Селена Фемілі Резорт" та перелік об`єктів розташованих за адресою, які не належать останньому з даними (за наявності) про власників/користувачів, балансоутримувачів вказаних об`єктів), який з даними сайту ПАТ "Укрпошта" отриманий ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" 29.07.2020, однак залишений без відповіді та реагування, що стало підставою для звернення ліквідатора банкрута до суду із заявою від 24.09.2020 №925/181/20/792. Ухвалою суду від 05.11.2020 у задоволенні заяви боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 24.09.2020 №925/181/20/792 відмовлено повністю (а.с.115 т.5).

14.08.2020 Комунальним підприємством "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" ліквідатору банкрута видано довідку №135800 про те, що станом на 01.01.2013 право власності на комплекс будівель по вул.Дахнівській, 21 в с.Свидівок Черкаського району Черкаської області зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Селена"; що документами, які підтверджують право власності є: свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ654945 та САВ2903000, видані Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради 22.02.2008 та 27.03.2008 (відповідно) (а.с.59-60 т.5).

Згідно із заключною випискою АТ КБ "ПриватБанк" від 03.11.2020 про рух коштів на рахунку ТОВ "Селена" № НОМЕР_1 за період з 01.01.2017 до 31.12.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Манеж" на рахунок боржника на підставі платіжних документів: від 22.12.2017 за №460 перераховано грошові кошти в розмірі 3000 грн. з призначенням платежу "За оренду зг.рах. №СФ-0000208 від 16.10.17р. в т.ч.ПДВ 500,00 грн."; від 28.12.2017 за №482 перераховано грошові кошти в розмірі 3000 грн. з призначенням платежу: "За оренду зг.рах. №СФ-0000236 від 13.12.17р. в т.ч.ПДВ 500,00 грн." (а.с.12 т.5).

04.12.2020 ліквідатором банкрута на адресу ТОВ "Манеж" направлено запит №925/181/20/999 (т.5 а.с.7) та отримано від останнього лист від 17.12.2020 №157 (а.с.8 т.34) з документами, які підтверджують правовідносини між боржником та ТОВ "Манеж", а саме: договором оренди рекламних конструкцій від 27.12.2016 №271216, актом прийому-передачі орендованого майна від 06.01.2017, договором оренди рекламних конструкцій від 01.01.2015 №010115, актом прийому-передачі орендованого майна від 01.01.2015, договором про оренду рекламних носіїв від 01.01.2014 б/н, актом прийому-передачі орендованого майна від 01.01.2014, додатком №2 від 01.01.2014 до договору від 01.01.2014.

13.01.2021 ліквідатором банкрута на адресу ТОВ "Манеж" направлено вимогу від 05.01.2021 №925/181/20/10 про повернення майна та сплату орендних платежів, яку останнім отримано 15.01.2021, однак залишено без відповіді та реагування (а.с.11-13 т.34).

Вказані обставини стали підставою для звернення ліквідатором банкрута до суду із позовною заявою від 25.03.2021 в межах справи №925/181/20 про банкрутство ТОВ "Селена".

29.03.2021 за вх.№5257/21 до суду у межах справи №925/181/20 про банкрутство ТОВ "Селена" із позовом звернулось ТОВ "Селена" у особі його ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 25.03.2021 з вимогою: стягнути з ТОВ "Манеж" на користь ТОВ "Селена" кошти в сумі 117 000 грн. орендної плати, не сплаченої ТОВ "Манеж" у період пролонгації укладеного з ТОВ "Селена" договору оренди рекламних конструкцій від 27.12.2016 №271216 з 06.01.2018 до 23.03.2021.

Позов обгрунтовано укладенням Договору оренди та відсутністю документів про повернення ТОВ "Манеж" майна після закінченням строку його дії (06.01.2018), доводами про те, що майно боржника до цього часу знаходиться в користуванні ТОВ "Манеж", що Договір оренди є пролонгованим на період з 06.01.2018 до 23.03.2021, що розмір не сплаченої орендної плати у період з 06.01.2018 до 23.03.2021 становить 117000 грн..

