ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.05.2023 Справа №905/639/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., за участю помічника (за дорученням) Лабуня С.Є., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: заступника керівника Донецької обласної прокуратури, м.Маріуполь, Донецька область

в інтересах держави в особі позивача 1: Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області, м.Соледар, Бахмутський район, Донецька область

та позивача 2: Східного офісу Держаудитслужби, м.Дніпро

до відповідача: фізичної особи-підприємця Бандрівської Антоніни Юріївни, с.Роздолівка, Бахмутський район, Донецька область

про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022 та стягнення 186180,32грн.

Представники:

прокурор: Сєрова Н.С. (в режимі відеоконференції)

від позивача 1: не з`явився

від позивача 2: не з`явився

від відповідача: адвокат Мінаєв Д.Д. (в режимі відеоконференції)

Суть справи:

Заступник керівника Донецької обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі позивача 1 Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області та позивача 2 Східного офісу Державної аудиторської служби до фізичної особи-підприємця Бандрівської Антоніни Юріївни про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022 та стягнення 186180,32грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на те, що додаткова угода №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022 укладена з порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, оскільки збільшено ціну товару та зменшено його кількість без підтвердження ціни товару з моменту укладання договору та не дотримано строк для застосування можливості укладання додаткової угоди щодо зміни ціни товару.

Крім того, враховуючи той факт, що поставки продуктів харчування за договорами до закладів освіти після 23.02.2022 не здійснювалися, а договір закупівлі №72 та спірна додаткова угода №1 до нього укладені 14.03.2022, то за твердженням прокурора продавцем не здійснювалася поставка товару за вказаним договором, а отже в Управління освіти Соледарської міської ради не було законних підстав для перерахування грошових коштів відповідачу в сумі 186180,32грн. на виконання вказаної угоди.

Ухвалою від 12.08.2022 (суддя Бокова Ю.В.) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

17.10.2022, 16.11.2022 та 13.12.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача фізичної особи-підприємця Бандрівської А.Ю. - адвоката Мінаєва Д.Д. надійшли: клопотання б/н від 17.10.2022 та від 15.11.2022, в яких заявник просить суд, зокрема, поновити строк для подання відзиву на позовну заяву; відзив на позовну заяву (з додатками). Подані документи підписані кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом. Підписи перевірено протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. У відзив представник відповідача також просив суд: поновити строк на подання відзиву, відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Через систему "Електронний суд" 13.12.2022 до суду від позивача 1 Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області надійшли письмові пояснення у справі б/н від 13.12.2022 (з додатками за переліком), в яких позивач навів обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі, зазначив про неможливість надати Управлінням освіти документи, які стали підставою для збільшення ціни, у зв`язку з їх залишенням на території м.Соледар Донецької області в приміщенні Управління освіти Соледарської міської ради, яке знаходить в зоні бойових дій, та просив не визнавати недійсною додаткову угоду №1, оскільки обов`язки, що виникли внаслідок укладання договору та додаткової угоди підлягали виконанню у повному обсязі сторонами.

05.01.2023 до канцелярії суду від позивача 2 Східного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання №040531-17/8407-2022 від 07.12.2022 про розгляд справи без участі представника Управління. У поданому клопотанні позивач 2 зазначив, що з позовними вимогами погоджується в повному обсязі, вказавши про те, що замовником порушено вимоги частини 5 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», не доведено коливання ціни такого товару на ринку після укладання договору та відповідно обґрунтованість укладання додаткової угоди в частині збільшення ціни за одиницю товару до 10%, чим порушено вимоги пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону та умови п.3.4. основного договору Замовника від 14.03.2022 №72.

09.01.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання, до якого додані копії видаткових накладних. Клопотання та додані до нього документи (видаткові накладні) підписані кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

16.01.2023 до канцелярії суду за підписом заступника керівника Донецької обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив (з додатками). У поданій відповіді на відзив прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розгляд справи у підготовчому засіданні неодноразово відкладався, про що були постановлені відповідні ухвали суду.

У зв`язку з обранням судді Бокової Ю.В. членом Вищої ради правосуддя, на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Донецької області від 16.01.2023, справу №905/639/22 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 для розгляду даної справи визначено суддю Господарського суду Донецької області Лейбу М.О.

