ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023м. ДніпроСправа № 904/681/23
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ердемір» м. Покровськ

до Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 2538820грн.50коп., пені в розмірі 378567грн.87коп., 3% річних в розмірі 74270грн.30коп., інфляційних втрат 648330грн.47коп.

Представники:

від позивача: Діденко Р.А., довіреність №7 від 01.09.2023, адвокат;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ердемір" звернулось до Акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 2538820грн.50коп., пені в розмірі 378567грн.87коп., 3% річних в розмірі 74270грн.30коп., інфляційних втрат 648330грн.47коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати товару, поставленого на підставі договору №48/17 від 10.08.2021.

Позивач вказує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ракорді" (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений договір №48/17 від 10.08.2021 та підписані специфікації №1 від 10.09.2021, №2 від 29.10.2021, №3 від 09.11.2021, №4 від 17.11.2021, №5 від. 17.11.2021, №6 від 07.12.2021, №7 від 25.01.2021, в яких погоджені істотні умови поставок (предмет, ціну, строки тощо). Зокрема, було погоджено, що оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 календарних днів з дати постачання товару.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору та специфікацій ТОВ "Ракорді" в період з 20.09.2021 по 25.01.2022 поставлено відповідачу продукцію (брухт сталевий, вид №500 та вид №10 ДСТУ4121-2002) на загальну суму 3753275грн.50коп. відповідно до видаткових накладних: №РН-0000236 від 20.09.2021 на суму 196175грн.; №РН-0000237 від 22.09.2021 на суму 268280грн.; №РН-0000372 від 01.11.2021 на суму 219100грн.; №РН-0000373 від 01.11.2021 на суму 216000грн.; №РН-0000404 від 12.11.2021 на суму 205238грн.; №РН-0000405 від 12.11.2021 на суму 203879грн.50коп.; №РН-0000415 від 19.11.2021 на суму 233896грн.; №РН-0000416 від 19.11.2021 на суму 244504грн.; №РН-0000425 від 30.11.2021 на суму 227032грн.; №РН-0000426 від 30.11.2021 на суму 239928грн.; №РН-0000427 від 30.11.2021 на суму 237952грн; №РН-0000444 від 09.12.2021 на суму 241800грн; №РН-0000445 від 09.12.2021 на суму 236704грн; №РН-0000446 від 09.12.2021 на суму 223392грн; №РН-0000017 від 25.01.2022 на суму 280953грн; №РН-0000018 від 25.01.2022 на суму 278442грн.

Позивач повідомляє, що відповідачем в період з 04.11.2021 по 14.02.2022 частково сплачена вартість поставленого товару на загальну суму 1214455грн. Таким чином повністю сплачено поставки за видатковими накладними РН-0000236 від 20.09.2021, РН-0000237 від 22.09.2021, РН-0000372 від 01.11.2021, РН-0000373 від 01.11.2021 та РН-0000404 від 12.11.2021.

В подальшому між позивачем, відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ракорді" було укладено договір відступлення права вимоги №48/17/Б від 01.08.2022, відповідно до якого ТОВ "Ракорді" передало позивачу право вимоги за договором №48/17 від 10.08.2021.

Відповідно до п.1.2 договору відступлення права вимоги №48/17/Б від 01.08.2022 за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх обов`язків за основним договором.

Позивач вказує, що станом на день подання позову у відповідача наявна заборгованість в розмірі 2538820грн.50коп. за товар, поставлений на підставі договору №48/17 від 10.08.2021.

Посилаючись на пункт 8.1 договору №48/17 від 10.08.2021, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 378567грн.87коп. за загальний період з 28.12.2021 по 12.09.2022.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 74270грн.30коп. за загальний період з 28.12.2021 по 16.03.2023 та інфляційні втрати в розмірі 648330грн.47коп. за загальний період січень - грудень 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.03.2023.

Також ухвалою відповідачу роз`яснено право у строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

На адресу суду 06.03.2023 надійшла заява відповідача, в якій відповідач просить відкласти підготовче засідання на іншу дату та встановити йому додатковий строк для подання відзиву на позов. Відповідач стверджує, що лише 03.03.2023 дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень про призначення підготовчого засідання на 07.03.2023.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 13.02.2023 була доставлена до електронного кабінету відповідача 13.02.2023 о 17:37.

Відповідно до приписів частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на викладене, строк на подання відповідачем відзиву до суду закінчився 01.03.2023.

