ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" травня 2023 р.Справа № 924/61/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" м.Київ

до Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" смт Понінка Шепетівського району Хмельницької області

про стягнення 695338,50 грн

Представники сторін: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.05.2023 було закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" до Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" в частині позовних вимог про стягнення 342 717,60 грн заборгованості. Позов про стягнення 695338,50 грн задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" 140126,40 грн заборгованості, 8076,06 грн 3% річних, 47695,98 грн інфляційних втрат, 99882,72 грн штрафу, 10430,08 грн витрат на оплату судового збору, 30000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У решті позову відмовлено.

До суду 10.05.2023 надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №924/61/23, згідно з якою останній просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. До заяви додано договір про надання правової допомоги від 13.02.2023, рахунок від 13.02.2023 на суму 20000,00 грн, акт надання правової допомоги від 09.05.2023 та платіжні доручення №38191329 від 17.02.2023 та №38191166 від 24.02.2023 на суму 20000,00 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2023 вищевказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 10:00 год. 22 травня 2023 року.

Представники сторін в судове засідання 22.05.2023 не з`явились.

Позивач надіслав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №924/61/23, в яких зазначає, що заявлений позивачем розмір заборгованості за договором лізингу на момент пред`явлення позовної заяви був об`єктивним, достовірним, відповідав дійсності та відповідачем не заперечувався. Заявлений позивачем розмір штрафних санкцій здійснювався з дотриманням умов договору лізингу, про що також вказано у рішенні суду. Вказує, що компенсація понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, зокрема у разі закриття провадження у справі, можлива лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Однак, відповідач у своїй заяві не вказав, які саме необґрунтовані дії були вчинені позивачем під час розгляду даної справи. Позивач звертає увагу, що реалізація судом права на зменшення розміру штрафу не може вважатися відмовою у позові в частині. В судовому рішенні зазначено, що позивач правомірно нарахував відповідачу 499413,60 грн штрафу. З огляду на викладене, позивач не вбачає законних підстав для задоволення заяви відповідача.

При розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

За змістом ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 123).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд враховує, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.05.2023 було закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" до Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" в частині позовних вимог про стягнення 342 717,60 грн заборгованості. Позов про стягнення 695338,50 грн задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" 140126,40 грн заборгованості, 8076,06 грн 3% річних, 47695,98 грн інфляційних втрат, 99882,72 грн штрафу, 10430,08 грн витрат на оплату судового збору, 30000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У решті позову відмовлено.

Приймаючи вищевказане рішення суд вирішив питання про судові витрати, зазначивши, що відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, приймаючи до уваги, що розмір позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, в зв`язку з безпідставністю, є незначним (26,46 грн 3% річних), суд вважав за необхідне судові витрати у справі покласти повністю на відповідача незалежно від результатів вирішення спору. При цьому також враховано, що судові витрати у разі зменшення судом розміру неустойки покладаються на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Щодо визначеного ч. 5 ст. 130 ГПК України права відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, у разі закриття провадження у справі, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

За змістом ГПК України (ст. 129 (розподіл судових витрат) та ст. 130 (розподіл судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду) при вирішенні питання про розподіл судових витрат у разі закриття провадження у справі суд зобов`язаний виходити з положень ч.5 ст. 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною по відношенню до загальних правил розподілу судових витрат, встановлених ст.129 ГПК України. Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 904/9024/16, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17, додаткових ухвалах від 12.07.2021 у справі № 903/317/20, від 02.09.2021 у справі № 922/2568/20.

За змістом ч. 5 ст. 130 ГПК України однією із умов для компенсації особі (одній стороні) здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, мають бути необґрунтовані дії іншої сторони, що і зумовили відповідні витрати під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

Тобто стягнення з однієї сторони компенсації понесених іншою стороною витрат, зокрема і витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій такої сторони.

Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження.

В силу положень ст. 74 ГПК України обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

А тому, стороні/особі, що заявляє про компенсацію здійснених нею витрат, внаслідок необґрунтованих дій іншої сторони (у разі закриття провадження у справі) необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії іншої сторони були ним вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяла ця сторона недобросовісно; чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони; чи були дії недобросовісної сторони умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується тощо. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі №924/804/20.

За таких обставин саме відповідачу, який заявив про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу, необхідно довести які саме необґрунтовані дії були вчинені позивачем в ході розгляду даної справи та в чому вони полягали.

Однак у поданій до суду заяві про ухвалення додаткового рішення від 10.05.2023 не міститься жодних доводів та доказів з приводу вищевикладених обставин.

Суд враховує, що позовні вимоги про стягнення 342 717,60 грн заборгованості за лізинговими платежами, за якими закрито провадження у справі, були заявлені позивачем обґрунтовано та підтверджувались наявними в матеріалах справи доказами.

Провадження у даній справі в частині позовних вимог про стягнення 342 717,60 грн заборгованості закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, в зв`язку з припиненням після відкриття провадження у справі зобов`язань відповідача щодо сплати лізингових платежів шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог та здійснення часткової оплати.

Таким чином, суд не встановив необґрунтованості дій позивача під час розгляду справи № 924/61/23, що зумовили понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

З огляду на вказане, у суду відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача - адвоката Іваницького А.М. та ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу, які понесені відповідачем у справі №924/61/23.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 232 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" у прийнятті додаткового рішення у справі №924/61/23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" на користь Комунального підприємства "Понінка - тепломережі Понінківської селищної ради" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання 22.05.2023 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.255-257 ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна

Виготовлено у 3 примірниках:

1- до справи,

2 - представнику позивача адвокату Любарець А.Ю. на ел. адресу: ,

3 - представнику відповідача адвокату Іваницькому А.М. на ел. адресу: .