08.06.2021 рішенням суду у справі №925/181/20(925/411/21) (залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2021) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю з тих підстав, що відповідно до ч.2 ст.291 ГК України зобов`язання з оренди є припиненим у зв`язку із закінченням строку оренди 06.01.2018; що правові підстави для стягнення орендної плати у сумі 117 000 грн. на підставі припиненого зобов`язання немає; що позивачем не доведено поновлення Договору оренди на новий строк після закінчення строку його дії (як це передбачено п.п.2.2 договору оренди); що будь-яких доказів переходу права власності на сітілайти до ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" суду не надано; що відповідачем не доведено обставини повернення орендованого майна позивачу, переходу права власності на орендоване майно ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" та укладення з останнім договору про використання орендованого раніше у позивача майна; щоДоговір про надання послуг між ТОВ "Манеж" та ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" не містить умов про використання раніше орендованих у ТОВ "Селена" сітілайтів.

18.01.2022 постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судові рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано, справу №925/181/20 (925/411/21) у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

29.06.2022 листом за вих.№29/6-1 ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" повідомило ТОВ "Манеж" про те, що згідно з договором купівлі-продажу комплексу будівель від 23.01.2018, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Романій Н.В., ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" придбало у ТОВ "Селена" цілісний майновий комплекс за адресою: вул.Дахнівська,21, с.Свидівок, Черкаський район, Черкаська область з усім майном, що там знаходилось; що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником комплексу будівель та земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська,21 є ТОВ "Селена-Фемелі Резорт"; що двосторонні світлові носії інформації (сіті-лайт) у кількості 5 штук знаходяться на території земельної ділянки, яка належить ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" та входить до складу придбаного ним цілісного майнового комплексу; що такі носії інформації відносяться до малоцінних необоротних матеріальних активів, використовуються опосередковано і неодноразово, знаходяться на позабалансовому обліку, окремої документації щодо передачі таких носіїв інформації не вимагається; що послуги, які надавалися відповідно до умов укладеного з ТОВ "Манеж" договору про надання послуг щодо просування товару виконувалися шляхом розміщення на цих носіях інформації у вигляді проспектів зображень товару ТОВ "Манеж" (а.с.94 на звороті т.34).

31.08.2022 рішенням суду у справі №925/181/20(925/411/21) (залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2023) позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Манеж" на користь ТОВ "Селена" кошти в сумі 108 000 грн.

Згідно з рішенням суду перебування орендованого майна у орендаря, зокрема, протягом дії договору оренди (без повернення цього майна орендодавцю) покладає на орендаря відповідний обов`язок сплачувати орендну плату (стаття 762 ЦК України, стаття 286 ГК України), а після припинення дії договору оренди - інший обов`язок, що визначений правилами частини другої статті 785 ЦК України Відповідачем не доведено обставини повернення орендованого майна позивачу, переходу права власності на орендоване майно ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" та укладення з останнім договору про використання орендованого раніше у позивача майна. Зокрема, договір від 01.02.2018 про надання послуг щодо просування товару між ТОВ "Манеж" та ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" не містить умов про використання раніше орендованих у ТОВ "Селена" сіті-лайтів. Суд прийшов до висновку про неодноразове поновлення/продовження з 06.01.2018 річного терміну оренди майна за Договором оренди на той самий річний термін та на тих самих умовах до 06.01.2021, коли ліквідатор Позивача від імені орендодавця висловив, за правилами статті 764 ЦК України (частини четвертої статті 284 ГК України), заперечення щодо поновлення/продовження Договору оренди на новий строк та повідомив про це Відповідача. З цього слідує, що у Позивача були наявні правові підстави для нарахування орендної плати по договору оренди від 27.12.2016 за період з 06.01.2017 по 06.01.2021, а у свою чергу у відповідача існували зобов`язання із оплати за вказаний період орендної плати у розмірі та в строки визначені в договорі, а саме 3000 грн. на місяць до 10-го числа кожного місяця за весь час користування майном. Таким чином, позовні вимоги Позивача на суму 108 000 грн. в якості нарахованої орендної плати за період з 06.01.2018 по 06.01.2021 є обґрунтованими та підтверджуються поданими доказами. Позовні вимоги до Відповідача щодо його обов`язку як орендаря сплатити відповідну (заявлену Позивачем) заборгованість з орендної плати за користування майном після припинення дії Договору оренди з 06.01.2021 з підстав продовження користування Майном є необґрунтованими.