При цьому згідно з частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Призначене на 07.03.2023 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 підготовче засідання призначено на 21.03.2023.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 07.03.2023 була доставлена до електронного кабінету відповідача 07.03.2023 о 19:18.

На адресу суду 16.03.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на форс-мажорні обставини.

Відповідач також повідомляє про здійснення оплат на виконання договорів №48/17 від 10.08.2021 та №48/17/Б від 01.08.2022, що підтверджується платіжними інструкціями №193 від 03.02.2023, №232 від 14.02.2023, №247 від 17.02.2023, №301 від 02.03.2023, №345 від 09.03.2023 та №358 від 10.03.2023.

Відповідач не заявляв клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд залишає без розгляду відзив відповідача, поданий за межами встановленого процесуального строку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.04.2023.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 21.03.2023 була доставлена до електронного кабінету відповідача 23.03.2023 о 20:32.

На адресу суду 27.03.2023 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти викладеного у відзиві та просить суд залишити відзив без розгляду через пропущення строків на його подання.

Позивач зазначає, що часткова сплата відповідачем суми боргу вже після подання позовної заяви не звільняє відповідача від обов`язку сплатити залишок заборгованість та від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.04.2023.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 05.04.2023 була доставлена до електронного кабінету відповідача 07.04.2023 о 15:37.

На адресу суду 18.04.2023 надійшло клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 95% відсотків, а саме до 18928грн.40коп.

На адресу суду 18.04.2023 надійшло клопотання відповідача про приєднання доказів (копій платіжних інструкцій №372 від 17.03.2023, №419 від 31.03.2023, №440 від 07.04.2023; копії опису вкладення до цінного листа №701, фіскального чеку від 04.04.2023 про відправлення цінного листа №701, копії накладної №701; роздруківки з сайту Укрпошти стосовно відстеження поштового відправлення №701).

Відповідач зазначає, що відповідно до зазначених платіжних інструкцій відповідач після подання відзиву здійснив три платежі в рахунок погашення заборгованості за договором №48/17/Б віл 01.08.2022 на загальну суму 800000грн.

Також відповідач зазначає, що 04.04.2023 направив на адресу позивача лист про зміну призначення платежу від 03.02.2023.

На адресу суду 18.04.2023 надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з - направленням на адресу позивача додаткових доказів; надання клопотань про долучення доказів до справи та про зменшення розміру штрафних санкцій; неможливістю забезпечити представництво відповідача в судовому засіданні від 19.04.2023.

На адресу суду 19.04.2023 надійшли заперечення позивача пр. незгоду із наявністю підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

На адресу суду 19.04.2023 надійшли пояснення, в яких позивач просить закрити провадження в частині стягнення з відповідача основної суми боргу по договору на загальну суму 2102462грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 436358грн.50коп., пеню в розмірі 378567грн.87коп., 3% річних в розмірі 74270грн.30коп., інфляційні втрати 648330грн.47коп.

Посилаючись на частину 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, позивач просить покласти на відповідача витрати позивача, понесені у справі.

У судовому засіданні від 19.04.2023 розпочатий розгляд справи по суті. Представник позивача виступив зі вступним словом. Відповідач явку свого представника не забезпечив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 11.05.2023.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 19.04.2023 була доставлена до електронного кабінету відповідача 21.04.2023 о 12:40.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, що надавались під час розгляду справи, суд установив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ракорді" (далі - постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпропетровський завод прокатних валків" (далі - покупець) був укладений договір №48/17 від 10.08.2021 (далі договір від 10.08.2021).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 10.08.2021 постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити продукцію.

Найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктами 2.1, 2.3 - 2.5 договору від 10.08.2021 визначено, що ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій.

Ціни на продукцію за цим договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до договору вказуються в національній валюті України.

Вартість тари входить у ціну продукції.

В пунктах 3.1, 3.2 договору від 10.08.2021 сторони погодили, що розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі, на підставі рахунку на оплату постачальника.

Покупець здійснює оплату продукції протягом 10 календарних днів з дати отримання продукції та оригіналу рахунку на оплату продукції, якщо інше не вказується в специфікації.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.5 договору від 10.08.2021 продукція постачається партіями відповідно до письмових заявок покупця, за рахунок та транспортом постачальника, якщо інше не вказується в специфікації.

