УХВАЛА

м. Київ

15.05.2023Справа № 910/17003/21
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" на дії та бездіяльність державного виконавця у справі

За позовом ДРАГОН КАПІТАЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (DRAGON CAPITAL INVESTMENTS LIMITED)

до Дочірнього підприємства "БЦТ"

про стягнення 190191764,18 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Драгон Капітал Інвестментс Лімітед звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "БЦТ" про стягнення 190191764,18 грн.

Ухвалою суду від 17.11.2022 затверджено мирову угоду, укладену між Драгон Капітал Інвестментс Лімітед (DRAGON CAPITAL INVESTMENTS LIMITED) та Дочірнім підприємством "БЦТ" у справі № 910/17003/21; закрито провадження у справі № 910/17003/21 у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди та її затвердженням Господарським судом міста Києва.

13.04.2023 року через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" надійшла скарга на дії та бездіяльність приватного виконавця.

Ухвалою від 25.04.2023 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця у справі № 910/17003/21 до надходження справи на адресу Господарського суду міста Києва.

Після повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва суд вирішує питання щодо прийняття до розгляду скарги ТОВ "ТЛК "Арктика".

Абзацом 1 частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість скарження дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Водночас за змістом положень статей 2, 4 та 19 КАС України до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України "Про виконавче провадження", згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Оскільки Господарським процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Тобто, відповідно до статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та частини першої статті 287 КАС України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 червня 2019 року у справі № 917/2267/14 (провадження № 12-32гс19).

Вимогами частини четвертої статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

З матеріалів справи № 910/17003/21 вбачається, що за наслідками розгляду справи, судом ухвалою від 17.11.2022 було закрито провадження у справі в зв`язку з затвердженням, укладеної між сторонами мирової угоди. Згідно ухвали суду від 17.11.2022 стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою є, ДРАГОН КАПІТАЛ ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (DRAGON CAPITAL INVESTMENTS LIMITED), (адреса місцезнаходження: Агіу Павлу, 15, Ледра Хаус, Агіос Андреас, 1105, Нікосія, Кіпр (Agiou Pavlou, 15, LEDRA HOUSE, Agios Andreas, 1105, Nicosia, Cyprus), реєстраційний номер: HE206349), боржником - ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО "БЦТ", (адреса місцезнаходження: 01033, Україна, м. Київ, вул. Саксаганського, 36, літ. Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 41971032).

Відомостей щодо заміни стягувача та/або боржника правонаступником, матеріали справи № 910/17003/21 не містять.

Натомість, зі скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", яке не є стороною виконавчого провадження.

Відтак, з огляду на викладене вище, враховуючи приписи Закону України "Про виконавче провадження", скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", який оскаржує дії та бездіяльність приватного виконавця Турчина Андрія Анатолійовича в межах ВП № 70586372, не є стороною виконавчого провадження за виконавчим документом, який виданий Господарським судом міста Києва в межах розгляду справи № 910/17003/21 (ухвала суду № 910/17003/21 від 17.11.2022), а тому Товариство не наділене правом оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця щодо не зупинення виконавчих дій та видачі акту № 226/01-29 про реалізацію предмета іпотеки в передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку в межах судової справи № 910/17003/21.

Щодо посилання скаржника на не однозначну практику Верховного Суду щодо підвідомчості справ щодо оскарження дій (бездіяльності) виконавців, суд зазначає наступне.

У постановах Великої Палати Верховного Суду № 813/1341/15 від 12.02.2020, № 815/5585/15 від 11.03.2020, № 815/2969/16 від 13.03.2019, судом досліджувалось суть спору та встановлювався його приватно-правовий характер, в зв`язку з чим робився висновок про розгляд відповідних спорів в порядку господарського або цивільного судочинства. Проте Верховним Судом не надавалась оцінка статтям 339, 340 ГПК України та права осіб, що не є сторонами виконавчого провадження, на звернення саме зі скаргами на дії виконавців. У зазначених постановах суд не досліджував обставини і відповідно відсутній правовий висновок, що особи, не сторони виконавчого провадження, мають право звернутись зі скаргою на дії чи бездіяльність виконавця, в порядку передбаченому ст. 339, 340 ГПК України. Натомість, зазначено, що спори у вищеперелічених справах підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, тобто саме шляхом звернення з відповідним позовом, а не зі скаргою в рамках справи, учасником якої особа не була.

Щодо постанови Верховного Суду від 06.02.2020 № 640/20615/18, то скаржником абзац щодо ст. 339, 340 ГПК України вирваний із контексту і стосується розгляду позову та скарг ТОВ "Тревелвента", які по суті не досліджувались при ухваленні постанови Верховним Судом, оскільки, вона прийнята саме за результатами розгляду скарги банку і саме по суті там розглядалась обґрунтованість відмови у відкритті провадження за скаргою банку з підстав, що аналогічна скарга уже була вирішена і банк не обмежений у праві самостійного звернення до суду, а не в рамках ініційованого іншою особою провадження.

Суду не надано доказів відступлення від правової позиції, викладеної саме Великою Палатою Верховного Суду від 05.06.2019 № 917/2267/14, а тому суд застосовує правові висновки, викладені саме в ній, оскільки, вони зроблені у аналогічних правовідносинах.

Суд також не вбачає, що з огляду на невизначеність Великої Палати Верховного Суду (на думку скаржника) щодо підвідомчості категорії справ з позовами до виконавців, у нього виникло право обирати підвідомчість на власний розсуд. Нормами ст. 339, 340 ГПК України та ст. 287 КАС України відповідна підвідомчість визначена, як адміністративна.

Відповідно до пункту першого частини першої і частини шостої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом першим частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи наведене, суд на підставі ч. 1 ст. 175 ГПК України відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ч. 1 ст. 175, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" у відкритті провадження за скаргою на дії приватного виконавця Турчина Андрія Анатолійовича у виконавчому провадженні № 70586372.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", що справа за вказаною вище скаргою, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко