ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2023 Справа № 917/777/20(917/813/21)

Господарський суд Полтавської області у складі судді Іванко Л.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес - 2500", 36002, м.Полтава, вул. Довженка, б. 2-ж,

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул.В.Чорновола, 22а, м.Полтава, 36039, ідент. код 32017261

про стягнення 144 264,00 грн

в межах справи про банкрутство №917/777/20

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", вул.Данила Щербаківського, 58, м.Київ, ідент. код 34014304

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул.Чорновола, 22а, м.Полтава, 36039, ідент. код 32017261

про відкриття провадження у справі про банкрутство

без виклику сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес - 2500" до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 144 264,00 грн заборгованості за надані послуги з охорони.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання умов договору в частині своєчасного здійснення розрахунків за Договорами №1353 від 24.12.2019 та №31/12-20 від 31.12.2020 р.

Відповідач у відзиві (вх.№12995 від 23.11.2021 р.) проти позову заперечує та вважає, що надані позивачем акти здачі - прийняття робіт за січень, червень, жовтень, грудень 2020р., та січень, березень 2021 р. не містять обов`язкових реквізитів (не зазначені посада, прізвище та ініціали підписантів), а тому не підлягають оплаті зі сторони відповідача.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.05.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес - 2500" залишено без руху. Станом на 08.06.2021 року позивачем подано докази усунення недоліків даної заяви.

Ухвалою господарського суду від 16.06.2021 року вирішення питання про прийняття до провадження справи №917/777/20(917/813/21) в межах справи №917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" відкладено до повернення матеріалів справи №917/777/20 до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою господарського суду від 15.02.2022 року зупинено провадження у справі №917/777/20(917/813/21) до повернення справи №917/777/20 про банкрутство ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до господарського суду Полтавської області з апеляційної інстанції.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи №917/777/20 про банкрутство ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" повернулися з апеляційної інстанції, провадження у справі №917/777/20(917/813/21) підлягає поновленню відповідно до ч. 1 ст. 230 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

24.12.2019 року між Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Антарес-2500" укладений договір №1353 на спеціалізовану постову охорону об`єкта з додатками, а 31.12.2020 р. - Договір №31/12-20 (далі - Договори).

Згідно пункту 1.1 Договорів замовник передає, а виконавець приймає під спеціалізовану постову охорону визначені в Додатку № 1 до даного Договору (Дислокація) приміщення, що належать Замовнику на праві власності (надалі - Об`єкт), розташовані за адресою: м.Полтава, вул. В. Чорновола (Куйбишева), 22а.

Відповідно до пункту 2.1 Договору виконавець надає замовнику послуги, а замовник сплачує за надані послуги за цінами, які зазначені у Додатку № 2 «Умови розрахунку оплати за послуги Виконавця», що додається до договору і є його невід`ємною частиною. Вартість послуг виконавця визначена сторонами у додатку № 2 (пункт 2.2 договору). Ціни на послуги встановлюються у національній валюті України (пункт 2.3 договору).

Охоронні послуги надані виконавцем за місяць вважаються виконаними і прийнятими замовником, якщо останній на протязі місяця не пред`явив мотивовану письмову претензію Виконавцю по якості наданих послуг.

Охоронні послуги вважаються виконаними за умови складання сторонами та підписання акту виконаних робіт (пункт 2.6 договору).

До закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники Акта приймання наданих послуг, який останній зобов`язаний протягом трьох робочих днів підписати і один примірник підписаного Акта повернути виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник зобов`язаний в той же строк у письмовій формі, надати виконавцю свої обгрунтовані заперечення (пункт 2.7 договору).

За умови неповернення замовником підписаного Акта приймання наданих послуг чи ненадання обгрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, в строк, визначений п.2.6. даного Договору, вважається, що послуги у такому місяці надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень (пункт 2.8. договору).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору за період з січня 2020 року по березень 2021 року (включно) ним надано відповідачу послуги на загальну суму 476745,00 грн. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Як вказує позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих за Договором послуг здійснив лише частково в сумі 332481, 00 грн і за ним рахується неоплачена заборгованість в сумі 144264,00 грн.

Позивачем направлялися на адресу відповідача претензії по наявній заборгованості по договору та надавався строк для повної оплати.

За даними позивача на момент подання позову до суду відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих за договором послуг не виконав, заборгованість останнього складає 144264, 00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 144264,00 грн заборгованості за надані послуги з охорони об`єкту.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язується оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконував зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо надання відповідачу послуг. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором оплатив надані послуги не у повному обсязі та з порушенням строків, заборгованість останнього складає 144264, 00 грн. Дана обставина відповідачем не спростована, а заперечення мають формальний характер.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 144264, 00 грн основного боргу за надані послуги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обгрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм та наданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 144264, 00 грн основного боргу за надані послуги з охорони об`єкту підтверджені документально, та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору (2270, 00 грн) покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 230, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України , суд

ВИРІШИВ:

1. Поновити провадження у справі.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул.В.Чорновола, 22а, м.Полтава, 36039, ідент. код 32017261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес - 2500" (36002, м.Полтава, вул. Довженка, б. 2-ж, ) 144264,00 грн основного боргу, 2270, 00 грн судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.