17.01.2023 постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судові рішення судів першої (від 31.08.2022) та апеляційної (від 14.11.2022) інстанцій залишено без змін. Зокрема рішення мотивовано тим,

що ні закон (стаття 781 ЦК України), за винятком випадку, передбаченого частиною другою статті 770 цього Кодексу (який, однак не мав місце у спірних правовідносинах), ні умови Договору оренди не пов`язують з фактом зміни власника речі, переданої у найм, саме припинення договору оренди та припинення відповідного зобов`язання орендаря (сплачувати орендну плату). А суди у цій справі, навпаки, встановили обставини пролонгації Договору оренди до моменту, коли ліквідатор Позивача від імені орендодавця висловив, за правилами статті 764 ЦК України (частини четвертої статті 284 ГК України), заперечення щодо поновлення/продовження Договору оренди на новий строк та повідомив про це Відповідача (п. 7.6);

що скаржник фактично ініціює спір про право власності на об`єкти оренди за Договором оренди, наголошуючи на необхідності його вирішення у цьому провадженні, тоді як право власності на об`єкти оренди за Договором оренди не є предметом спору у цій справі, відповідні вимоги не були заявлені у спірних правовідносинах, а обставини припинення права Позивача на орендоване майно та виникнення права Третьої особи на це майно не встановлені та не доведені (п.7.7);

що подання нових доказів стосовно обставин, що вже були предметом дослідження судами, не може обумовлюватися тими чи іншими мотивами та висновками в судових рішеннях ( п.7.10);

що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (п.7.10);

що відхиляючи аргументи скаржника (пункт 5.3) про неможливість Позивача як наймодавця надати доступ до орендованого майна через відчуження його у складі ЦМК разом із земельною ділянкою на користь Третьої особи, що виключає право вимагати від наймача орендної плати, Суд керується приписом частини другої статті 12 ЦК України, згідно з яким нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (п.7.11)

що виходячи з аргументів скаржника у цій справі із запереченням обов`язку сплачувати заявлену до стягнення орендну плату за Договором оренди (…), Суд зазначає, що виникнення спірних правовідносин зумовлено не тільки неоформленням факту відчуження Позивачем та набуття Третьою особою сітілайтів як самостійного об`єкту цивільних прав та обов`язків (окремо або у складі відповідного ЦМК), а й зволіканням, зокрема, Відповідача, належно завершити/припинити ті правовідносини щодо Майна, які виникли у нього з Позивачем за Договором оренди з оформленням їх припинення належним чином та наданням відповідних належних доказів.

22.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. відкрито виконавче провадження №71119318 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 16.02.2023, виданого на виконання рішення суду від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) (а.с.89 т.32).

14.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. платіжним документом №6436 на рахунок ТОВ "Селена" перераховано кошти у загальній сумі 108 000,00 грн. (а.с.76 т.32) та постановою від 14.03.2023 закінчено виконавче провадження №71119318 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення (а.с.78 т.32).

9. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства:

ч.1 ст.2. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом;

ч.1,2 ст.7. Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; (…) спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; (…) спори щодо інших вимог до боржника (…) Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження (…).

Відповідно до Господарського кодексу України:

ч.4 ст.284. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором;

ч.2 ст.291. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено (...);

ч.4 ст.291. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно з Цивільним кодексом України:

ч.1, 2 ст.614. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

ч.1 ст.631. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору;

ч.1 ст.763. Договір найму укладається на строк, встановлений договором;

ч.1 і 2 ст.785. У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

10. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

10.1.Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, підставою їх виникнення є договори (ст.11 ЦК України). У даній справі підставою виникнення прав та обов`язків позивача і відповідача є Договір оренди.

Права і обов`язки учасників правовідносин є взаємопов`язаними таким чином, що праву однієї сторони кореспондує обов`язок іншої сторони, тобто відсутність права у однієї сторони не породжує обов`язку іншої сторони і навпаки. Твердження про те, що наявність обов`язку однієї сторони не породжує право у іншої сторони є хибним.

Вимога про стягнення з ТОВ "Манеж" орендної плати за Договором оренди за період його пролонгації з 06.01.2018 до 23.03.2021 (а відповідно і права ТОВ "Селена" на її стягнення та відповідно обов`язку ТОВ "Манєж" її сплатити) була предметом судового розгляду, за результатами якого рішенням суду від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21), залишеним без змін судами вищих інстанцій, частково задоволено позовні вимоги ТОВ "Селена", стягнуто з ТОВ "Манеж" на користь ТОВ "Селена" 108 000,00 грн. орендних платежів за період з 06.01.2018 до 06.01.2021 тобто судом визнано право ТОВ "Селена" на їх стягнення і відповідний обов`язок ТОВ "Манєж" їх платити, визнано суму на яку ТОВ "Селена" має право та період за який ТОВ "Селена" таке право має.

За відсутності права на стягнення не міг бути задоволеним позов про стягнення, отже суд у справі №925/181/20(925/411/21) вже вирішив питання про те, чи має ТОВ "Селена" право на стягнення орендної плати.

Суд у цій справі, оцінюючи наявні у справі докази, не знаходить підстав для іншого висновку (про те, що ТОВ "Селена" не має права на стягнення орендної плати, як наполягає відповідач).

Очевидно, що доводи відповідача "визнати відсутнім у ТОВ "Селена" права на стягнення орендної плати з ТОВ "Манеж" за Договором оренди за період з 23.01.2018 до 05.01.2021" фактично є вимогою спростувати (визнати недійсним, не чинним, нелегітимним, таким, що не підлягає виконанню, що прийнято без урахування усіх доводів і доказів позивача тощо) рішення Господарського суду Черкаської області від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) однак, такі доводи за наявності судового рішення суперечать п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.18 ГПК України.

10.2. Доводи відповідача щодо відсутності права на стягнення орендної плати у позивача і обов`язку у відповідача платити орендну плату позивачу, оскільки позивач не отримав у ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" дозволу на розміщення на його території сітілайтів. оскільки неотримання позивачем згоди власника землі на розміщення сітілайтів унеможливило їх використання відповідачем, оскільки відповідач не користувався сітілайтами і не мав до них доступу, оскільки позивач не довів отримання дозволу власника землі на доступ до сітілайтів, оскільки позивач не довів можливість позивача мати доступ до сітілайтів суд відхиляє з наступних мотивів.

Новим доказом (порівняно з наявними у справі №925/181/20(925/411/21)) на підтвердження цих доводів надано лист ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" від 29.06.2022 №29/6-1 на адресу ТОВ "Манеж" у якому ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" вказує на обставини: а) придбання ним земельних ділянок, на яких розміщені сітілайти; б) використання ним сітілайтів для надання послуг відповідно до укладеного з ТОВ "Манеж" Договору про надання послуг шляхом розміщення на сітілайтах інформації у вигляді проспектів зображень товару ТОВ "Манеж" (а.с.24 т.32).

Тобто навіть згідно з цим листом ТОВ "Манєж" як використовувало сітілайти для своїх потреб, так фактично і використовує їх до цього часу, чим власне і спростовуються доводи відповідача як про те, що він не користувався сітілайтами і не мав до них доступу, так і про те, що неотримання ТОВ "Селена" згоди власника землі на розміщення сітілайтів та дозволу власника землі на доступ до сітілайтів перешкоджало їх використанню.

Доводити доказами (а не логічно виведеними висновками) обставини (факти) неможливості використання відповідачем сітілайтів після 06.01.2018 та відсутності доступу до них має саме відповідач відповідно ч.1 ст.74 ГПК України доказів того, що відповідач не використовував сітілайтів, не надано. Доводи відповідача від зворотного про те, що позивач повинен доводити ту обставину, що ТОВ "Манеж" мало доступ до сітілайтів і використовувало їх, суперечать вказаній нормі, тому відхиляються судом.

Крім того, доводити їх необхідно було (чи необхідно на даний час за нововиявленими обставинами) саме у справі №925/181/20(925/411/21). "Подання нових доказів стосовно обставин, що вже були предметом дослідження судами, не може обумовлюватися тими чи іншими мотивами та висновками в судових рішеннях" (п.7.10 вищеназваної постанови Верховного Суду від 17.01.2023). Доводи "про неможливість позивача як наймодавця надати доступ до орендованого майна через відчуження його у складі ЦМК разом із земельною ділянкою на користь Третьої особи, що виключає право вимагати від наймача орендної плати" оцінювалися судами і вже були відхилені (п.7.11 постанови Верховного Суду від 17.01.2023).

Також суд наголошує на тому, що відсутність "дозволів власника земельної ділянки на розташування сітілайтів на його території та на вільний прохід і доступ ТОВ "Манеж" до сітілайтів" не є доказами відсутності доступу до них, неможивості використання, невикористання. В даному конкретному випадку дозвіл на розміщення сітілайтів потрібен і не був, оскільки на момент переходу права власності на земельні ділянки сітілайти вже були розміщені, а ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" (як новий власник землі) ні від кого не вимагало їх демонтувати та прибрати.

