СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Харків Справа № 922/1948/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вх.№281Х/2) та апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (вх.№374Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/1948/22 (повний текст рішення складено 27.01.2023 суддею Лавренюк Т.А. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ,

до Комунального підприємства "Харківський метрополітен", м.Харків,

про стягнення 1700038,23 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача 1001624,55 грн основного боргу, 73477,58 грн пені, 177603,53 грн штрафу, 397016,69 грн збитків від інфляції, 50315,88 грн 3% річних. Витрати зі сплати судового збору позивач просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 10.05.2019 №0549-02024. В якості правових підстав посилався на ст.6, 525, 526, 610, 611, 612, 627, 629, 875, 883 Цивільного кодексу України, ст.173, 179, 193, 230, 231 Господарського кодексу України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.12.2022 у справі №922/1948/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - 50315,88 грн 3% річних, 397016,69 грн збитків від інфляції, 6034,98 грн судового збору. Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1001624,55 грн закрито за відсутністю предмета спору. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені в розмірі 73477,58 грн та штрафу в розмірі 177603,53 грн відмовлено.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується здійснення оплати КП "Харківський метрополітен" основної суми заборгованості. З урахуванням наведеного, посилаючись на пункт 2 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 1001624,55 грн підлягає закриттю за відсутності предмета спору. Щодо заявлених до стягнення пені у розмірі 73477,58 грн та 7% штрафу у розмірі 177603,53 грн, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП №333 від 27.02.2022 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП, (пункт 5) встановлено рекомендації учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії". Відповідно до пункту 16 зазначеної постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 у редакції від 26.04.2022 №413 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування - зупинене нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії. Спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП (з урахуванням змін, внесених постановою НРЕКП від 26.04.2022 №414) підлягає застосуванню до спірних правовідносин в частині нарахування пені та штрафу за період, який входить в період дії воєнного стану. Ураховуючи приписи пункту 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 73477,58грн та 7% штрафу у розмірі 177603,53грн за період з 26.02.2022 по 25.04.2022, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині. Перевіривши правомірність нарахування 3% річних у розмірі 50315,88 грн за період з 26.02.2022 по 04.10.2022 та збитків від інфляції у розмірі 397016,69 грн (за кожен період окремо), господарський суд дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично правильним, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" з рішенням господарського суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/1948/22 у частині відмови в стягненні пені у розмірі 73477,58 грн та 7% штрафу в розмірі 177603,53 грн, судового збору в розмірі 19465,60 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з КП "Харківський метрополітен" пеню в розмірі 73477,58 грн, 7% штрафу в розмірі 177603,53 грн та судового збору в розмірі 19465,60 грн на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго". В іншій частині рішення -залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені є незаконним, необґрунтованим та ухваленим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає неправомірним застосування рекомендацій, зазначених у постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №322 від 25.02.2022, оскільки розрахунок штрафних санкцій (пені та штрафу) здійснено до 26.04.2022 з урахуванням даної постанови НКРЕКП, у той же час пункт 16 частини 1 постанови НКРЕКП від 26.04.2022 діє лише з моменту набрання чинності таких змін, тому стягнення пені та штрафу, на думку позивача, відповідає вимогам чинного законодавства. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Також вважає, що господарським судом неправильно розподілено судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1948/22, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/1948/22.

27.02.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Також з рішенням господарського суду не погодилось Комунальне підприємство "Харківський метрополітен", звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/1948/22 у частині задоволення позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - 50315,88 грн 3% річних, 397016,69 грн збитків від інфляції, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у частині стягнення з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" 3% річних у розмірі 50315,88 грн та збитків від інфляції у розмірі 397016,69 грн. В іншій частині рішення суду - залишити без змін. Судові витрати -покласти на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Апелянт, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, посилаючись на постанову НКРЕКП №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" (як у редакції від 25.02.2022, так і у редакції від 26.04.2022) щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", яка поширює свою дію на весь час дій правового режиму воєнного стану, відповідач вважає необґрунтованим нарахування та заявлення до стягнення у даній справі санкцій, у тому числі 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на обов`язковість постанов НКРЕКП (стаття 6 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Комунального підприємства "Харківський метрополітен" залишено без руху. Встановлено заявникам апеляційних скарг десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/1948/22. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційних скарг на 11.05.2023 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №104. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання письмових заяв, клопотань. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу - рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

03.04.2023 від ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» до суду надійшов відзив (вх.№3650) на апеляційну скаргу КП «Харківський метрополітен», в якому зазначає, що позивач повністю заперечує щодо змісту і вимог апеляційної скарги КП «Харківський метрополітен», вважає, що мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду, оскільки суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правомірну юридичну оцінку.

03.04.2023 до суду від КП «Харківський метрополітен» надійшов відзив (вх.№3668) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що господарським судом правильно встановлено та мотивовано відсутність правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені в розмірі 73477,58 грн та 7% штрафу у розмірі 177603,53 грн за період з 26.02.2022 по 25.04.2022 тим, що приписи пункту 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, оскільки розповсюджує свою дію на спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги позивача правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вх.№5324 від 10.05.2023) про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" з розгляду справи №922/1948/22, оскільки заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції подана заявником з пропущенням п`ятиденного строку, що не відповідає вимогам частини 2 ст.197 Господарського процесуального кодексу України.

11.05.2023 від представника ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» до суду надійшло клопотання (вх.№5354) про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що представнику позивача ухвалою суду від 10.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про участь судовому засіданні у режимі відеоконференції, тому з метою зменшення загроз для життя та здоров`я учасників судового процесу, ураховуючи складну ситуацію, яка склалася у місті Харкові, а також, зважаючи на рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, про що повідомити представника та надати можливість взяти участь у наступному судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення сулу з використанням власних засобів.

У судове засідання 11.05.2023 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, зазначає таке.

Частиною 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є розумність строків розгляду справи судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представники позивача та відповідача про дату та час розгляду справи заздалегідь повідомлені належним чином, апеляційне провадження у даній справі відкрито ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2023, копію якої позивач отримав 28.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.95, том 2), ухвалою суду від 10.05.2023 представнику позивача відмовлено у задоволенні заяви (вх.№5324 від 10.05.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції через її невідповідність вимогам частини 2 ст.197 Господарського процесуального кодексу України, отже, клопотання про відкладення розгляду справи є необґрунтованим.

Ураховуючи положення статті 273 Господарського процесуального кодексу України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду, зважаючи на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційних скарг, з огляду на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, адже учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, колегія суддів відмовляє представнику позивача у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи і вважає за можливим закінчити апеляційний розгляд справи у даному судовому засіданні за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Згідно з частинами 1, 2 ст.56 Законом України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пунктами 3.1.7 та 3.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

10.05.2019 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (позивач) та Комунальним підприємством "Харківський метрополітен" (відповідач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0549-02024.

У подальшому відповідно до постанови НКРЕКП №360 від 07.02.2020 та постанови НКРЕКП від 10.11.2021 №2027 між сторонами укладено ряд додаткових угод, якими сторони виклали договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0549-02024 від 10.05.2019 у новій редакції.

Відповідно до пункту 1.1 договору позивач зобов`язався надавати послугу з передачі електричної енергії, а відповідач здійснювати оплату за надані послуги відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 5.1 договору розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

У пункті 5.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання здійснювати поетапну попередню оплату планової вартості послуги оператора системи передачі таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму:

2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

За умовами пункту 5.5 договору відповідач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів на надання послуги, наданих виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком", або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу, з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються відповідачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав та поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 1001624,55 грн.

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1001624,55грн, яка на час звернення позивача до суду не була сплачена.

Матеріали справи містять належні докази сплати суми основного боргу за спірним договором на суму 1001624,55 грн після подання відповідного позову до господарського суду, а саме: копії платіжних доручень №1306 від 27.10.2022 на суму 1909,60 грн; №1307 від 27.10.2022 на суму 70513,22 грн; №1308 від 27.10.2022 на суму 32654,10 грн; №1309 від 27.10.2022 на суму 4001,92 грн; №1390 від 08.11.2022 на суму 296509,34 грн; №1816 від 07.12.2022 на суму 196036,37 грн; №1851 від 09.12.2022 на суму 400000,00 грн.

Факт здійснення відповідачем повної оплати суми основного боргу позивачем визнається та підтверджується доказами.

Ураховуючи те, що відповідач після звернення позивача до господарського суду з позовом здійснив оплату суми основного боргу у розмірі 1001624,55 грн, що підтверджується належними доказами, та визнається позивачем, господарський суд дійшов правомірного висновку, про закриття провадження у справі у цій частині за відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини 1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заявлених позивачем до стягнення пені у розмірі 73477,58 грн, 7% штрафу в розмірі 177603,53 грн за період з 26.02.2022 по 25.04.2022 колегія суддів зазначає таке.

У сфері господарювання згідно з частиною 2 ст.217 та частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Укладеним сторонами договором передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені та штрафу.

Відповідно до пункту 8.1 договору сторони погодили, що при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та законодавства України.

Пунктом 5.7 договору сторони визначили, що у випадку порушення відповідачем термінів розрахунку позивач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань. За прострочення відповідачем термінів розрахунку понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Разом з цим, господарський суд дійшов висновку про застосування положень постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 у частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу.

Відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

У подальшому Законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ, від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 15.08.2022 № 2500-IX, від 16.11.2022 № 2738- IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено відповідні укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Пунктом 1 частини 2 ст.17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", визначено, що Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Господарським судом обґрунтовано визначено, що НКРЕКП прийнято постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 №332.

Відповідно до постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП №333 від 27.02.2022 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП, (пункт 5), встановлено рекомендації учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з пунктом 16 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 у редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".

Спірні господарські правовідносини між сторонами склалися відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413) підлягає застосуванню до спірних правовідносин у частині нарахування пені та штрафу за період, який входить до періоду дії воєнного стану.

Колегія суддів зазначає, що місцезнаходженням КП "Харківський метрополітен" є місто Харків, де, починаючи з 24.02.2022, ведуться активні бойові дії та інтенсивні обстріли міста, які тривають по сьогоднішній день.

Харківська міська територіальна громада станом на 25.02.2022 внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 та станом на час розгляду даної справи до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок вищезазначених виняткових обставин введення воєнного стану в Україні, які неможливо було передбачити станом на момент укладення договору №0549-02024, на підставі наказу Департаменту інфраструктури Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.02.2022 №30/1, робота КП "Харківський метрополітен" на період з 24.02.2022 року була повністю зупинена, що призвело до втрати доходів підприємства.

З метою відновлення транспортної функціональності міста Харкова та у зв`язку із необхідністю забезпечення життєдіяльності міста Харкова, на виконання наказу Департаменту інфраструктури Харківської міської ради від 19.05.2022 №37 та пункту 5 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.06.2022 №163, КП "Харківський метрополітен" з 24.05.2022 відновило перевезення пасажирів лініями Харківського метрополітену на безоплатній основі до відповідного розпорядження міського голови.

Виходячи з реалій воєнного часу та ураховуючи реальні поточні обставини, що склалися у м.Харкові, КП "Харківський метрополітен" з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України використовувалось як бомбосховище, чим мінімізовано загрозу здоров`ю, життю та забезпечено безпеку мешканцям міста - героя Харкова під час постійних обстрілів країни - агресора.

Починаючи з 24.02.2022 і на даний час, КП "Харківський метрополітен" також працює у якості укриття, про що розміщено відповідне повідомлення на сайті КП "Харківський метрополітен".

Таким чином, колегія суддів зазначає, що КП "Харківський метрополітен" всупереч власним фінансовим та економічним інтересам здійснює свою діяльність, не отримуючи від цього доходу, віддаючи пріоритет наданню мешканцям міста Харкова можливості безпечно пересуватися містом в умовах постійної небезпеки їх життю та здоров`ю через постійні обстріли з боку Російської Федерації.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вважає неправомірним застосування рекомендацій, зазначених у постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №322 від 25.02.2022, оскільки розрахунок штрафних санкцій (пені та штрафу) здійснено до 26.04.2022 з урахуванням даної постанови НКРЕКП, у той же час пункт 16 частини 1 постанови НКРЕКП від 26.04.2022 діє лише з моменту набрання чинності таких змін, тому стягнення пені та штрафу, на думку позивача, відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що настанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зазначені у постанові №332 від 25.02.2022 (як у редакції від 25.02.2022, так і в редакції від 26.04.2022) щодо рекомендацій та зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", прийнятті саме у зв`язку із обставинами запровадження в Україні воєнного стану та саме для забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії.

Вказане цілком спростовує доводи апеляційної скарги позивача щодо неправомірного застосування судом першої інстанції постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022.

Ураховуючи вищевикладене та те, що у період виникнення заборгованості зі сплати за розподілену електроенергію, станції КП "Харківський метрополітен" були найбезпечнішим бомбосховищем для харків`ян та тимчасово переселених осіб з інших (у тому числі окупованих) міст Харківської області та інших регіонів України; нетривалий період заборгованості (а саме: заборгованість виникла лише за лютий (частково) - квітень 2022 після введення на території України воєнного стану), надавши оцінку кожному доводу сторін з урахуванням балансу інтересів сторін та фактичним обставинам справи у даному конкретному випадку, господарський суд дійшов законного висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану".

Таким чином, господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині заявлених до стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 73477,58 грн та 7% штрафу в розмірі 177603,53 грн за період з 26.02.2022 по 25.04.2022 року.

З приводу доводів апеляційної скарги відповідача стосовно наявності підстав для скасування рішення господарського суду у частині задоволених вимог про стягнення з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" 3% річних у розмірі 50315,88 грн та збитків від інфляції у розмірі 397016,69 грн колегія суддів виходить з такого.

Як унормовано приписами ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Щодо нарахувань позивачем інфляційних втрат, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Такі правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Отже, за змістом частини 2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №296/10217/15-ц.

Вказане повністю спростовує доводи відповідача, зазначені ним в апеляційній скарзі, про те, що постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (як у редакції від 25.02.2022, так і у редакції від 26.04.2022) розповсюджує свою дію на заявлені до стягнення у даній справі позивачем 3% річних та інфляційні втрати, оскільки вказані нарахування не є штрафними санкціями.

Ураховуючи, що відповідачем не зазначено жодних заперечень щодо розрахунку заявлених до стягнення позивачем сум 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів вважає законними висновки господарського суду, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 50315,88 грн за період з 26.02.2022 по 04.10.2022 та збитків від інфляції у розмірі 397016,69 грн (за кожен період окремо) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оцінюючи фактичні обставини даної справи, які стали підставою для допущення несвоєчасного виконання зобов`язань відповідачем та безпосередньо пов`язані із обставинами повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, ураховуючи майнові інтереси обох сторін, колегія суддів вважає законним та справедливим оскаржуване рішення суду, оскільки нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору, а відмова у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені узгоджується із приписами прийнятої постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, відповідно до пункту 16 якої на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування - зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".

Щодо доводів позивача про неправильний розподіл судового збору за подання позовної заяви колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладено на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів пункту 5 частини 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, позивач не позбавлений права відповідно до вимог закону звернутись до господарського суду з заявою про повернення судового збору в частині позовних вимог, провадження за якими закрито.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявників апеляційних скарг, викладених в апеляційних скаргах, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційних скарг не убачається. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківський метрополітен" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2023 у справі №922/1948/22 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.05.2023.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова