ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3885/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Шох Кристина Антонівна (поза межами суду);

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 ( повне рішення складено 09.01.2023, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/3885/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортас", м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт", м. Дніпро

про стягнення 490 261,99 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кортас" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на свою користь 318 590,00 грн боргу, 71 156,46 грн інфляції грошових коштів, 92 824,21 грн пені та 7 691,32 грн річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати товару, поставленого за договором №03/20-08 від 03.08.2020.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22 позов задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортас" 318 590,00 грн основного боргу, 7 681,58 грн річних, 70 553,17 грн інфляції грошових коштів, 63 248,67 грн пені, 6 901,10 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог у задоволеній судом частині; заявлені до стягнення 3% річних за специфікаціями №№ 8,9 зменшені судом у зв`язку з неврахуванням позивачем ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України при їх розрахунку; інфляційні втрати за специфікацією №6 зменшені в зв`язку з неврахуванням при їх розрахунку роз`яснень об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19; пеня зменшена, бо позивачем не враховані положення ст. 254 Цивільного кодексу України, ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України; клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90% залишено без задоволення з огляду на те, що складне матеріальне становище відповідача не є винятковим випадком та підставою для уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором; сторони знаходяться в рівних економічних умовах та штрафні санкції є співрозмірними; відповідачем не надано аргументів з причин неналежного виконання зобов`язань за договором.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення пені, Приватне акціонерне товариство "Металургтрансремонт" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22 скасувати в частині стягнення пені в сумі 63 248,67 грн та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд мав підстави визнати, що відповідач перебуває у форс мажорних обставинах, що є підставою для зменшення штрафних санкцій на 90%;

- суд не взяв до уваги майновий стан відповідача і той факт, що у його контрагентів відсутні кошти саме через воєнні дії в Україні, тобто через форс мажорні обставини, наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи від 13.02.2023 для розгляду справи № 904/3885/22 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2023 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 16.05.2023.

24.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортас" до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; також просив поновити процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, обґрунтовуючи це тим, що ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2023 отримав через систему «Електронний суд» 14.03.2023, про що надав відповідні докази. В тексті поданого відзиву на апеляційну скаргу зроблена заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, докази понесення яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи подані позивачем докази на підтвердження отримання 14.03.2023 ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2023, якою йому встановлений п`ятиденний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, дату подання відзиву на апеляційну скаргу (20.03.2023), а також те, що п`ятий день з моменту отримання ухвали та положень ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України спливає 20.03.2023, колегія суддів вважає, що процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу не пропущений, тому клопотання про його поновлення є передчасним.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- надані відповідачем фінансові звіти відображають ситуацію за перше півріччя 2022 року, фінансовий стан за друге півріччя 2022 року не підтверджений;

- позивач зазнав не менших економічних втрат від дій російської федерації, ніж відповідач, деякий час перебував в зоні бойових дій під безпосередньою окупацією російськими військами;

- відповідач знаходиться в м. Дніпро, яке не включено в перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій;

- лист Торгово промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за договором;

- посилання відповідача на скрутне фінансове становище не може слугувати виправданою підставою для невиконання зобов`язання;

- відповідач є злісним неплатником та недобросовісним контрагентом, у якого значна кількість кредиторів;

- підстави для зменшення пені відсутні.

13.04.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортас" адвоката Шох К.А. до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 16.05.2023, за її участю в режимі відеоконференцзв`язку, яка ухвалою суду від 18.04.2023 задоволена.

У судовому засіданні 16.05.2023 представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідач явку представника в судове засідання 16.05.2023 не забезпечив, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що адвокат відповідача у даній справі Кропов А.В. направлений до м. Києва у відрядження 16.05.2023 та в подальшому для участі в судовому засіданні 17.05.2023 у справі №910/11779/22 в Господарському суді м. Києва, внаслідок чого не може бути присутнім у судовому засіданні 16.05.2023 під час розгляду справи №904/3885/22

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, а також те, що наявних у справі документів достатньої для вирішення спору по суті, сторони висловили свої вимоги і заперечення у поданих ними процесуальних документах, колегія суддів відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кортас" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Металургтрансремонт" (покупець) укладено договір поставки № 03/20-08 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти продукцію (товар), визначену в специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору, на умовах, викладених в цьому договорі.

Постачальник постачає товар покупцю поетапно, узгодженими сторонами партіями (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент передачі товару. Моментом передачі товару вважається дата отримання товару згідно з товарної накладної, якщо інше не визначено у специфікації.

Ціна на товар вказується в специфікації, що додається (п. 3.2 договору).

Загальна сума договору складає 960 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 160 000,00 грн (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 4.2 договору умови оплати погоджених партій товару визначаються в специфікаціях.

Строк дії договору - з моменту підписання і до 31.12.2022. Якщо жодна із сторін не заявила про розірвання цього договору, він вважається пролонгованим на наступний рік. Розірвання договору можливе за згодою сторін або при невиконанні умов договору (п. 11.1 договору).