У свою чергу ТОВ "Манєж" як не вимагало від ТОВ "Селена" забезпечити (ст.509 ЦК України) йому доступ до сітілайтів, так і не повідомляло (і не має доказів) про факти недопуску до сітілайтів.

Логічним у даному випадку є лише те, що якщо новий власник землі не допустив до сітілайтів хоч раз з 06.01.2018, і надалі не допускав ТОВ "Манєж" кожного разу тоді, коли він фізично хотів мати доступ до сітілайтів, то ТОВ "Манєж" повинно було б звертатися (тобто мати докази) чи до нового власника, чи до ТОВ "Селена" з приводу неможливості доступу до сітілайтів. Доводи відповідача про те, що позивач користувався сітілайтами до дня закінчення строку дії Договору оренди 06.01.2018, а потім просто покинув їх (не повернувши ТОВ "Селена"), суд вважає нікчемними. Фактично ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" і ТОВ "Манєж" (без юридичного припинення стосунків з ТОВ "Селена") переоформили право ТОВ "Манєж" доступу до сітілайтів у Договорі про надання послуг щодо просування товару від 01.02.2018 (а.с.32-33 т.5, а.с.16 т.32).

Це винна дія ТОВ "Манєж", яка полягає у тому, що воно знало, кому юридично належать сітілайти на праві власності, однак умисно проігнорувало ТОВ "Селена", укладаючи Договір про надання послуг щодо просування товару від 01.02.2018 з ТОВ "Селена-Фемелі Резорт".

ТОВ "Селена Фемелі Резорт" після переходу права власності на земельну ділянку вважало себе власником сітілайтів і поводилося з ними саме як їх власник, тому й не надавало доступ ліквідатору банкрута на свою територію, не надавало відомостей чи є на його території наявне належне банкруту майно, не виявило волі на проведення сумісної інвентаризації для встановлення належності банкруту майна.

10.3. Як зазначено вище, рішенням суду від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) стягнуто з ТОВ "Манеж" на користь ТОВ "Селена" 108 000,00 грн. орендних платежів за період пролонгації договору оренди з 06.01.2018 до 06.01.2021. Вказане рішення прийнято на підставі таких фактів: а) пролонгації Договору оренди та б) користування орендованим майном ТОВ "Манєж". Обставина неможливості використання орендованого майна (невикористання, відсутності доступу), якби її було встановлено, виключала б сплату орендної плати (ч.4 і 6 ст.672 Цивільного кодексу України) і задоволення позову рішенням суду від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21).

Факт, установлений рішенням суду від 31.08.2022 у справі №925/181/20(925/411/21) є преюдиційним і не підлягає повторному доказуванню.

Обов`язок повернути орендоване майно виник у відповідача з 07.01.2021 (наступного дня після закінчення строку, на який було укладено договір оренди). Відповідачем не доведено обставини повернення майна позивачу після закінчення терміну його оренди навпаки наявні докази його використання відповідачем, про що вказано вище.

10.4. Для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна. Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини 2 статті 785 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/1806/17 та від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.

При цьому, згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №904/4472/20 та від 20.11.2020 у справі № 916/1319/19, виходячи з аналізу частини другої статті 785 ЦК України, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг. Неустойка, нарахована на підставі частини другої статті 785 ЦК України, є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності. Тому при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за несвоєчасне повернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Прострочення повернення орендованого майна складає період з 07.01.2021 до 24.03.2023, оскільки 06.01.2021 останній день строку і першим днем прострочення є наступний. За цей період позивач має право на стягнення 127 741,92 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном виходячи з такого розрахунку:

а) за січень 2021 року (31-7=24 дні) та за березень 2023 року (24 дні) 7 742,28 грн. з такого розрахунку: 3000 / 31 * 24 = 2322,58 (місячна орендна плата з ПДВ); 2322,58 *100% / 120% = 1935,48 (місячна орендна плата без ПДВ); 1935,48 * 2 (подвійна ставка) = 3870,96; 3870,96 * 2 (місяці, а саме січень 2021 року та березень 2023 року) = 7741,92;

б) за лютий 2021 року лютий 2023 року 120 000 з такого розрахунку: 3000 (місячна орендна плата з ПДВ); 3000 *100% / 120% = 2500 (місячна орендна плата без ПДВ); 2500 * 2 (подвійна ставка) = 5000 грн.; 5000 * 24 (місяці, а саме лютий 2021 року лютий 2023 року) = 120 000;

в) разом 120000 +7741,92 = 127 741,92.

