ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"19" травня 2023 р. Cправа № 902/656/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, розглянувши матеріали

за позовом Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус", 21012, Вінницька область, місто Вінниця, провулок Костя Широцького, будинок 14-Ж, ідентифікаційний код юридичної особи 35904141

про визнання недійсним пункту договору, стягнення 16 633,33 гривень

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 16.05.2023 року надійшла позовна заява № 883/1403 від 10.05.2023 (вх.№655/23 від 16.05.2023) Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус" у якій позивач просить:

- визнати недійсним пункт 3.1. договору про закупівлю товарів за державні кошти № 101від 07.04.2022 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість за ставкою 20 відсотків, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ "Гідрохаус";

- стягнути із відповідача на користь позивача 16 633,33 гривень безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Положеннями статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви.

Встановлюючи вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ГПК України покладає на суд обов`язок перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини першої статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями частини 1, частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 8 липня 2011 року встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами абзацу 1 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2684,00 грн.

Позивачем заявлено дві вимоги - немайнового характеру та майнового характеру, зокрема про визнання недійсним пункту 3.1. договору про закупівлю товарів за державні кошти № 101від 07.04.2022 року в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість за ставкою 20 відсотків та про стягнення 16 633,33 гривень безпідставно отриманих коштів, отже сума судового збору за подання цієї позовної заяви становить 5368,00 гривень.

Позивачем у позовній заяві зазначено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 5 368,00 гривень сплаченого судового збору. Однак фактично доказів сплати судового збору не долучено до позовної заяви, що також підтверджується відсутністю доказу сплати судового збору у переліку додатків до позову.

Водночас до позовної заяви позивачем долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі, яке мотивоване, зокрема тим, що позивач здійснює свої видатки у межах сум, затверджених у кошторисі частини на відповідний рік, натомість кошторисом на поточний рік не передбачено видатків для сплати судового збору та відсутністю можливості сплатити судовий збір.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок звільнення, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021р. у справі №912/3514/20.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини 1 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто якщо предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 р. у справі № 0940/2276/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки позивачем у справі є юридична особа, а предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади, та самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні «Креуз проти Польщі» у справі № 28249/95 від 19.06.2001 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як вбачається з доданого до позовної заяви опису вкладення до цінного листа, позивачем 10.05.2023 було направлено копію позовної заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус" (відповідачу) на адресу: місто Київ, вулиця Деревообробна, 6-Б.

Відповідно до частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус", ідентифікаційний код юридичної особи 35904141 є: 21012, Вінницька область, місто Вінниця, провулок Костя Широцького, будинок 14-Ж.

Враховуючи викладене, адресою місцезнаходження відповідача - місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус", ідентифікаційний код юридичної особи 35904141 є: 21012, Вінницька область, місто Вінниця, провулок Костя Широцького, будинок 14-Ж, тоді як позивачем долучено до позовної заяви докази які підтверджують відправлення копії позовної заяви на невірну адресу.

Долучений позивачем до матеріалів позовної заяви опис вкладення у цінний лист не може бути прийнятий судом у якості доказу надіслання копії позовної заяви та додатків відповідачу, позаяк, як встановлено судом, у ньому зазначено невірну адресу місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус", ідентифікаційний код юридичної особи 35904141.

Таким чином, позивачем не додано до позовної заяви документів, які підтверджують відправлення відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус" копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З урахуванням викладеного, відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі;

- належного доказу (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладна) надіслання відповідачу копії позовної заяви та документів, які долучені до позову із зазначенням вірної адреси місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус", ідентифікаційний код юридичної особи 35904141.

Суд звертає увагу, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя, оскільки це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, що сприятиме належному виконанню завдання господарського судочинства, визначеного ч. 1 ст. 2 ГПК України.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву № 883/1403 від 10.05.2023 (вх.№655/23 від 16.05.2023) Військової частини НОМЕР_1 залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

- доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі;

- належного доказу (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладна) надіслання відповідачу копії позовної заяви та документів, які долучені до позову із зазначенням вірної адреси місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідрохаус", ідентифікаційний код юридичної особи 35904141.

5. Позивачу надати суду належні докази направлення відповідачу заяви про усунення недоліків з доданими до неї документами.

6. Роз`яснити позивачу, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою.

7. Примірник ухвали надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку на відому суду електронну адресу: позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до вимог ч. 1 ст. 255 ГПК України оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 19.05.2023 року.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу, АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1