ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 Справа № 917/1295/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", пр. Любомира Гузара, 44, м.Київ, 03065,

до відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз", вул.Л.Толстого, 87, м.Лубни, 37500,

про стягнення 294 730, 50 грн

Суддя Іванко Л.А.

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін - згідно протоколу

До Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" про стягнення 294 730, 50 грн, у тому числі: 221 906, 82 грн - основного боргу, 21 204, 52 грн - пені, 45 738, 89 грн - інфляційних втрат, 5 880, 27 грн - 3% річних.

Позивач також заявив до відшкодування 4 420, 97 грн витрат на сплату судового збору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2022 цей позов переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою господарського суду від 24.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

25.11.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 9165).

25.11.2022 від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 9164) про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду Господарським судом Полтавської області справи № 917/1294/22 та набрання рішенням у цій справі законної сили.

В обґрунтування цього клопотання відповідач посилається на те, у Господарському суді Полтавської області розглядається справа № 917/1294/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Лубнигаз про стягнення заборгованості за щодобові небаланси природного газу у вересні, жовтні 2021 року за договором транспортування природного газу.

Предметом спору у справі № 917/1294/22 є стягнення заборгованості з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" за щодобові небаланси природного газу у вересні та жовтні 2021 року за договором транспортування природного газу № від 26.12.2019 року.

На переконання відповідача, прийняте рішення Господарським судом Полтавської області у справі № 917/1294/22 буде мати суттєве значення для вирішення спору у справі № 917/1295/22, оскільки АТ Лубнигаз має на меті привести до реальності обсяги природного газу за кожну газову добу вересня та жовтня 2021 року, в яких фактично вчинялися балансуючі дії, а тому розгляд справи № 917/1294/22 в Господарському суді Полтавської області є підставою для зупинення провадження у справі № 917/1295/22.

06.12.2022 на адресу суду від позивача надійшли заперечення (вх.№ 9513) на клопотання АТ "Лубнигаз" про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд встановив, що у справі № 917/1294/22 досліджуються правовідносини про стягнення коштів за негативні щодобові небаланси, а у справі № 917/1295/22 досліджуються правовідносини про стягнення коштів за перевищену потужність. Тобто, розгляд справи № 917/1294/22 не перешкоджає вирішенню справи № 917/1295/22.

Враховуючи викладене, а також, що зібрані у цій справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, підстави для зупинення провадження у справі до закінчення розгляду Господарським судом Полтавської області справи № 917/1294/22 та набрання рішенням у цій справі законної сили, відсутні.

З огляду на викладене, суд відхиляє клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

25.11.2022 від відповідача надійшло клопотання (вх.№ 9167) про перехід до розгляду справи № 917/1295/22 за правилами загального позовного провадження.

09.12.2022 року від позивача надійшло клопотання (вх.№ 9710) про перехід до розгляду справи №917/1295/22 за правилами загального позовного провадження.

15.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№ 9935).

27.12.2022 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№ 10324).

Ухвалою господарського суду від 27.12.2022: задоволено клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" (вх.№9167 від 25.11.2022) про перехід до розгляду справи № 917/1295/22 за правилами загального позовного провадження; задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (вх.№9710 від 09.12.2022) про перехід до розгляду справи №917/1295/22 за правилами загального позовного провадження. Справу №917/1295/22 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Запропоновано учасникам справи надати суду за наявності заяви (клопотання, докази), для вирішення в підготовчому засіданні питань, зазначених у частині 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України. Підготовче засідання у справі призначено на 31.01.2023 року.

Ухвалою суду від 31.01.2023 підготовче засідання відкладено на 21.02.2023.

21.02.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі № 917/1295/22. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 30.03.2023.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 30.03.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

26 грудня 2019 року між позивачем (Оператор) та відповідачем (Замовник) було укладено Типовий договір № транспортування природного газу (далі - Договір).

Згідно з п. 17.1. Договір набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з дня його укладення та діє на строк до 31 грудня 2020 року.

Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивач зазначив, що замовник не заявляв про припинення дії Договору, а тому він є діючим на момент звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п.2.1. Договору Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 2.2. Договору Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Пунктом 2.8. Договору передбачено, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні послуг транспортування газу здійснюються сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до п. 2.5. Договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Відповідно п. 4.1. Договору Замовник зобов`язаний, крім іншого:

не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі;

здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом.

Відповідно до п. 3.2. Договору Оператор має право, в тому числі, стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим Договором.

Вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця розраховується для кожного дня перевищення за формулою наведеною в п. 8.4. Договору.

Згідно умов Договору Оператор (позивач) за результатами остаточної алокації відборів та подач Замовника (відповідача) здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідних розрахункових місяцях, а саме:

1) за вересень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 559,75666 тис.куб.м, всього на загальну суму 83 399,27 гривень;

2) за жовтень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 929,63082 тис.куб.м, всього на загальну суму 138 507,55 гривень.

Відповідно до п. 8.4. замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

Відповідно до умов Договору у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності Замовником (субєктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст.11 Закону України Про ринок природного газу покладено спеціальні обовязки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обовязків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

За даними позивача, у відповідності до п. 8.4. Договору позивачем було направлено в інформаційній платформі відповідачу:

1) рахунок № 09-2021-/1000921 від 30.09.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за вересень 2021 року на загальну суму 83 399,27 грн;

2) рахунок № 10-2021-/1001021 від 31.10.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за жовтень 2021 року на загальну суму 138 507,55 грн;

3) звіти про використання замовленої потужності АТ "Лубнигаз" за газові місяці вересень та жовтень 2021.

Крім того, відповідно до п. 11.2. Договору Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора.

При цьому в п. 11.3. Договору встановлено, що Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

За даними позовної заяви, на виконання вказаних умов Договору, позивачем направлено з інформаційної платформи відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності):

- 12.10.2021 акт наданих послуг за вересень 2021 року;

- 12.11.2021 акт наданих послуг за жовтень 2021 року.

Крім того, позивачем надіслано паперові екземпляри вказаних Актів наданих послуг засобами поштового зв`язку - листи № ТОВВИХ-21-11458 від 13.10.2021 та № ТОВВИХ-21 -12683 від 12.11.2021 із проханням підписати дані акти та повернути один примірник на адресу ТОВ "Оператор ГТС України", що підтверджується відповідними супровідними листами з доказами їх направлення.

Проте, позивач стверджує, що у строки, встановлені Договором, відповідач не оплатив вартість перевищення договірної потужності за вересень та жовтень 2021 року в загальній сумі 221 906,82 грн, чим порушив умови п. 2.5. і 8.4. Договору.

Відтак, у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за вересень та жовтень 2021 року, позивач, на підставі п.п. 13.1., 13.5. Договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст.198 Господарського кодексу України нарахував відповідачу пеню в розмірі 21 204,52 грн, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 5 880,27 грн та інфляційні втрати в розмірі 45 738,89 грн.

Загальний розмір грошових вимог ТОВ "Оператор ГТС України" до AT "Лубнигаз" за перевищення потужності за Договором транспортування природного газу від 26.12.2019 № становить суму 294 730,50 грн, з яких:

- 221 906,82 грн. - основна заборгованість;

- 21 204,52 грн. - пеня;

- 45 738,89 грн. - інфляційні втрати;

- 5 880,27 грн. - три відсотки річних.

Оскільки відповідач борг не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні заявлених вимог позивача, оскільки вважає, що позивачем не доведено факт укладення договору № та наявність у AT Лубнигаз договірних зобов`язань у визначених позивачем обсягах та вартості. Також, вважає, що позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів обставини надання/ненадання ним AT Лубнигаз заявлених послуг, обставини, обсяг та вартість газу, який він просить суд стягнути.

