УХВАЛА

09травня 2023 року

м. Київ

Справа № 924/57/19

Провадження № 12-17гс23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачаТкача І. В.,

суддів Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Кишакевича Л. Ю., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Чумаченко Т. А.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи№ 924/57/19

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 (головуючий суддя Маціщук А. В., судді Петухов М. Г., Бучинська Г. Б.)

за позовом Хмельницької міської ради

до Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 ,

прозобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

Хмельницька міська рада звернулась до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва» (далі - ПрАТ «ХЗЕВ»), у якому просила зобов`язати ПрАТ «ХЗЕВ» вчинити дії щодо передачі кімнат 5, 6, 14, 16 в гуртожитку на АДРЕСА_1 у власність територіальної громади міста Хмельницького шляхом підписання акта

приймання-передачі.

Господарський суд Хмельницької області рішенням від 28.05.2019 відмовив у задоволенні позову.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 26.09.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.02.2020, вказане рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 скасував та ухвалив нове. Позовні вимоги Хмельницької міської ради задовольнив у повному обсязі. Зобов`язав ПрАТ «ХЗЕВ» вчинити дії щодо передачі кімнат 5, 6, АДРЕСА_2 у власність територіальної громади міста Хмельницького шляхом підписання акта приймання-передачі.

16.11.2021 ПрАТ «ХЗЕВ» звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за виключними обставинами зазначеної вище постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2019.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 29.11.2022 заяву ПрАТ «ХЗЕВ» про перегляд за виключними обставинами постанови задовольнив. Скасував постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 та прийняв нову, якою рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.05.2019 змінив, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Не погодившись із постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 ОСОБА_1 (далі - третя особа, скаржник) 27.01.2023 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду. Скаржник просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПрАТ «ХЗЕВ» про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 за виключними обставинами.

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду ухвалою від 09.02.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху.

Касаційний суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на те, що ОСОБА_1 у поданій касаційній скарзі належним чином не обґрунтував визначені ним підстави касаційного оскарження, передбачені

пунктами 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Окрім того, до касаційної скарги ОСОБА_1 не додав доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у

розмірі 3 073,60 грн.

17.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги.

До вказаної заяви скаржник долучив касаційну скаргу в новій редакції з обґрунтуванням підстав касаційного оскарження та клопотання про зменшення розміру судового збору.

На обґрунтування клопотання про зменшення розміру судового збору скаржник, зокрема, зазначив, що його майновий стан не дозволяє оплатити судовий збір у повному обсязі. Так, розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги, становить 3 073,60 грн, а розмір його доходів за 2022 рік становив всього 36 878,53 грн та складався виключно із пенсійних виплат по інвалідності. На підтвердження цього долучив довідку про доходи № 8054 7700 1301 1156, видану 27.01.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела / суми виплачених доходів та утримання податків № 2225-23-01621 від 27.01.2023. З огляду на викладене на підставі

статті 8 Закону України «Про судовий збір» просив зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги до 1 000,00 грн та відкрити касаційне провадження у справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 06.03.2023 задовольнив клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 та поновив зазначений строк. Відкрив касаційне провадження у справі № 924/57/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 . На підставі

статті 8 Закону України «Про судовий збір» задовольнив частково клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору. Відстрочив ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Мотиви для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 29.03.2023 передав справу № 924/57/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 ГПК України.

Мотивуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив таке.

Аналіз практики застосування судами касаційних інстанцій частини першої

статті 8 Закону України «Про судовий збір» засвідчує, що суди застосовують цю норму з огляду на процесуальний статус сторони у справі.

Так, в ухвалі від 16.02.2023 у справі № 608/2667/20 Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду зазначив, що зі змісту вказаної вище статті вбачається, що питання щодо можливості відстрочення сплати судового збору стосується тільки особи позивача у справі. Оскільки заявник має процесуальний статус відповідача у справі, він не є суб`єктом, на якого поширюється дія частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір». Ураховуючи те, що особа є відповідачем за позовом про стягнення боргу за договором позики, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.

Аналогічні за змістом висновки наведені й у низці ухвал Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, зокрема, від 13.02.2023 у справі № 932/779/22, від 21.02.2023 у справі № 522/11079/21, від 08.12.2022 у справі № 757/34386/17-ц та інших.

Разом із тим у деяких випадках Верховний Суд у складі суддів Касаційного цивільного суду вважав наявними підстави для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції особі - відповідачу у справі (зокрема, див. ухвали від 21.02.2018 у справі № 150/238/17, від 16.04.2018 у

справі № 161/9998/17, від 27.04.2018 у справі № 758/13818/16-ц). Наведене свідчить, що практика застосування наведеної норми не є цілком сталою і однозначною.

Запропонований підхід, за яким дія частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» в частині сплати судового збору за подання до суду апеляційної чи касаційної скарги поширюється лише на позивачів, безпосередньо впливає на можливість реалізації права на судовий захист, адже така обставина, як, наприклад, скрутний майновий стан, може виникнути і у фізичних осіб, які мають інший процесуальний статус, зокрема, бути відповідачами чи третіми особами.

Натомість використання у конструкції статті 8 Закону України «Про судовий збір» «майновий стан сторони» означає, що законодавець не мав на меті поставити у привілейоване (пільгове) становище лише позивачів порівняно з фізичними особами, які мають інший процесуальний статус.

З огляду на викладене підхід щодо застосування положень

статті 8 Закону України «Про судовий збір», зокрема, щодо наслідків перебування фізичних осіб у такому фінансовому стані, що розмір судового збору

перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, з огляду на процесуальний статус особи явно суперечитиме основним принципам судочинства та положенням Основного Закону.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного Касаційним цивільним судом в ухвалах від 16.02.2023 у справі № 608/2667/20, від 13.02.2023 у справі № 932/779/22, від 21.02.2023 у справі № 522/11079/21, від 08.12.2022 у

справі № 757/34386/17-ц.

Мотиви, з яких виходить Велика Палата Верховного Суду, постановляючи ухвалу

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 292 ГПК України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, ураховуючи приписи статті 174 ГПК України, після залишення касаційної скарги без руху касаційний суд може залежно від того, чи усунув скаржник недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, прийняти касаційну скаргу до розгляду або повернути касаційну скаргу скаржнику.

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду ухвалою від 09.02.2023 залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху, зокрема, з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі. Суд зазначив, що скаржнику необхідно надати докази сплати судового збору в сумі 3 073,60 грн за подання касаційної скарги.

ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3 073,60 грн у визначений строк не сплатив, натомість звернувся до Верховного Суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору. Посилаючись на свій майновий стан, на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» просив зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги до 1 000,00 грн та відкрити касаційне провадження у справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у мотивувальній частині ухвали від 06.03.2023 зазначив, що відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору. Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що його слід задовольнити частково, відстрочивши ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 06.03.2023, зокрема, постановив:

- клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору задовольнити частково;

- відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання касаційної скарги у справі № 924/57/19 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 06.03.2023 вирішив питання сплати судового збору скаржником за подання касаційної скарги.

Велика Палата Верховного Суду не може повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , оскільки воно вже було вирішено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Після вирішення питання щодо судового збору Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відкрив касаційне провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передає справу на розгляд Великій Палаті Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права - статті 8 Закону України «Про судовий збір» - стосовно можливості відстрочити або розстрочити сплату судового збору за клопотанням особи, яка не є позивачем у справі.

Водночас Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду задовольнив частково клопотання ОСОБА_1 та відстрочив сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі особі, яка не має процесуального статусу позивача у справі, тобто вирішив питання застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір» у цій справі.

Виходячи з викладеного вище, визначена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду правова підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачена частиною третьою статті 302 ГПК України, не знайшла свого підтвердження.

Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про повернення справи Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 924/57/19 за позовом Хмельницької міської ради до Приватного акціонерного товариства «Хмельницький завод експериментального виробництва», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 - повернути Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.

Ухвала у справі № 924/57/19 набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Ткач
Судді:Ю. Л. Власов Г. Р. Крет
І. В. Григор`єва Л. М. Лобойко
М. І. Гриців С. Ю. Мартєв
Д. А. Гудима К. М. Пільков
Ж. М. Єленіна О. Б. Прокопенко
І. В. Желєзний О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
Л. Й. Катеринчук В. Ю. Уркевич
Л. Ю. Кишакевич Т. А. Чумаченко
В. С. Князєв