Сторонами було підписано специфікацію № 6 від 03.12.2021 до договору, якою визначено назву продукції, одиницю виміру, кількість та ціну, що складає 335 160,00 грн з урахуванням ПДВ 20%.

Умови оплати: оплата у розмірі 30% від вартості товару, що поставлений постачальником, сплачується покупцем в термін до 24.12.2021 (включно). Залишок оплати у розмірі 70% від вартості товару, що поставлений постачальником, сплачується покупцем в термін до 31.01.2022 (включно).

Сторонами було підписано специфікацію № 8 від 18.01.2022 до договору, якою визначено назву продукції, одиницю виміру, кількість та ціну, що складає 102 000,00 грн з урахуванням ПДВ 20%, та специфікацію № 9 від 03.02.2021 на суму 16 590,00 грн з урахуванням ПДВ 20%.

Умови оплати за вказаними специфікаціями: 100% оплата протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 453 750,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №№ 348 від 08.12.2021 на суму 335 160,00 грн, 42 від 04.02.2022 на суму 102 000,00 грн, 43 від 04.02.2022 на суму 16 590,00 грн.

Позивач зазначає про те, що відповідач за отриманий товар розрахувався частково у загальній сумі 135 160,00 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи банківською випискою, у зв`язку з чим заборгованість становить 318 590,00 грн.

Відповідач вказану заборгованість не сплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 318 590,00 грн, пеню за загальний період з 25.12.2021 по 25.10.2022 в сумі 92 824,21 грн, 3% річних за загальний період з 25.12.2021 по 25.10.2022 в сумі 7 691,32 грн, інфляційні втрати за період з грудня 2021 року по вересень 2022 року в сумі 71 156,46 грн.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволені частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортас" 318 590,00 грн основного боргу, 7 681,58 грн річних, 70 553,17 грн інфляції грошових коштів, 63 248,67 грн пені, 6 901,10 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду оскаржується в частині стягнення пені в сумі 63 248,67 грн; на думку відповідача судом неправомірно відмовлено в задоволенні його клопотання про зменшення пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення переглядається судом апеляційної інстанції в частині стягнення пені.

Судом першої інстанції встановлено порушення відповідачем зобов`язання по договору в частині своєчасного та повного розрахунку за отриманий товар, проти чого відповідач не заперечує.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 8.3 договору сторони визначили, що за прострочення оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком ним заявлена до стягнення пеня за загальний період прострочення з 25.12.2021 по 25.10.2022 в сумі 92 824,21 грн.

Судом першої інстанції зазначено, що розрахунок пені позивачем завищено у зв`язку з тим, що ним не враховано положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, якою визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано; не враховано положення ст. 254 Цивільного кодексу України.

Після здійсненого судом першої інстанції перерахунку визнано правомірною пеню за загальний період прострочення з 25.12.2021 до 08.10.2022 в сумі 63 248,67 грн.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих заперечень щодо здійсненого судом першої інстанції перерахунку розміру пені.

Як вбачається з матеріалів справи в тексті поданого відзиву на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про зменшення пені на 90%, обґрунтоване введенням в Україні воєнного стану; наявністю форс мажорних обставин, які засвідчені листом Торгово промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022; тим, що відповідач зазнав втрат внаслідок артилерійських обстрілів 02.08.2022, про що порушено кримінальну справу, та був позбавлений запланованих грошових надходжень від основних контрагентів, які були знищені та/або окуповані військами російської федерації, є збитковим підприємством та має заборгованість із заробітної плати , сплати податків і військового збору.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Господарський кодекс України в імперативному порядку встановлює, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами (частина 1 статті 229 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), має забезпечити баланс інтересів сторін та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №905/1409/21).

Як правильно виснував суд першої інстанції, відсутність коштів не може бути підставою для звільнення від виконання зобов`язань, тому складне матеріальне становище відповідача не є винятковим випадком та підставою для уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Надаючи оцінку спірним відносинам, колегія суддів зазначає, що відповідачем не обґрунтовано винятковості випадку щодо неможливості виконати зобов`язання з оплати товару у визначений договором строк, який, зокрема, за специфікацією №6 від 03.12.2021 виник до початку дії воєнного стану в Україні; зобов`язання в повному обсязі відповідачем виконано не було, що стало наслідком звернення з позовом до суду у цій справі; наведені причини неналежного виконання зобов`язання не можуть бути визнані судом обґрунтованими з огляду на викладене вище та непідтвердження належним доказом (сертифікатом Торгово промислової палати України) неможливості виконання зобов`язань за договором; сторони знаходяться в рівних економічних умовах та штрафні санкції є співрозмірними порівняно з допущеним відповідачем порушенням та його наслідками.

Наявність інших обставин, що мають істотне значення в контексті застосування частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, скаржником не наведено та не доведено.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зменшення пені у справі №904/3885/22 на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеним.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22 в оскаржуваній частині таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургтрансремонт" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 у справі №904/3885/22 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство "Металургтрансремонт".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право, порядок та строк касаційного оскарження визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова суддями Орєшкіною Е.В. та Кощеєвим підписана 19.05.2023, суддею Чус О.В., у зв`язку з перебуванням у відпустці, 22.05.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв