РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2023Справа №910/1982/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер"

про стягнення 214 260,22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" про стягнення 214 260,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" вказує, що ним у березні 2020 року згідно Договору підряду №10-10/19-В від 10.10.2019 були виконані роботи з улаштування системи вентиляції та кондиціонування в офісних приміщеннях житлового будинку №44 по вул. Горького (Антоновича) в м. Києві загальною вартістю 2 494 422,88 грн., в той час як Товариством з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" було оплачено такі роботи частково - у сумі 2 362 422,84 грн., у зв`язку з чим у відповідача виник борг перед позивачем у розмірі 132 000,04 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором підряду №10-10/19-В від 10.10.2019 позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" пені у розмірі 8 929,84 грн., нарахованої за період з 15.04.2020 по 15.10.2020, а також 3% річних у розмірі 11 145,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 62 184,98 грн., нарахованих за період з 15.04.2020 по 06.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 відкрито провадження у справі №910/1982/23; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 13.02.2023 була надіслана відповідачу 14.02.2023 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 11, офіс 1/2), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення №888 була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" 17.02.2023.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/1982/23 встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" повинне було подати відзив на позов у строк до 06.03.2023 включно (згідно приписів ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній день 15-денного строку на подання відзиву припадав на вихідний день - 04.03.2023 - суботу).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень від сторін до суду не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

10.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" (замовник) укладено Договір підряду №10-10/19-В (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого підрядник за завданням замовника зобов`язався на свій ризик власними силами і засобами, з використанням власних ресурсів, у визначений договором строк, виконати роботи на об`єкті: "Офісні приміщення житлового будинку по вул. Горького (Антоновича), 44 у Голосіївському районі м. Києва", а замовник зобов`язався надати підряднику фронт робіт, прийняти роботи і оплатити їх вартість у відповідності до умов договору.

Згідно п. 1.2 Договору підрядник зобов`язався виконати роботи з улаштування систем вентиляції та кондиціонування.

У пунктах 2.1, 2.2 Договору сторони домовились, що загальна вартість робіт за цим договором визначена в Додатках №1 та №2 до договору (Договірна ціна), що є його невід`ємною частиною, і становить разом 1 940 931,48 грн. з ПДВ. Вартість робіт за цим договором є твердою.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що перегляд сторонами розміру Договірної ціни можливий у наступних випадках:

- при зміні об`єму та складу робіт;

- у разі внесення змін до проектної чи робочої документацій.

Відповідно пункту 2.4 Договору оплата робіт за цим договором здійснюється замовником у національній валюті України - гривні шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

2.4.1 протягом 10 банківських днів з моменту підписання між сторонами даного договору замовник перераховує підряднику аванс у розмірі вартості матеріалів та 40 відсотків вартості робіт, що становить 1 619 430,49 грн., в тому числі ПДВ 20% - 269 905,08 грн.

2.4.2 оплату робіт замовник здійснює протягом 10 банківських днів з дати підписання кожного акту приймання-передачі виконаних робіт, довідки Ф №КБ-3, за вирахуванням суми авансованого платежу, сплаченого у порядку та строк, передбачені цим договором.

Передача виконаних робіт за договором здійснюється шляхом щомісячного оформлення та підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт та довідки Ф №КБ-3. Акти та довідки Ф №КБ-3 складаються підрядником та надаються замовнику (п. 6.1 Договору).

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що за порушення встановлених договором та додатками до нього строків оплати робіт, замовник сплачує підряднику, на його вимогу, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання, від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати укладення його сторонами, та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 12.2 Договору).

Сторонами у Додатку №1 до Договору було погоджено перелік, кількість та вартість матеріалів, які підлягають використанню під час виконання робіт з влаштування систем вентиляції та кондиціонування офісних приміщень - у розмірі 1 850 576,48 грн. з ПДВ. У Додатках №2 та №3 сторонами погоджено перелік та вартість робіт з влаштування систем вентиляції та кондиціонування офісних приміщень - у розмірі 90 355,00 грн. з ПДВ та 65 215,00 грн. з ПДВ відповідно. У Додатку №4 сторонами огоджено перелік, кількість та вартість матеріалів, які підлягають використанню під час виконання робіт з влаштування системи опалення офісних приміщень - 334 039,30 грн. з ПДВ. У Додатку №5 до Договору сторонами було погоджено додатковий обсяг матеріалів та робіт, який підлягав виконанню позивачем за Договором, - у загальному розмірі 154 237,10 грн. з ПДВ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" стверджує, що ним згідно Договору були виконані роботи з улаштування системи вентиляції та кондиціонування в офісних приміщеннях житлового будинку №44 по вул. Горького (Антоновича) в м. Києві загальною вартістю 2 494 422,88 грн., в той час як Товариством з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" було оплачено такі роботи частково - у сумі 2 362 422,84 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача боргу у розмірі 132 000,04 грн. з оплати виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" згідно Договору робіт, а також про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" пені у розмірі 8 929,84 грн., 3% річних у розмірі 11 145,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 62 184,98 грн.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частинами 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Позивачем на підтвердження виконання робіт за Договором надано суду акти виконаних робіт №1 за березень 2020 року на суму 334 039,30 грн., №2 за березень 2020 року на суму 1 850 576,48 грн., №3 за березень 2020 року на суму 90 355,00 грн., №4 за березень 2020 року на суму 65 215,00 грн., №5 за березень 2020 року на суму 154 237,10 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін без жодних зауважень, а відтак суд приходить до висновку, що останні підтверджують виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" робіт за Договором на суму 2 494 422,88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Пунктом 2.4 Договору оплата робіт за цим договором здійснюється замовником у національній валюті України - гривні шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

2.4.1 протягом 10 банківських днів з моменту підписання між сторонами даного договору замовник перераховує підряднику аванс у розмірі вартості матеріалів та 40 відсотків вартості робіт, що становить 1 619 430,49 грн., в тому числі ПДВ 20% - 269 905,08 грн.

