ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.05.2023 Справа № 908/1547/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Горохов Ігор Сергійович, розглянувши заяву про видачу судового наказу від 08.05.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 16-А; ідентифікаційний код юридичної особи 21858879)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОКМАЦЬКИЙ КОВАЛЬСЬКО-ШТАМПУВАЛЬНИЙ ЗАВОД» (71709, м. Токмак, Запорізька область, вул. Ковальська, буд 59; ідентифікаційний код юридичної особи 40514086)

про стягнення коштів

установив

09.05.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла письмова заява від 08.05.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ», м. Київ про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОКМАЦЬКИЙ КОВАЛЬСЬКО-ШТАМПУВАЛЬНИЙ ЗАВОД», м. Токмак, Запорізька область заборгованість за договором № 3769-Т від 26.11.2020 у розмірі 209 987,23 грн. У заяві заявник просив також стягнути судові витрати, які складаються з 248,10 грн судового збору та 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Горохову І.С.

Господарським судом Запорізької області 18.05.2023 видано судовий наказ в порядку наказного провадження.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення 209 987,23 грн заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Розглянувши подану заяву в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ст. ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (ст. 154 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз наведених приписів процесуального законодавства, свідчить, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про видачу судового наказу в порядку наказного провадження не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження у разі надходження заяви про скасування судового наказу у порядку статті 157 Господарського процесуального кодексу України, разом з тим, відповідно приписам розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви.

Крім того, положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

За таких обставин, виходячи з того, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про стягнення у порядку наказного провадження, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ», м. Дніпро в задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500,00 грн.

Відповідно до ст. 235, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256 ухвала суду набрала законної сили 19.05.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя І. С. Горохов