УХВАЛА

м. Київ

11.05.2023Справа № 910/11922/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О.

у справі №910/11922/21

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"

про стягнення 78706,40 євро

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК"

про визнання договору недійсним

представники учасників справи:

від боржника (скаржника): Юзефович А.О.

від стягувача: Пікуля С.В.

від приватного виконавця: Олефір О.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" про стягнення 78706,40 євро заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №2/2021 від 15.02.2021 в частині оплати за поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" звернулося до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" про визнання договору поставки №2/2021 від 15.02.2021 недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 первісний позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" заборгованість у сумі 78706,40 Євро та витрати зі сплати судового збору у сумі 1180,60 Євро, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням від 27.07.2022 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" витрати на правову допомогу у сумі 5360,00 Євро.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 змінено, викладено резолютивну частини додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі № 910/11922/21 у новій редакції, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" витрати на правову допомогу у сумі 5 280,00 (п`ять тисяч двісті вісімдесят) доларів США.

16.01.2023 на виконання вказаного рішення та постанови видано відповідні накази.

06.04.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" надійшла скарга на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О. призначено на 27.04.2023.

26.04.2023 через відділ діловодства суду від приватного виконавця надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги.

27.04.2023 на електронну пошту суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" надійшли заперечення щодо скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О.

Протокольною ухвалою від 27.04.2023 відкладено розгляд скарги на 11.05.2023.

11.05.2023 через відділ діловодства суду від приватного виконавця надійшли матеріали виконавчого провадження.

11.05.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" надійшли доповнення до скарги.

У судове засідання 11.05.2023 прибули представники скаржника, стягувача та приватний виконавець.

Представник скаржника у судовому засіданні 11.05.2023 надав пояснення щодо скарги, просив суд її задовольнити (з урахуванням доповнень).

Представник стягувача та приватний виконавець проти скарги заперечили.

Розглянувши в судовому засіданні 11.05.2023 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О., суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

27.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/11922/21 від 16.01.2023 про стягнення з боржника ТОВ "ТЕМП-2000" заборгованості у сумі 78706,40 Євро та витрат зі сплати судового збору у сумі 1180,60 Євро.

Також 27.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. відкрито виконавче провадження №71398121 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/11922/21 від 16.01.2023 про стягнення з боржника ТОВ "ТЕМП-2000" витрат на правову допомогу у сумі 5280,00 грн доларів США.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. від 27.03.2023 (ВП НОМЕР_1) накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат на виконавче провадження, штрафів 79887,00 Євро.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. від 27.03.2023 (ВП НОМЕР_1) постановлено стягнути з боржника 7988,00 євро основної винагороди приватного виконавця.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. від 27.03.2023 об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_3 та НОМЕР_1 у зведене виконавче провадження №71401550.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. від 27.03.2023 накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат на виконавче провадження, штрафів 3666711,28 грн.

Скаржник вважає відкриття виконавчих проваджень із примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва № 910/11922/21 від 16.01.2023 про стягнення з ТОВ "ТЕМП-2000" боргу на користь ТОВ "ТУНІК", яке має місцезнаходження та зареєстровано в Республіці Білорусь та накладення арештів у цих виконавчих провадженнях невиправданим втручанням приватного виконавця у право особи на мирне володіння своїм майном, а відтак дії приватного виконавця з відкриття виконавчих проваджень та накладення арештів на кошти протиправними і такими, що порушують приписи постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" та постанови постановою Кабінету міністрів України №187 від 03.03.2022 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації".

На переконання скаржника, враховуючи, що постановою Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 введено аналогічні заборони як для юридичних осіб, які мають місцезнаходження (реєстрацію) в Російській Федерації так і для юридичних осіб, які мають місцезнаходження (реєстрацію) в Республіці Білорусь, то в даному випадку має бути застосована аналогія щодо застосування до юридичної особи, які мають місцезнаходження (реєстрацію) в Республіці Білорусь, заборони на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, як це встановлено постановою КМУ № 187 від 03.03.2022.

Скаржник наголошує, що за наявності заборони на виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Республіці Білорусь, а також на здійснення валютних операцій учасником яких є юридична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Республіці Білорусь реальне примусове виконання рішення суду у цій справі неможливе.

У своїй скарзі (з урахуванням доповнень) скаржник просить суд:

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича по прийняттю на примусове виконання виконавчого документа - наказу Господарського суду міста Києва №910/11922/21 від 16.01.2023.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича з відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 за наказом Господарського суду м. Києва №910/11922/21 від 16.01.2023.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича з накладення арештів на кошти, що містяться на рахунках ТОВ "ТЕМП-2000" // при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва №910/11922/21 від 16.01.2023.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича із списання коштів з арештованих рахунків ТОВ "ТЕМП-2000".

Скасувати постанову ВП № НОМЕР_2 від 27.03.2023 про накладення арешту на кошти боржника у загальній сумі 3666711,28 грн за курсом НБУ станом на день винесення даної постанови, винесену при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва №910/11922/21 від 16.01.2023 про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5280,00 доларів США.

Скасувати постанову ВП № НОМЕР_2 від 27.03.2023 про накладення арешту на кошти боржника у межах звернення стягнення 79887 Євро, винесену при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва №910/11922/21 від 16.01.2023 про стягнення заборгованості у сумі 78706,40 Євро та витрат зі сплати судового збору у сумі 1180,60 Євро.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича від 27.03.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 за наказом Господарського суду м. Києва № 910/11922/21 від 16.01.2023.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича від 27.03.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 за наказом Господарського суду м. Києва № 910/11922/21 від 16.01.2023.

Зняти арешти, накладений у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2 постановами від 27.03.2023.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра Олександра Олександровича повернути ТОВ "ТЕМП-2000" кошти на загальну суму 5411,50 грн.

Проаналізувавши вищенаведені обставини та надаючи оцінку доводам стягувача та запереченням стягувача, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Норми Закону України "Про виконавче провадження" встановлюють порядок примусового виконання рішень, у тому числі визначає обмеження щодо вчинення виконавчих проваджень.

Наразі Законом України "Про виконавче провадження" не встановлено заборон щодо здійснення виконавчого провадження, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, учасниками якими є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Республіці Білорусь.

Водночас, положення постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 стосуються банківських установ, а п.17 постанови, згідно із яким уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції, зокрема, для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь, встановлює обмеження щодо здійснення валютних операцій перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Республіці Білорусь. При цьому, оскаржувані постанови приватного виконавця не містять зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Республіці Білорусь.

Наведене спростовує доводи відповідача про те, що вчинені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. з відкриття виконавчих проваджень за наказом Господарського суду м. Києва №910/11922/21 від 16.01.2023 та прийняття приватним виконавцем оскаржуваних постанов порушують приписи постанови Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану".

Окрім того, відповідно до Інструкцію з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в банках (далі - депозитний рахунок). Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних інструкцій.

Відтак, ТОВ "ТЕМП-2000" у межах виконавчого провадження, не зобов`язаний перераховувати грошові кошти безпосередньо ТОВ "ТУНІК", так як першочергово стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на спеціальні рахунки приватного виконавця.

З приводу посилання скаржника на постанову Кабінету міністрів України №187 від 03.03.2022 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації", то суд зазначає таке.

Так, постановою Кабінету міністрів України №187 від 03.03.2022 встановлено, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації;

юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

Втім, норми постанови Кабінету міністрів України №187 від 03.03.2022 не поширюються на відносини у сфері виконання в примусовому порядку грошових зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Республіки Білорусь.

Оскільки, законодавець не передбачив можливості застосування обмежень встановлених постановою КМУ № 187 від 03.03.2022 до юридичної особи, які мають місцезнаходження (реєстрацію) в Республіці Білорусь, у зв`язку із чим відсутні підстави для застосування до юридичної особи, які мають місцезнаходження (реєстрацію) в Республіці Білорусь заборони на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, як це встановлено постановою КМУ № 187 від 03.03.2022.

Суд також відхиляє посилання скаржника на те, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника при виконанні наказу № 910/11922/21 від 16.01.2023 приватний виконавець безпідставно зазначив у постанові суму витрат на правову допомогу в доларах США, що не відповідає резолютивній частині додаткового рішення суду у цій справі, оскільки наказом Господарського суду міста Києва від 16.01.2023, виданого на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду №910/11922/21 від 29.11.2022 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" стягнуто витрати на правову допомогу у сумі 5 280,00 доларів США. Отже, визначена у постанові від 27.03.2023 сума відповідає сумі визначеній у наказі суду, виданого на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду №910/11922/21 від 29.11.2022.

Враховуючи вище наведені обставини, з огляду на наведені правові норми, суд дійшов висновку, що приватний виконавець, при відкритті виконавчого провадження, накладенні арешту та кошти боржника та стягненні з боржника сум у межах виконавчого провадження, діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище наведене, суд відмовляє у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О.

Керуючись ст. ст. 233-235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефіра О.О. - відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 11.05.2023 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 15.05.2023.

Суддя С.О. Турчин