Базисні умови постачання продукції: DDР (м. Дніпро, вул. Яхненківська, буд. 2) (згідно з Правилами Інкотермс 2010), якщо інше не вказується в специфікації.

Строк постачання продукції вказується в специфікації.

Постачальник зобов`язаний надати покупцеві при постачанні продукції наступні документи: сертифікат якості або паспорт на продукцію, рахунок, видаткову накладну/акт приймання-передачі продукції/товарно-транспортну накладну.

Право власності на продукцію за цим договором, переходить до покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної/акту приймання-передачі продукції/товарно-транспортної накладної.

В пункті 8.1 договору від 10.08.2021 зазначено, що в разі порушення покупцем строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

В пункті 12.1 договору від 10.08.2021 вказано, що договір набирає чинності після його підписання і діє до 31.12.2024. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

На виконання умов договору від 10.08.2021 сторонами підписані специфікації №1 від 10.09.2021, №2 від 29.10.2021, №3 від 09.11.2021, №4 від 17.11.2021, №5 від 17.11.2021, №6 від 07.12.2021, №7 від 25.01.2022.

В зазначених специфікаціях сторони узгодили найменування товару, його кількість та вартість, одиницю виміру, строки оплати, строки та умови поставки.

Згідно зі специфікаціями оплата за поставлений товар здійснюється протягом 45 календарних днів з дати постачання товару.

На виконання договору від 10.08.2021 та специфікацій Товариство з обмеженою відповідальністю «Ракорді» поставило відповідачу продукцію (брухт сталевий, вид №500 та вид №10 ДСТУ4121-2002) на загальну суму 3753275грн.50коп. згідно з видатковими накладними №РН-0000236 від 20.09.2021 на суму 196175грн., №РН-0000237 від 22.09.2021 на суму 268280грн., №РН-0000372 від 01.11.2021 на суму 219100грн.; №РН-0000373 від 01.11.2021 на суму 216000,00 грн., №РН-0000404 від 12.11.2021 на суму 205238грн., №РН-0000405 від 12.11.2021 на суму 203879грн.50коп., РН-0000415 від 19.11.2021 на суму 233896грн., №РН-0000416 від 19.11.2021 на суму 244504грн., №РН-0000425 від 30.11.2021 на суму 227032грн., №РН-0000426 від 30.11.2021 на суму 239928грн., №РН-0000427 від 30.11.2021 на суму 237952грн., №РН-0000444 від 09.12.2021 на суму 241800грн., №РН-0000445 від 09.12.2021 на суму 236704грн., №РН-0000446 від 09.12.2021 на суму 223392грн., №РН-0000017 від 25.01.2022 на суму 280953грн., №РН-0000018 від 25.01.2022 на суму 278442грн.

З огляду на строк оплати, передбачений специфікаціями, відповідач мав сплатити вартість товару:

№РН-0000236 від 20.09.2021 на суму 196175грн. до 04.11.2021 включно,

№РН-0000237 від 22.09.2021 на суму 268280грн. до 06.11.2021 включно,

№РН-0000372 від 01.11.2021 на суму 219100грн. до 16.12.2021 включно;

№РН-0000373 від 01.11.2021 на суму 216000грн. до 16.12.2021 включно,

№РН-0000404 від 12.11.2021 на суму 205238грн. до 27.12.2021 включно,

№РН-0000405 від 12.11.2021 на суму 203879грн.50коп. до 27.12.2021 включно,

№РН-0000415 від 19.11.2021 на суму 233896грн. до 03.01.2022 включно,

№РН-0000416 від 19.11.2021 на суму 244504грн. до 03.01.2022 включно,

№РН-0000425 від 30.11.2021 на суму 227032грн. до 14.01.2022 включно,

№РН-0000426 від 30.11.2021 на суму 239928грн. до 14.01.2022 включно,

№РН-0000427 від 30.11.2021 на суму 237952грн. до 14.01.2022 включно,

№РН-0000444 від 09.12.2021 на суму 241800грн. до 23.01.2022 включно,

№РН-0000445 від 09.12.2021 на суму 236704грн. до 23.01.2022 включно,

№РН-0000446 від 09.12.2021 на суму 223392грн. до 23.01.2022 включно,

№РН-0000017 від 25.01.2022 на суму 280953грн. до 11.03.2022 включно,

№РН-0000018 від 25.01.2022 на суму 278442грн. до 11.03.2022 включно.