Обгрунтовуючи заперечення відповідач вказує, що у договорі транспортування природного газу № від 26.12.2019, яким позивач обгрунтовує заявлені вимоги, у п.2.3 р.ІІ зазначено, що обсяг послуг, що надаються за цим Договором (крім послуг балансування), визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженням).

В п.2.7 р.ІІ згаданого договору також зазначено, що додатки 1, 2, 3 є невід ємною частиною цього Договору. При цьому, додаток 3 укладається у випадку, коли Замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу. Отже, посилаючись на приписи ЗУ Про ринок природного газу, Кодексу ГТС, а також умови договору транспортування природного газу № від 26.12.2019, відповідач зазначає, що додатки 1, 2 є невід`ємною частиною вказаного договору. Натомість, позивач ТОВ Оператор ГТС України та АТ Лубнигаз додатки №1 та №2 до договору транспортування природного газу № від 26.12.2019 не підписали.

Отже, на переконання відповідача, зміст спірного договору та відсутність підписаних додатків до нього свідчить про неузгодження сторонами всіх суттєвих умов договору щодо кожної послуги, яка має надаватись за таким договором, у тому числі щодо плати за добовий небаланс.

Крім того, відповідач вважає, що надані позивачем документи не дають можливості встановити, який саме обсяг газу позивач облікував у системі, який на його думку відповідач використав за період з вересня по жовтень 2021.

За твердженням відповідача, розрахунок суми основної заборгованості щодо отриманих послуг замовленої потужності зроблений з посиланням виключно на акти наданих послуг від 30.09.2021, 31.10.2021, які не підписані представником АТ Лубнигаз. Розрахунок заборгованості за послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи здійснено з посиланням на акти, які вимогам пункту 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, не відповідають, оскільки не містять ні вартості щодобових негативних небалансів протягом спірних місяців, ні загальної вартості щодобових позитивних небалансів, внаслідок чого відсутній розрахунок їх різниці як вартість оплати за добовий небаланс, що і є предметом позовних вимог.

Крім цього, відповідач вказує на безпідставність тверджень позивача про беззаперечне визнання використання потужності у вересні та жовтні 2021 року.

Так, заперечуючи твердження позивача про те, що АТ "Лубнигаз", подавши до НКРЕКП Звіти Форми 8в самостійно підтвердив наявність заборгованості за Договором у спірному періоді, відповідач зазначив, що звіти Форми 8в є службовою інформацією, яка подається до НКРЕКП та містить інформацію на основі виключно даних Оператора ГТС.

Враховуючи заперечення факту надання/отримання таких послуг, викладених у відзиві на позов, відповідач вважає, що надані позивачем копії звітів не є належними і допустимими доказами.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній виклав свої аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і навів мотиви їх відхилення. А саме, щодо тверджень відповідача про обов"язковість укладення додатків № 1 та № 2 до договору транспортування природного газу позивач зазначив.

Відповідно до п. 2.3. Договору транспортування природного газу від 26.12.2019 № (далі - Договір), обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Пунктом 2.7. Договору встановлено, що додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед.

Додаток 3 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли Замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Відтак, виходячи зі змісту положень пунктів 2.3., 2.7. Договору, визначається коли додатки 1 та 2 є обов`язковими та крім того підкреслюється, що можуть взагалі не укладатися, оскільки потужність може замовлятися на період однієї газової доби, що взагалі не потребує укладання відповідних додатків та 1, 2.

За викладеного у відповіді на відзив, з посиланням на положення Кодексу ГТС, з врахуванням правових висновків Верховного Суду, позивач зазначив, що відсутність додатків № 1, № 2 до Договору не впливає на його виконання та на обов"язок відповідача щодо оплати за перевищення замовленої потужності.

Щодо тверджень відповідача про відсутність розрахунку вартості перевищення розміру договірних потужностей та доказів надання послуг позивач зазначив, що в матеріалах справи наявні усі необхідні документи, які надіслані відповідачу у відповідності до вимог Договору від 26.12.2019 № та підтверджують перевищення відповідачем потужності у вересні та жовтні 2021 року. А саме:

На виконання вимог п.2.8, п.8.4 Договору позивачем було направлено Відповідачу через інформаційну платформу, підписані ЕЦП, Акти наданих послуг № 09-2021- /1000921 від 30.09.2021 та № 10-2021-/1001021 від 31.10.2021, звіти про використання замовленої потужності АТ Лубнигаз від 30.09.2021 та від 31.10.2021, а також рахунок № 09-2021-/1000921 від 30.09.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за вересень 2021 року; рахунок № 10-2021- /1001021 від 31.10.2021 на оплату за перевищення договірної потужності за жовтень 2021 року.

Відправлення вказаних документів позивач підтверджує Реєстром файлів відправлених з Інформаційної платформи ТОВ Оператор ГТС України за газовий місяць вересень-жовтень 2021 року (Акт наданих послуг замовленої (перевищеної) потужності, звіт, рахунок).

Крім того, за даними позивача, копії Актів наданих послуг № 09-2021-/1000921 від 30.09.2021 та № 10-2021-/1001021 від 31.10.2021 надіслані відповідачу засобами поштового зв`язку, 18.10.2021 та 10.11.2021, що підтверджується даними описів вкладення у цінні листи, списками згрупованих відправлень та фіскальних чеків (додаються).

Згідно з пунктом 11.3 Договору від 26.12.2019 № Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

За даними позивача відповідач не звертався ні до нього з мотивованими відмовами щодо підписання актів наданих послуг викладених у письмових формах /скаргами/заявами щодо вказаних документів, ні до суду щодо оскарження обсягів наданих Оператором ГТС послуг.

Отже, на переконання позивача, відповідач погодився із обсягами послуг перевищеної потужності, однак дій щодо оплати вказаних послуг не здійснив.

Водночас, зі змісту Звіту про використання замовленої потужності АТ Лубнигаз від 30.09.2021 вбачається, що даний звіт містить наступні відомості, зокрема, колонку 1 - Дата (з даної колонки вбачаються відповідні дні газового місяця вересня 2021 року коли Відповідачем було допущено перевищення замовленої потужності); колонка 4 - Замовлена (договірна) потужність за добу, тис.м3/добу (з алокації подач АТ Лубнигаз вбачається, що у відповідні дні газового місяця вересня 2021 року Відповідачем було замовлено потужність в обсязі, яка дорівнює нулю); колонка 5 - Фактично використана потужність тис.м3/добу (з алокації відборів АТ Лубнигаз вбачається, що у відповідні дні газового місяця вересня 2021 року Відповідачем було фактично використано потужність в обсязі, яка перевищує таке значення як нуль) та колонка 6 - розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю тис.м3/добу (з даної колонки вбачається алокація здійснена Позивачем між фактично замовленою та фактично використаною потужністю у відповідні дні газового місяця вересня 2021 року).

Зі звіту про використання замовленої потужності АТ Лубнигаз від 30.09.2021 Позивачем встановлено, що у відповідні газові дні вересня 2021 року Відповідачем було замовлено потужність в обсязі, яка дорівнює нулю (подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу пункт 8 глави 1 розділу XI Кодексу ГТС), проте фактичне використано потужність в обсязі 559,75666 тис.м3.

Вказаний обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності Позивачем відображено в Акті наданих послуг та рахунку № 09-2021-/1000921 від 30.09.2021

- 559,75666 тис.м3, в якому також вказано тариф без ПДВ (встановлений Постановок НКРЕКП від 24.12.2019 №3013) на рівні 124,16 грн, а також суму з ПДВ - 83 399,27 грн.

Таким чином, вартість перевищення замовленої (договірної) потужності за газовий місяць вересень 2021 року розрахована Позивачем наступним чином: 559,75666 тис.м3 х 124,16 грн = 69 499,39 грн. х 20% = 83 399,27 грн.

За аналогічним алгоритмом Оператором здійснювався розрахунок вартості перевищенш розміру договірних потужностей у жовтні 2021 року.

За викладеного, позивач підсумовує, що і звіти, і рахунки, і акти наданих послуг містять в собі відповідний розрахунок перевищення розміру договірних потужностей допущених Відповідачем у вересні та жовтні 2021 року.

Стосовно звітів АТ "Лубнигаз" форми 8в, які на переконання відповідача базуються виключно на односторнньо визначених даних Оператора ГТС, позивач зазначив таке.

По-перше, Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 18.02.2022 по справі № 918/450/20 та Верховним Судом у постанові від 31.05.2022 по справі № 903/775/20 чітко висловлено позицію про те, що Оператор ГТС виконує процедуру алокації виключно на підставі інформації про обсяги подачі та/або відбору природного газу, яка надається самим оператором ГРМ.

Тобто, Оператор ГТС фактично здійснює алокацію (аналіз та систематизацію даних) на підставі інформації щодо обсягів відібраного газу, яка була надана самим Замовником послуг (тобто у даному випадку саме АТ Лубнигаз).

При цьому, подання Замовником нульових номінацій або неподання їх взагалі не впливає на обсяг відібраного Замовником природного газу з газотранспортної системи.

Отже, на переконання позивача, у повній мірі спростовуються твердження АТ Лубнигаз про те, що Форми 8в містять інформацію на основі виключно даних Оператора ГТС.

ТОВ "Оператор ГТС України" є самостійною юридичною особою та не впливає жодним чином на ведення господарської діяльності АТ "Лубнигаз", а також на ведення бухгалтерського та податкового обліку та на заповнення АТ "Лубнигаз" звітності Форми 8в і на відображені у таких звітах будь-яких даних.

По друге, форма звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) "Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків затверджена безпосередньо постановою НКРЕКП від 07.07.2016 № 1234, як самі форми звітності перед НКРЕКП для здійснення моніторингу на ринку природного газу, так і інструкція щодо їх заповнення Операторами газорозподільних систем, які щомісячно надаються Регулятору.

З Інструкції щодо заповнення форми звітності № 8в - НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) "Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків, затвердженої постановою НКРЕКП 07.07.2016 № 1234 вбачається, що дана інструкція поширюється на суб`єктів ринку природного газу, які отримали ліцензію на провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, тобто виключно на Операторів ГРМ.

Форма 8в підписується керівником суб`єкта господарювання або уповноваженою особою та головним бухгалтером.

У змісті вказаної Інструкції жодним чином не вказується на те, що звіт Форми 8в заповнюються на підставі даних Оператора ГТС. Навпаки, у вказаній Інструкції імперативно визначено, що відповідальність за вказані у Формі № 8в несуть виключно посадові особи Оператора ГРМ, а саме: керівник та головний бухгалтер, а відтак у вказаному звіті зазначаються виключно дані обліку АТ "Лубнигаз".

Позивач відзив вважає необгрунтованим.

З аргументами, викладеними позивачем у відповіді на відзив відповідач не погодився з таких підстав:

- у відповіді на відзив позивач, зокрема, стверджуючи про необов"язковість додатків 1,2 до Договору, неправильно тлумачить норми матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини та суперечить висновкам Об"єднаної Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 18.02.2022 у справі № 918/450/20;

- у відповіді на відзив твердження позивача про доведеність факту надання ним послуги перевищення потужності, із посиланням на акти наданих послуг з перевищення замовленої потужності та звіти форми 8в, суперечать положенням Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу ГТС та умовам спірного Договору, судовій практиці Верховного Суду.

За викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду справи судом були заслухані пояснення сторін та досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує з способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 1 статті 32 та частиною 2 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Судом встановлено, що 26 грудня 2019 року між позивачем (Оператор) та відповідачем (Замовник) було укладено Типовий договір № транспортування природного газу (далі - Договір).

Згідно умов Договору Оператор (позивач) за результатами остаточної алокації відборів та подач Замовника (відповідача) здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідних розрахункових місяцях, а саме:

1) за вересень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 559,75666 тис.куб.м, всього на загальну суму 83 399,27 гривень;

2) за жовтень 2021 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 929,63082 тис.куб.м, всього на загальну суму 138 507,55 гривень.

Відповідно до п. 8.4 Договору замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг.

Матеріали справи містять докази направлення відповідно до п.11.2 Договору позивачем, з інформаційної платформи відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності):

- 12.10.2021 акт наданих послуг за вересень 2021 року;

- 12.11.2021 акт наданих послуг за жовтень 2021 року.

Крім того, позивачем надіслано паперові екземпляри вказаних Актів наданих послуг засобами поштового зв`язку - листи № ТОВВИХ-21-11458 від 13.10.2021 та № ТОВВИХ-21 -12683 від 12.11.2021 із проханням підписати дані акти та повернути один примірник на адресу ТОВ "Оператор ГТС України", що підтверджується відповідними супровідними листами з доказами їх направлення.

В п. 11.3. Договору встановлено, що Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

Відповідач підписані Акти наданих послуг позивачу не повернув. Також судом враховано відсутність в матеріалах справи доказів направлення відповідачем позивачу мотивованої відмови від підписання актів наданих послуг.

При цьому, відповідачем не було жодними доказами спростовано визначені та обгрунтовані розміри вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення. Контррозрахунок також не було надано Відповідачем.

Пунктом 2 ст.614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що поданими позивачем доказами підтверджується вчинення відповідачем перевищення обсягу договірної потужності за вересень та жовтень 2021 року. Докази оплати вартості перевищення договірної потужності за вересень та жовтень 2021 року в загальній сумі 221906,82 грн у встановлені в Договорі строки, суду не надано, а відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості з оплати перевищеної потужності підлягають задоволенню.

Також, в межах даної справи позивач у зв`язку з простроченням Відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за вересень, жовтень, 2021 року на підставі п.п. 13.1., 13.5. Договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України нарахував Відповідачу пеню в розмірі 21204,52 грн, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 5880,27 грн та інфляційні втрати в розмірі 45738,89 грн. (розрахунок трьох відсотків річних, пені та інфляційних додається).

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 13.5 Договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Крім того, у відповідності до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 21204,52 грн, 3% річних в сумі 5880,27 грн, інфляційних в сумі 45738,89 грн, суд дійшов висновку, що заявлений розмір відповідає вимогам Цивільного кодексу України та умовам Договору.

Контрозрахунки пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідачем не надано.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Згідно ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

На думку суду надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є вірогідними. Відповідач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих позивачем та не подав доказів, які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи.

З огляду на існуючий стандарт оцінки доказів, зокрема балансу вірогідностей, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, а також проаналізувавши пояснення сторін, суд вважає, що твердження позивача про існування боргу за укладеним між сторонами договором про надання послуг транспортування природного газу та надані позивачем докази є більш вірогідними ніж письмові заперечення проти них, а тому суд дійшов висновку, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано обставини перевищення замовленої потужності за Договором транспортування природного газу від 26.12.2019 та існування відповідної заборгованості.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" про зупинення провадження у справі відмовити.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз"(вул.Л.Толстого, 87, м.Лубни, 37500, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (пр. Любомира Гузара, 44, м.Київ, 03065, ) 294730,50 грн, з яких: 221906,82 грн - основна заборгованість, 21204,52 грн - пеня, 45738,89 грн - інфляційні втрати, 5880,27 грн - 3% річних, 4420,97 грн витрати зі сплати судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.04.2023

Суддя Іванко Л.А.