Ухвалою від 20.01.2023 справу прийнято до провадження новим складом суду зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 15.02.2023.

Ухвалою від 15.02.2023 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 14.03.2023.

27.02.2023 на електронну адресу суду надійшла заява позивача 2 Східного офісу Держаудитслужби №040425-17/1345-2023 від 27.02.2023, у якій позивач просить розгляд справи проводити без участі його представника. Заява та додані до неї документи підписані кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Ухвалою від 14.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня прийняття справи до провадження; підготовче засідання відкладено на 12.04.2023.

Після судового засідання 14.03.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Мінаєва Д.Д. надійшов відзив на позовну заяву б/н від 13.12.2022 (з додатками). Відзив та додані до нього документи підписані кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. У відзив представник відповідача просить суд поновити строк на подання відзиву, відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалою від 12.04.2023 за результатами підготовчого засідання продовжено процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву прийнято до розгляду, закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 18.05.2023.

Копія вказаної ухвали надіслана на електронні адреси сторін та розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями.

Вказана ухвала в електронному вигляді отримана сторонами, про що свідчать довідки про доставку електронного документа, сформовані в автоматизованій системі документообігу суду КП «ДСС». Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

Присутній у судовому засіданні 18.05.2023 в режимі відеоконференції представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, доводи прокурора вважає безпідставними та необґрунтованими.

Прокурор, яка приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволені у повному обсязі, зазначивши, що заклади освіти, підзвітні позивачу-1, працювали до 24.02.2022, поставки продуктів харчування ФОП Бандрівською А.Ю. за договором №72 від 14.03.2022 не здійснювалися, а отже, відсутні і законні підстави для проведення оплати за вказаним договором.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи та надана їх правова оцінка.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

03.03.2022 Управлінням освіти Соледарської міської ради (замовник) на веб-порталі Рrоzоrrо за ID: UA-2022-03-03-000411-с опубліковано оголошення про проведення закупівлі шляхом переговорної процедури та форму річного плану закупівель на 2022 рік, якою передбачено закупівлю м`яса (ДК 021:2015:1511000-2), а саме: свинина вирізка 1000 кг, ціла тушка курятини 5500 кг, філе куряче 5500 кг.

Розмір бюджетного призначення за кошторисом 1170345 гривень.

Процедура закупівлі - переговорна.

Джерело фінансування - місцевий бюджет.

Умови оплати після оплата.

Проведення переговорної процедури обґрунтовано обставинами відміни двох процедур закупівлі - відкритих торгів (UA-2021-12-10-005517-Ь, UA-2022-01-06-003716-с), через відсутність достатньої кількості учасників замовником прийнято рішення застосувати, як виняток, переговорну процедуру закупівлі, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон), за приписами якої переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі: якщо було двічі відмінено процедуру відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначеної цим Законом. При цьому предмет закупівлі, його технічні та якісні характеристики, а також вимоги до учасника процедури закупівлі не повинні відрізнятися від вимог, що були визначені замовником у тендерній документації.

За результатами проведених переговорів з учасником процедури закупівлі уповноваженою особою замовника прийнято рішення, оформлене протоколом від 02.03.2022 №02/03-03, про намір укласти договір про закупівлю з фізичною особою - підприємцем Бандрівською А.Ю. (далі ФОП Бандрівська А.Ю.).

14.03.2022 між Управлінням освіти Соледарської міської ради та ФОП Бандрівською А.Ю. укладено договір №72, відповідно до пункту 1.1. якого Продавець зобов`язується протягом І півріччя 2022 року поставити Замовнику товари, зазначені в специфікації, а Покупець - прийняти і сплатити такі товари.

Найменування товару: М`ясо (свинина вирізка, ціла тушка курятини, філе куряче) - код національного класифікатора України ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник - 15110000-2, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2. договору).

Згідно з пунктами 1.3.-1.4. договору кількість товарів та ціни надаються в специфікації до цього Договору, що є його невід`ємною частиною. Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до пункту 3.1. сума Договору становить 1170345,00грн. без ПДВ.

Сума цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін (пункт 3.2. договору).

Пунктом 3.4. договору визначено, що умови Договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі та не повинні змінюватися після підписання Договору про закупівлю до повного виконання зобов`язань сторонами, крім випадків визначених ст.41 Закону України Про публічні закупівлі та умовами даного Договору, зокрема:

зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару; виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг).

Згідно з пунктом 4.1. договору порядок оплати: за умови наявності коштів у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання Товарів, якщо інше не узгоджено Сторонами, згідно рахунку-фактури та накладної в межах бюджетних асигнувань на 2022 рік. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється на протязі 10-ти банківських днів з дати отримання Покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій рахунок.

Строк поставки товару: до 30.06.2022 року (пункт 5.1. договору).

Договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2022, а в частині фінансових розрахунків до повного їх виконання (пункт 10.1. договору).

До договору доданий додаток №1 Специфікація на закупівлю товару код ДК 021:2015-15110000-2 Свинина вирізка, кількістю 1000 кг, ціна за одиницю 158,73грн., сума 158730,00грн.; ціла тушка курятини, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 69,72грн., сума 383460,00грн., філе куряче, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 114,21грн., сума 628155,00грн., всього 1170345,00грн. без ПДВ.

14.03.2022 між Управлінням освіти Соледарської міської ради та ФОП Бандрівською А.Ю. укладено Додаткову угоду №1 до договору №72 від 14.03.2022, про таке:

1. Сторони досягли взаємної згоди, відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, внести зміни та викласти у новій редакції п.3.1 ІІІ Розділу Ціна Договору: Ціна Договору становить 1170336,53грн. без ПДВ у зв`язку із збільшенням ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

2. Внести зміни та викласти у новій редакції Додаток 1 до Договору №72 від 14.03.2022 року (додається).

Відповідно до додатку до договору №1 Специфікація на закупівлю товару код ДК 021:2015-15110000-2 Свинина вирізка, кількістю 909,100 кг, ціна за одиницю 174,60грн., сума 158728,86грн.; ціла тушка курятини, кількістю 5000,100 кг, ціна за одиницю 76,69грн., сума 383457,67грн., філе куряче, кількістю 5000 кг, ціна за одиницю 125,63грн., сума 628150,00грн., всього 1170336,53грн.

З доданої до позову роздруківки з вебпорталу Spending.gov.ua (офіційного державного вебпорталу з відкритими даними про використання розпорядниками та одержувачами публічних коштів державного та місцевих бюджетів) вбачається перерахування Управлінням освіти Соледарської міської ради на користь ФОП Бандрівської А.Ю. за закупівлею UA-2022-03-03-000411-с грошових коштів, а саме:

49728,76грн. по КПКВ 0611021 (за розрахунковими документами №230643207 від 16.03.2022 сплачено 49038,55грн., №230749695 від 17.03.2022 690,21грн.);

69150,01грн. по КПКВ 0611010 (за розрахунковими документами №230643202 від 16.03.2022 сплачено 28550,19грн., №230643205 від 16.03.2022 38751,37грн., №230749694 від 18.03.2022 1848,45грн.);

67301,55грн. по КПКВ 0611021 (за розрахунковими документами №230642526 від 16.03.2022 сплачено 28550,18грн., №23064522 від 16.03.2022 38751,37грн.).

Згідно наданих Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області листів №040531-17/27-2022 від 27.06.2022 та №040531-17/27-2022 від 29.06.2022, інформацію Бахмутської окружної прокуратури щодо виявлених порушень Закону України Про публічні закупівлі прийнято Уравлінням до уваги та буде враховано при прийнятті рішення про початок моніторингу процедури закупівлі у липні-серпні 2022 року. Планами роботи на ІІ-III квартал 2022 року не передбачено проведення заходів державного фінансового контролю в Управлінні освіти Соледарської міської ради.

Крім того, Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області у листі також повідомило Бахмутську окружну прокуратуру про те, що не має права на оскарження спірних договорів у судовому порядку, оскільки реалізація заходів державного фінансового контролю здійснюється відповідно до законів та порядків залежно від виду заходу державного фінансового контролю, що проводиться.

У зв`язку з не проведенням у Замовника заходів державного контролю стосовно спірних закупівель, відсутні правові підстави для звернення Управління до суду.

У листі від 11.07.2022 Управлінням освіти Соледарської міської ради повідомлено про те, що позов до суду не подавався продукти були поставлені до закладів освіти та оплачені по факту. У цьому ж листі зазначено, що заклади працювали до 24 лютого 20222 року, поставки здійснювались до 23 лютого 2022 року. Надати відповідні документи щодо приймання продукції та її оплати не має можливості.

У повідомленні про становлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави №24-300вих-22 від 04.07.2022 та №24-382вих-22 від 25.07.2022, адресованому Управлінню освіти Соледарської міської ради Донецької області та Східному офісу Державної аудиторської служби України відповідно, заступник керівника Бахмутської окружної прокуратури Донецької області зазначив, що укладання Додаткової угоди №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022 було безпідставним. Вказане свідчить про порушення сторонами вимог ст.41 Закону України Про публічні закупівлі при здійсненні закупівель за державні кошти, що завдає шкоду економічним інтересам держави у вигляді незаконних витрат бюджетних коштів.

Компетентним суб`єктом владних повноважень щодо захисту зазначених інтересів держави є Східний офіс Держаудитслужи.

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону України Про публічні закупівлі центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43, таким органом є Державна аудиторська служба України. На неї покладається здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів, дотриманням законодавства про закупівлі.

Такий контроль здійснюється зокрема у формі моніторингу публічних закупівель, який унормовано статтею 8 Закону України Про публічні закупівлі.

Згідно з частиною 1 вказаної статті моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його дії.

За результатом моніторингу Державна аудиторська служба України може зобов`язати учасника усунути порушення законодавства у сфері публічних закупівель (пункт 5 частина 7 статті 8 Закону) та притягнути до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель (частина 11 статті 8 Закону).

На території Донецької області компетентним суб`єктом Державної аудиторської служби України виступає її Східний офіс, що підтверджується постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби, наказом Держаної аудиторської служби України №23 від 02.06.2016 Про затвердження Положення про Східний офіс Держаудитслужби.

Нездійснення захисту інтересів держави компетентним суб`єктом полягає у тому, що у межах строку поставки продуктів харчування до 30.06.2022 та у найближчий час заходи державного фінансового контролю не буде проведено, а відповідно не є можливим застосувати заходи щодо захисту інтересів держави цим органом.

Права органу державного фінансового контролю задля реалізації ним функцій та завдань на шляху захисту інтересів держави, передбачено статтею 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

У межах наданих законом прав орган державного фінансового контролю не має повноважень щодо оскарження у судовому порядку результатів проведених процедур закупівель, визнання недійсними рішень тендерного комітету та договорів про закупівлю.

Таким чином, компетентний орган державної влади з об`єктивних причин позбавлений можливості захистити інтереси держави в суді.

Оскільки строк дії спірного договору до 31.12.2022, інтереси держави вимагають негайного захисту.

Враховуючи викладене, на підставі абз.3 частини 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру повідомлено про намір здійснення прокурором з вказаних підстав представництва в суді інтересів держави в особі Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області та Східного офісу Державної аудиторської служби України, шляхом пред`явлення до суду позову про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 14.03.2022 до договору та стягнення з ФОП Бандрівської А.Ю. коштів у сумі 186 180,32грн.

Представник відповідача у відзиві заперечив право прокурора на звернення до суду у даній справі. Надав на підтвердження здійснення поставки товарів видаткові накладні від 07.02.2022 №0722/7 на суму 1369,98грн., №0722/13 на суму 36654,62грн., №0722/14 на суму 3364,09грн., №0722/15 на суму 12559,57грн., №0722/16 на суму 3579,04грн., №0722/17 на суму 2356,87грн., від 08.02.2022 №б/н на суму 10104,77грн., від 14.03.2022 №87 на суму 128389,74грн., №92 на суму 57100,37грн., №93 на суму 690,21грн. Також зокрема, зазначив, що продукти харчування за договором були поставлені закладам освіти до 24.02.2022, проте у зв`язку з нестабільною воєнно-політичною ситуацією в Україні належним чином оформити та підписати документи не було фізичної можливості; у відповідача наявні підписані Управлінням освіти Соледарської міської ради видаткові накладні від 14.03.2022 №87, №92 та №93 на приймання товару на суму 186180,32грн. На підтвердження наявності підстав для внесення змін до договору до відзиву долучено лист Головного управління статистики у Донецькій області №01-03/1379-22 від 30.11.2022 з доданою до нього статистичною інформацією щодо середніх споживчих цін за період листопад 2021 березень 2022 року.

Ціна за одиницю товару у накладних вказана в розмірі за ціною визначеною Додатковою угодою №1 від 14.03.2022).

Надаючи оцінку доводам прокурора, щодо здійснення представництва інтересів держави та визначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, запереченням відповідача, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду прокурор посилався на положення статті 23 Закону України Про прокуратуру, статті 131-1 Конституції України, статті 53 Господарського процесуального кодексу України, а саме: здійснення ним представництва інтересів держави в суді в інтересах держави в особі Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області та Східного офісу Державної аудиторської служби України як органів, які уповноважені здійснювати функції із захисту майнових інтересів держави у спірних відносинах, але належним чином не здійснюють захист інтересів держави представницькими засобами.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 2 Кодексу передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статей 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У судовому процесі, зокрема у господарському, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Отже, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та від 27.02.2019 у справі №761/3884/18.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні №4-рп/2008 від 01.04.2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої і судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Статтею 1 Закону України Про прокуратуру встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом. Згідно з частиною 3 статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами частини 4 статті 23 Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. Аналіз положень статті 53 Кодексу у взаємозв`язку зі змістом частина 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Означену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

На підтвердження вжиття заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, передбачених частинами 3, 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру, прокурором додані до позовної заяви відповідні звернення, про які вже зазначалось.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що прокурором дотримано встановлений статтею 23 Закону України Про прокуратуру порядок щодо звернення до органів, уповноважених на захист майнових інтересів держави, з повідомленням про виявлені порушення вимог законодавства при використанні бюджетних коштів в сфері здійснення публічних закупівель та надання розумного строку для відреагування на стверджуване порушення інтересів держави.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання на те, що прокурор не обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора. При цьому судом відзначається, що у даному випадку позовна заява прокурором обґрунтовано подається в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Східного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області, що є стороною договору та одержувачем бюджетних коштів. При поданні даного позову прокурор не замінює позивача та не є його альтернативою, а виконує субсидіарну роль, щоб інтереси держави, які в даному випадку збігаються із публічним інтересом, не були незахищені. Участь прокурора в даній справі, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є виправданою, не порушує справедливого балансу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

Надаючи правову оцінку вище встановленим обставинам суд виходить з наступного:

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абз.1 частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (статті 204 Цивільного кодексу України). Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону визначені параграфом 2 глави 16 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі №916/1171/18, від 14.11.2018 року у справі №910/8682/18, від 30.08.2018 року у справі №904/8978/17, від 04.03.2019 року у справі №5015/6070/11, від 10.09.2019 року у справі №9017/317/19, від 09.07.2019 року у справі №903/849/17.

Як встановлено судом та зазначено вище, 14.03.2022 між Управлінням освіти Соледарської міської ради та ФОП Бандрівською А.Ю. укладено, скріплено підписами та печатками обох сторін договір №72 на закупівлю товару - свинина вирізка, кількістю 1000 кг, ціна за одиницю 158,73грн., сума 158730,00грн.; ціла тушка курятини, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 69,72грн., сума 383460,00грн., філе куряче, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 114,21грн., сума 628155,00грн., всього 1170345,00грн. без ПДВ.

До вказаного договору 14.03.2022 укладено додаткову угоду №1 відповідно до якої збільшено ціну за одиницю товару, та зменшено його кількість, а саме - свинина вирізка, кількістю 909,100 кг, ціна за одиницю 174,60грн., сума 158728,86грн.; ціла тушка курятини, кількістю 5000,100 кг, ціна за одиницю 76,69грн., сума 383457,67грн., філе куряче, кількістю 5000 кг, ціна за одиницю 125,63грн., сума 628150,00грн., всього 1170336,53грн.

Різниця в ціні товару склала в сторону збільшення 9,998%.

Основний договір у даній справі, додаткова угода до якого є предметом розгляду, укладений через застосування переговорної процедури відповідно до пункту 1 частини 2 статті 40 Закону України Про публічні закупівлі

З огляду на викладене на правовідносини за вказаним договором розповсюджуються приписи Закону України Про публічні закупівлі, який встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 5 Закону України Про публічні закупівлі визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі.

Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначено, що переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі, зокрема, якщо було двічі відмінено процедуру відкритих торгів, у тому числі частково (за лотом), через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій, визначеної цим Законом. При цьому предмет закупівлі, його технічні та якісні характеристики, а також вимоги до учасника процедури закупівлі не повинні відрізнятися від вимог, що були визначені замовником у тендерній документації.

Замовник (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини другої цієї статті) під час проведення переговорів вимагає від учасника (учасників) надати підтвердження про відсутність підстав для відмови йому (їм) в участі у процедурі закупівлі відповідно до частини першої статті 17 цього Закону (частина 3 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до частини 4, 5, 7 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) процедури закупівлі замовник приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю.

Статтею 41 Закону України Про публічні закупівлі (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Судом встановлено, що станом на момент підписання договору про закупівлю сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини 2 статті 180 Господарського кодексу України та Закону України Про публічні закупівлі. Відповідно до положень частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Суд зазначає, що за загальним правилом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону). Однак вказана норма передбачає випадки, при яких допускається зміна істотних умов договору про закупівлю.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов.

Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Суд також зазначає про те, що чинне законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що частина п`ята статті 41 Закону дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки частиною 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Отже, системний аналіз положень статей 651, 652 ЦК України та положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах від 09.06.2022 у справі №927/636/21 та від 07.12.2022 у справі №927/189/22).

Як встановлено судом з матеріалів справи, укладаючи Договір №72 від 14.03.2022, згідно із Специфікацією (Додаток №1) до Договору, сторонами визначено ціну за товар у відповідній кількості: свинина вирізка, кількістю 1000 кг, ціна за одиницю 158,73грн., сума 158730,00грн.; ціла тушка курятини, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 69,72грн., сума 383460,00грн., філе куряче, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 114,21грн., сума 628155,00грн., на загальну суму 1170345,00грн. без ПДВ. - код національного класифікатора України ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник - 15110000-2. Згідно звіту про проведення процедури закупівлі строк поставки до 30.06.2022.

Отже, уклавши договір на умовах визначених в ньому, відповідач добровільно взяв на себе зобов`язання щодо поставки товару: свинина вирізка, кількістю 1000 кг, ціна за одиницю 158,73грн., сума 158730,00грн.; ціла тушка курятини, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 69,72грн., сума 383460,00грн., філе куряче, кількістю 5500 кг, ціна за одиницю 114,21грн., сума 628155,00грн., на загальну суму 1170345,00грн.

За змістом додаткової угоди №1 від 14.03.2022, судом встановлено, що відбулось збільшення ціни на м`ясо свинина вирізка з 158,73грн. до 174,60грн./1 кг; ціла тушка курятини з 69,72грн. до 76,69грн./1 кг, філе куряче з 114,21грн. до 125,63грн./1кг.

Додаткову угоду №1 до договору №72 про закупівлю товару укладено в той же день, що й сам договір.

Отже, укладення договору за однією ціною та її одночасне підвищення у спосіб укладення оскаржуваної додаткової угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, та свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції ФОП Бандрівською А.Ю. з метою перемоги.

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголошено, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України Про публічні закупівлі.

Також суд враховує, сталу та послідовну позицію Верховного Суду, що будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому, така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір. Метою регулювання, передбаченого статтею 41 Закону №922-VIII, а саме - закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Згідно з матеріалами цієї справи відповідачем не надано доказів на підтвердження коливання цін через неможливість доступу до приміщення здійснення діяльності (зона проведення активних бойових дій), при цьому останнім навіть не зазначено в чому саме полягали ці докази (листи, довідки, висновки тощо та яким органом видані). Також, не вказано підстави неможливості повторно отримати такі докази.

Натомість, надано лист Головного управління статистики у Донецькій області №01-03/1379-22 від 30.11.2022 з доданою до нього статистичною інформацією щодо середніх споживчих цін за період листопад 2021 лютий 2022 року.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач при зверненні до покупця з пропозицією підвищити ціну, обґрунтував, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, визначеній у договорі враховуючи, що спірна додаткова угода укладена в той же день, що і договір про закупівлю, не навів причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним одразу після його укладання.

Суд також зауважує на той факт, що Середні споживчі ціни визначаються з урахуванням ПДВ, акцизу та інших непрямих податків. За статистичною інформацією щодо середніх споживчих цін на вирізка свинина за лютий 2022 року становить 158,81грн. (ціна без ПДВ склала б 127,05грн.), птиця (тушки курячі) 73,55грн. (ціна без ПДВ склала б 58,84грн.), філе куряче 121,13грн. (ціна без ПДВ склала б 96,90грн.).

В той же час, ціна в договорі та оспорюваній додатковій угоді визначена без ПДВ.

Так, у договорі №72 від 14.03.2022 ціна за одиницю товару свинина вирізка - 158,73грн., ціла тушка курятини - 69,72грн., філе куряче - 114,21грн.

Тобто вище рівня середньої ціни.

До вказаного договору 14.03.2022 укладено додаткову угоду №1 відповідно до якої збільшено ціну за одиницю товару, та зменшено його кількість, а саме ціна за одиницю товару свинина вирізка - 174,60грн., ціла тушка курятини - 76,69грн., філе куряче - 125,63грн., сума за договором склала 1170336,53грн.

Аналіз змісту спірної додаткової угоди свідчить про те, що ця угода містить пряме посилання на норму частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", сторони укладали її з метою зміни ціни за одиницю товару, при цьому не збільшуючи суму закупівлі визначену в договорі. Тобто, правовою підставою для їх укладення були саме норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону.

Перевіривши зміст вказаної додаткової угоди №1 від 14.03.2022 до Договору №72 від 14.03.2022, суд дійшов висновку, що при її укладанні сторонами не були додержані вимоги положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10%.

Отже, за висновком суду оспорювана додаткова угода №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022, укладена всупереч приписам закону (зокрема, всупереч вимогам Закону України Про публічні закупівлі), а відтак є недійсною та, відповідно не породжує жодних правових наслідків для сторін, з огляду на що, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд зауважує, що відповідач помилково тлумачить положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону, як достатню для обох сторін підставу для збільшення ціни товару.

Щодо вимог про стягнення коштів.

У справі, що розглядається, недійсність додаткової угоди №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022 не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже такі відносини між ними врегульовані договором №72 від 14.03.2022, тобто зобов`язання є договірними.

Дійсність договору №72 від 14.03.2022 не оспорювалась.

Враховуючи те, додаткова угода №1 від 14.03.2022 підлягає визнанню недійсною, то вартість за одиницю поставленого товару має визначатись положеннями первісної його редакції.

Сума, що фактично сплачена за поставлений товар згідно розрахункових документів становить 186180,32грн.

Обставини здійснення Управлінням освіти Соледарської міської ради Донецької області перерахування коштів згідно договору №72 від 14.03.2022 на загальну суму 186180,32грн. відповідачем не заперечуються.

Прокурор зазначає, що поставки продуктів харчування ФОП Бандрівською А.Ю. за договором від 14.03.2022 №72 не здійснювалися, а тому відсутні і законні підстави для здійснення оплати у сумі 186180,32грн. за вказаним договором. Наголошує, що заклади освіти, підзвітні позивачу-1, працювали до 24.02.2022.

Відповідачем до матеріалів справи надані видаткові накладні, зокрема, від 14.03.2022 №87 на суму 128389,74грн., №92 на суму 57100,37грн., №93 на суму 690,21грн. В зазначених накладних міститься посилання на договір №72 від 14.03.2022.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 10.1. договір про закупівлю набирає чинності з дня його підписання (14.03.2022) та діє до 31.12.2022, а в частині фінансових розрахунків до повного їх виконання.

Тобто умовами договору не погоджено розповсюдження його дії на правовідносини між сторонами, що склались до його укладання.

У відзиві та у судовому засіданні представник відповідача повідомив, що всі поставки продуктів харчування ФОП Бандрівською А.Ю. здійснювалися у лютому 2022 року (до 24.02.2022), на підтвердження чого послався на наявні в матеріалах справи видаткові накладні від 07.02.2022 та від 08.02.2022.

При цьому як вбачається зі змісту накладних, частина поданих видаткових накладних (від 07.02.2022 та від 08.02.2023) взагалі не мають посилань на підстави здійснення таких поставок.

Тобто, за поясненнями відповідача, поставки продуктів харчування до навчальних закладів, що перебувають в управлінні позивача-1, були виконані ФОП Бандрівською А.Ю. до 24.02.2022, а саме до розміщення оголошення про проведення процедури закупівлі та до укладення між позивачем-1 та відповідачем договору №72 від 14.03.2022.

Відповідно до листа Управління освіти Соледарської міської ради від 11.07.2022 №01-28/251 заклади працювали до 24.02.2022, поставки здійснювалися до 23.02.2022.

Згідно з частиною 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, учасниками провадження визнаються обставини, що поставки продуктів харчування відповідачем були здійснені до 24.02.2022, після 24.02.2022, в тому числі після укладення договору №72 від 14.03.2022, поставки продуктів харчування до навчальних закладів відповідачем не здійснювалися.

Частиною 10 статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом.

Враховуючи викладене, поставки продуктів харчування, на які посилається відповідач, що були здійснені ним до проведення процедури закупівлі та укладення договору №72 від 14.03.2022 є такими, що виконані не на виконання умов договору №72 від 14.03.2022, а здійснювалися за відсутності договірних правовідносин між позивачем-1 та відповідачем.

Таким чином, видаткові накладні від 14.03.2022 не можуть визнаватися судом належними та допустимими доказами щодо виконання відповідачем умов договору №72 від 14.03.2022, оскільки вони відображають неправдиву інформацію щодо господарської операції, а саме поставок товару 14.03.2022 на виконання умов договору №72 від 14.03.2022.

Статтею 49 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу. Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі, зокрема, наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Положеннями частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України закріплено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовами договору сторонами погоджено строк поставки товару до 30.06.2022 (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору порядок оплати: за умови наявності коштів у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання товарів, якщо інше не узгоджено сторонами, згідно рахунку-фактури та накладної в межах бюджетних асигнувань на 2022 рік. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється на протязі 10-ти банківських днів з дати отримання покупця бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій рахунок.

Як встановлено судом та зазначено вище, Управлінням освіти Соледарської міської ради Донецької області здійснено перерахування коштів на рахунок ФОП Бандрівської А.Ю. на загальну суму 186180,32грн.

Разом з тим, товар на виконання умов договору №72 від 14.03.2022 відповідачем не поставлявся. Доказів зворотного сторонами до матеріалів справи не надано.

Враховуючи факт відсутності виконання відповідачем умов договору № 72 від 14.03.2022 щодо поставки товару, у строки, визначені умовами договору, а саме до 30.06.2022, грошові кошти, сплачені за непоставлений товар, у розмірі 186180,32грн. підлягають поверненню покупцю.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заступника прокурора в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Бандрівської Антоніни Юріївни на користь Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області сплачених коштів в сумі 186180,32грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 73-79, 86, 91, 129, 236-238, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов заступника керівника Донецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1 Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області та позивача 2 Східного офісу Державної аудиторської служби до фізичної особи-підприємця Бандрівської Антоніни Юріївни про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022 та стягнення 186180,32грн., задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 14.03.2022 до договору №72 від 14.03.2022, укладену між Управлінням освіти Соледарської міської ради Донецької області та фізичною особою-підприємцем Бандрівською Антоніною Юріївною.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бандрівської Антоніни Юріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління освіти Соледарської міської ради Донецької області (84545, Донецька область, Бахмутський район, м. Соледар, вул. Паркова, 3-А, ) 186180,32грн., а саме:

- на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в УДКСУ м.Бахмут 49728,76грн.;

- на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в УДКСУ м.Бахмут 69150,01грн.;

- на розрахунковий рахунок НОМЕР_4 в УДКСУ м.Бахмут 67301,55грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Бандрівської Антоніни Юріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Університетська, будинок №6; ) судовий збір в розмірі 5273,70грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2023.

Суддя М.О. Лейба