Зазначені видаткові накладні підписані сторонами та скріплені печатками сторін без заперечень та зауважень до їх змісту.

Відповідач частково сплатив вартість поставленого товару на суму 1214455грн. Залишок суми боргу за поставлений товар на момент звернення позивача до суду становив 2538820грн.50коп.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ракорді» (далі первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Ердемір» (далі новий кредитор) та Акціонерним товариством "Дніпропетровський завод прокатних валків" (далі боржник) укладений договір відступлення права вимоги №48/17/Б від 01.08.2022 (далі - договір відступлення від 01.08.2022).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 договору відступлення від 01.08.2022 первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає па себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором №48/17 від 10.08.2021 (далі - основний договір), що укладений між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ракорді» та Акціонерним товариством «Дніпропетровський завод прокатних валків».

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх обов`язків за основним договором.

Боржник не заперечує проти відступлення права вимоги по основному договору в порядку та на умовах, викладених у даному договорі та є повідомленим про переведення боргу на нового кредитора.

В пункті 2.2 договору відступлення від 01.08.2022 вказано, що новий кредитор одержує право вимагати від боржника сплати суми в розмірі 2538820грн.50коп. згідно умов основного договору на поточний рахунок, вказаний у реквізитах до цього договору.

Пунктом 4.1 договору відступлення від 01.08.2022 визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином на підставі договору відступлення від 01.08.2022 позивач отримав право вимагати від відповідача сплату суми боргу в розмірі 2538820грн.50коп.

В матеріалах справи відсутні докази визнання договору відступлення від 01.08.2022 недійсним в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

На момент звернення позивача до суду з позовом, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання в розмірі 2538820грн.50коп. є таким, що настав.

Під час провадження у справі відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 2102462грн.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 2102462грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Сума основного боргу в розмірі 436358грн.50коп. залишається несплаченою станом на момент вирішення спору.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 436358грн.50коп., підтверджені матеріалами справи, тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в цій частині.

При цьому, суд зазначає, що відповідач несвоєчасно виконував грошові зобов`язання, строк виконання більшості яких виник до введення дати введення воєнного стану на території України на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

В даному випадку відповідач не надав доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення в повному обсязі виконання конкретних зобов`язань за договором.

На підставі пункту 8.1 договору від 10.08.2021 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 378567грн.87коп. за загальний період з 28.12.2021 по 12.09.2022.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок пені. Розрахунок є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. Позовні вимоги про стягнення пені в загальному розмірі 378567грн.87коп. за загальний період з 28.12.2021 по 12.09.2022 є правомірними.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру неустойки на 95% та долучив копію звіту про фінансові результати за 2022рік. Позивач заперечував проти зменшення розміру пені через необґрунтованість та недоведеність.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 23.01.2021 №921/580/19, від 26.01.2021 №916/880/20.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

З огляду на матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 95% через недоведеність.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 74270грн.30коп. за загальний період з 28.12.2021 по 16.03.2023 та інфляційні втрати в розмірі 648330грн.47коп. за загальний період січень - грудень 2022 року.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3%річних. Розрахунок не порушує вимог чинного законодавства. Позові вимоги про стягнення 3%річних в розмірі 74270грн.30коп. за загальний період з 28.12.2021 по 16.03.2023 підлягають задоволенню.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційної складової. Розрахунок містить помилки.

За розрахунком суду обґрунтований розмір інфляційної складової за загальний період січень - грудень 2022 року становить 645025грн.99коп. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та підлягає задоволенню. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової в розмірі 3304грн.48коп.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ердемір" до Акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків" про стягнення суми боргу в розмірі 2538820грн.50коп., пені в розмірі 378567грн.87коп., 3% річних в розмірі 74270грн.30коп., інфляційних втрат 648330грн.47коп. - задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми боргу у розмірі 2102462грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» (ідентифікаційний код: 00187375; місцезнаходження: 49023, м. Дніпро, вул. Яхненківська, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ердемір» (ідентифікаційний код: 44555110; місцезнаходження: 85302, Донецька область, Покровський район, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 111, офіс 22а) суму боргу в розмірі 436358грн.50коп., пеню в розмірі 378567грн.87коп., 3% річних в розмірі 74270грн.30коп., інфляційних втрат в розмірі 645025грн.99коп., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 23013грн.34коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 11.05.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений - 22.05.2023.

Суддя Р.Г. Новікова