2.4.2 оплату робіт замовник здійснює протягом 10 банківських днів з дати підписання кожного акту приймання-передачі виконаних робіт, довідки Ф №КБ-3, за вирахуванням суми авансованого платежу, сплаченого у порядку та строк, передбачені цим договором.

Судом враховано, що оскільки акти виконаних робіт не містять чіткої дати їх підписання, а лише мають посилання на місяць їх складення - березень 2020 року, в той час як п. 6.1 Договору передбачає складення актів виконаних робіт щомісячно, то суд вважає за необхідне застосувати приписи ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України, у відповідності до яких строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відтак, зважаючи, що спірні акти складені за наслідками виконання позивачем підрядних робіт у березні 2020 року, в той час як строк оплати визначений сторонами у банківських днях, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити повністю всі виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" роботи до 14.04.2020 включно.

Із наданих позивачем виписок по банківському рахунку вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" частково та з простроченням виконано свої зобов`язання з внесення авансу та остаточної оплати робіт, а саме:

- 30.10.2019 перераховано позивачу кошти у розмірі 1 000 000,00 грн.;

- 15.11.2019 перераховано позивачу кошти у розмірі 200 000,00 грн.;

- 29.11.2019 перераховано позивачу кошти у розмірі 90 355,00 грн.;

- 27.12.2019 перераховано позивачу кошти у розмірі 202 615,74 грн.;

- 27.12.2019 перераховано позивачу кошти у розмірі 65 215,00 грн.;

- 21.01.2020 перераховано позивачу кошти у розмірі 200 000,00 грн.;

- 06.03.2020 перераховано позивачу кошти у розмірі 154 237,10 грн.;

- 24.07.2020 перераховано позивачу кошти у розмірі 100 000,00 грн.;

- 23.10.2020 перераховано позивачу кошти у розмірі 100 000,00 грн.;

- 22.12.2020 перераховано позивачу кошти у розмірі 50 000,00 грн.;

- 11.01.2021 перераховано позивачу кошти у розмірі 100 000,00 грн.;

- 26.03.2021 перераховано позивачу кошти у розмірі 100 000,00 грн.

Таким чином, із наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачем було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" кошти у загальному розмірі 2 362 422,84 грн.

В іншій частині доказів оплати робіт вартістю 132 000,04 грн. (2 494 422,88 грн. загальної вартості виконаних робіт - 2 362 422,84 грн. сплачених відповідачем коштів) матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на встановлені судом обставини та приймаючи до уваги погоджені сторонами у п. 2.4 Договору строки оплати робіт, суд приходить до висновку, що відповідачем прострочено виконання своїх зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за Договором та станом на дату розгляду даного спору у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" наявний борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" у розмірі 132 000,04 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" за Договором у розмірі 132 000,04 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" про стягнення 132 000,04 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" пені у розмірі 8 929,84 грн., нарахованої за період з 15.04.2020 по 15.10.2020, а також 3% річних у розмірі 11 145,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 62 184,98 грн., нарахованих за період з 15.04.2020 по 06.02.2023.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений Договором строк не виконала, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і вона вважається такою, що прострочила (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що за порушення встановлених договором та додатками до нього строків оплати робіт, замовник сплачує підряднику, на його вимогу, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання, від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення платежу.

З аналізу даної умови Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір пені (подвійна облікова ставка НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання), порядок нарахування пені (від суми простроченої заборгованості, за кожен день прострочення платежу), однак не визначено строк нарахування пені.

Судом, враховано положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими обмежено нарахування пені піврічним строком, однак відповідно до п. 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінетом Міністрів України №211 від 11.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), наразі строки дії карантину є продовженими до 30.06.2023 (згідно постанови Кабінетом Міністрів №383 від 25.04.2023).

Таким чином, строки нарахування пені, які встановлені у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, є продовженими до закінчення дії карантину.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон" з врахуванням визначеного позивачем періоду їх нарахування (з 15.04.2020 по 15.10.2020), суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" пені у розмірі 8 929,84 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", з врахуванням визначеного позивачем періоду їх нарахування (з 15.04.2020 по 06.02.2023), суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" 3% річних у розмірі 11 145,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 61 226,51 грн.

Відмінність між заявленою позивачем до стягнення сумою інфляційних втрат та сумою інфляційних втрат, стягнення якої є правомірним, полягає у тому, що відповідачем при розрахунку було застосовано індекс інфляції за січень 2023 року 101,30%, в той час як за інформацією Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2023 року щодо грудня 2022 року становив 100,8%.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" підлягає стягненню борг у розмірі 132 000,04 грн., пеня у розмірі 8 929,84 грн., 3% річних у розмірі 11 145,36 грн. та інфляційні втрати у розмірі 61 226,51 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 130, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтер" (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 11, офіс 1/2; ідентифікаційний код 41164675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-енергетична компанія" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 3/5, офіс 507; ідентифікаційний код 40572441) борг у розмірі 132 000 (сто тридцять дві тисячі) грн. 04 коп., пеню у розмірі 8 929 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 84 коп., 3% річних у розмірі 11 145 (одинадцять тисяч сто сорок п`ять) грн. 36 коп., інфляційні втрати у розмірі 61 226 (шістдесят одну тисячу двісті двадцять шість) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 3 199 (три тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 52 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 18.05.2023.

Суддя Р.В. Бойко