11. Суд відхиляє як доказ, фотографічне зображення документа, який має назву "Афідевіт", який складено ОСОБА_1 , підпис якого посвідчено 23.09.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. з огляду на таке.

11.1. Поняття "Афідевіт" (використання такого слова) не містить жодна норма чинних законів. Тому наданий доказ суд оцінює виходячи із загальних правил оцінки доказів, установлених ГПК України.

Так, цей доказ не містить: а) місце роботи свідка, б) поштовий індекс, в) джерела обізнаності свідка щодо викладених ним обставин, г) підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань, д) про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень отже не може бути визнаний заявою свідка відповідно до вимог ст.73, 87, 88 ГПК України і відхиляється судом як доказ у формі заяви свідка.

Крім того суд вважає, що заява свідка має бути: а) складена свідком для конкретно цієї справи, б) адресована конкретному цьому суду у цій справі, в) подана до справи в оригіналі (як подається позовна заява чи будь-яка заява сторони, адресована суду у конкретну справу), оскілки це є звернення свідка до суду у справі для з`ясування тих обставин, які встановлюються у конкретній справі.

Цей документ також не може бути визнаний письмовим доказом, оскільки у порушення ч.5 ст.91 ГПК України відповідач не підтвердив "відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення" такий оригінал у відповідача не знаходиться, однак він засвідчив його своїм електронним підписом.

Що ж стосується суті викладеного у документі з назвою "Афідевіт", то заява ОСОБА_1 : про факт "фактичного повернення орендарем" і прийняття ним як керівником ТОВ "Селена" сітілайтів без складання актів приймання-передачі не приймається судом, оскільки це є пояснення зацікавленої на стороні відповідача особи, оскільки вони складені вже після подання позову ліквідатором банкрута у справі №925/181/20(925/411/21) про стягнення орендної плати, оскільки не підтверджуються іншими прямими чи непрямими доказами та оскільки спростовується як поведінкою ТОВ "Манеж" з укладенням Договору про надання послуг щодо просування товару, так і поясненнями ТОВ "Селена-Фемелі Резорт" у листі від 29.06.2022 №29/6-1; про факт "припинення дії договору оренди" не приймається судом, оскільки це не факт, а висновок, та оскільки суди у справі №925/181/20(925/411/21) прийшли до іншого висновку. Решта пояснень про факти в "Афідевіті" Чуйка О.В. не мають значення для вирішення цієї справи, тому судом не оцінюються.

При відхиленні Афідевіту як доказу суд враховує, що відповідно до ст.34, 48 Закону України "Про нотаріат" нотаріус посвідчує лише два факти: про те, що фізична особа є живою, і про те, що вона перебуває в певному місці (про що нотаріусом видаються відповідні свідоцтва), та вчиняє нотаріальну дію із засвідчення справжності підпису на документах. Відповідно до п. 6.2. розділу 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за №282/20595, нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. Отже в даному випадку відсутнє видане нотаріусом свідоцтво про підтвердження факту, перевіреного нотаріусом, а засвідчення пояснень у нотаріуса означає лише посвідчення підпису Чуйка О.І.

11.2. Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що сітілайти є нерухомим майном, оскільки будь-яких доказів тому матеріали справи не містять, в тому числі не містить відомостей про їх реєстрацію як нерухомого майна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.04.2021 №254387659 (т.34 а.с.73-89).

11.3. Решту доводів і поданих учасниками справи доказів, які судом не прийнято або відхилення яких не обгрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

12. Сума заявлених вимог 162000 грн. Судові витрати по справі складають 2684 грн. Сума задоволених вимог 127741,92 грн.

Пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 116,42 грн. (127741,92 х 2684 : 162000).

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 24.03.2023 №925/181/20/223 задовольнити частково.

1.1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Манеж" (18001, м.Черкаси, вул.Максима Залізняка (Громова), 146, ідентифікаційний код 31332957) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селена" (19622, Черкаська область, Черкаський район, с.Свидівок, вул.Дахнівська, 21, ідентифікаційний код 31537129) 127 741,92 грн. неустойки за невиконання обов`язку повернути орендоване майно, а також 2 116,42 судового збору, разом 129 858,34 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень тридцять чотири копійки).

1.2. У решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 15.05.2023.

Направити це судове рішення сторонам.

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-3, 14-925-0001