ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 травня 2023 року Справа № 903/877/20 (903/490/23)

Суддя господарського суду Волинської області Гарбар І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб від імені та інтересах якого діє ліквідатор ТОВ Агро Таб арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович про забезпечення позову по справі №903/490/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб від імені та інтересах якого діє ліквідатор ТОВ Агро Таб арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАСАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліша Естейт» про визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи №903/877/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фіто-Лек до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб про банкрутство,

без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені судом.

12.05.2023 на поштову адресу суду арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович надіслав позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАСАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліша Естейт», в якому просить суд:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений Тищенко О. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області 18 травня 2020 року за реєстровим № 281, укладений ТОВ «ТАБЛЕТКА А» та ТОВ "ВІТАСАН.

2. Витребувати від ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ" на користь ТОВ "АГРО ТАБ" нежитлову будівлю оздоровчого комплексу за літ. Е-2, Е'-2 з літнім майданчиком спорудами, загальною площею 706,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївсь обл., м. Миколаїв, провулок Корабелів, будинок 2-Б (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

3. Стягнути з відповідачів на користь ТОВ "АГРО ТАБ судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 5 368, грн. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 40 000,00 грн.

Разом з позовної заявою надіслано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що належить ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ" (код в ), а саме - нежитлову будівлю оздоровчого комплексу за літ. Е-2, Е'-2 з літнім майданчиком та спорудами, загальною площею 706,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська "обл., м. Миколаїв, провулок Корабелів, будинок 2-Б (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

В даному випадку оцінюючи заяву сторони та її обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку, з огляду на таке.

Правові норми, застосовані судом до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема заборонити відповідачу та іншим особами вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов?язання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

За змістом ст. 136 ГПК України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання про накладення арешту, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5, 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд констатує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Правова позиція суду стосовно обставин справи і доводів заявника.

Як встановлено судом, предметом позову є визнання недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений Тищенко. О.О, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області 18 травня 2020 року за реєстровим № 281, укладений ТОВ «ТАБЛЕТКА А» та ТОВ "ВІТАСАН" та витребування від ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ" на користь ТОВ «АГРО ТАБ» нежитлову будівлю, оздоровчого комплексу за літ. Е-2, Е'-2 .з літній майданчиком та спорудами, загальною площею 706,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, провулок Корабелів, будинок 2-Б (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник - 5 067 656 грн.

Як вбачається з доводів позивача, позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що 18 травня 2020 року Боржник маючи заборгованість перед кредиторами в сумі, що перевищувала 5731781,73 грн., всупереч інтересам кредиторів здійснив на користь Відповідача-1 ТОВ "ВІТАСАН" відчуження майна - нежитлової будівлі оздрровчрго комплексу за літ. Е-2, Е' -2 з літнім майданчиком та спорудами, загальною площею 706,7 жв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, провулок Корабелів, будинок 2-Б (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого, майна: 101) (надалі - Об`єкт) за ціною, що у 6 разів, була нижчою від ринкової.

Менше ніж за 7 місяців після цього, а саме 08.12.2020 відкрито провадження у справі №903/877/20 про банкрутство Боржника.

24.02.2021 Відповідач-1 ТОВ "ВІТАСАН" продав вказаний Об`єкт Відповідачу-2 ТОВ " АЛІША ЕСТЕЙТ ", за яким зареєстровано право власності на Об`єкт.

Заявник доводить, що відповідне майно може бути у подальшому відчужено Відповідачем-2 ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ", передано в іпотеку або в якості внеску до статутного капіталу третіх осіб, тощо. Позивач вважає, що існує реальна загроза таких дій Відповідача.

У випадку, якщо Відповідачем-2 ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ" буде відчужено третій особі об`єкт, це значно утруднить виконання рішення суду у даній справі.

Разом з цим, заявник зазначає, що застосування заходів забезпечення у цій справі жодним чином не впливають на можливість Відповідача-2 ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ" користуватись Об`єктом.

Доводить, що заявлені заходи забезпечення позову:

- пов`язані із предметом позову та дозволяють в подальшому забезпечити фактичне виконання судового рішення - повернення майна Боржнику, у разі задоволення позову;

- є розумними, обгрунтованими і адекватними предмету, підставам позову та порушеному праву;

- забезпечують збалансованість інтересів сторін справи та інших учасників справи;

- невжиття судом заявлених заходів забезпечення може призвести до неможливості фактичного виконання рішення суду та ефективного захисту порушеного права Боржника.

Заявлені заходи забезпечення позову не належать до заборонених статтею 137 ГПК України способів забезпечення позову та не блокують господарську діяльність ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ".

В даному аспекті судом прийнято до уваги й той факт, що застосування обраного заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів кредиторів та Боржника.

Відтак, у випадку невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження прав позивача, який буде вимушений ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав (постанова ВС/КГС у справі № 910/11857/20 від 17.12.2020).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

З урахуванням формулювання норми частини першої статті 141 ГПК України вимога щодо зустрічного забезпечення за ініціативою суду є правом, а не обов`язком суду. Таку позицію неодноразово висловлював Касаційний господарський суд ВС у своїх постановах (від 18.07.2018 № 916/2851/17, від 03.12.2018 № 903/246/18, від 03.12.2018 № 916/1040/18, від 15.01.2019 № 915/870/18, від 25.02.2019р№ 924/789/18, від 25.02.2019 № 924/790/18, від 11.03.2019 № 904/4795/18, від 11.06.2019 № 916/2933/18, від 18.06.2019 № 904/661/19, від 27.06.2019 № 916/73/19, від 31.07.2019 №904/4900/18, тощо).

Постановою Господарського суду Волинської області від 27.04.2021р. по справі № 903/877/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

На даний час ліквідатором ТОВ "АГРО ТАБ" у даного підприємства не виявлено рухомого або нерухомого майна, нематеріальних активів, грошові кошти на банківських рахунках відсутні, що відображено в поточних звітах ліквідатора, приєднаних до матеріалів справи № 903/877/20.

Отже, заявник доводить, що у ТОВ "АГРО ТАБ" відсутня можливість здійснити зустрічне забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів.

У випадку накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості, відповідачу не буде заборонено володіти та користуватись спірним майном. Тобто, заходи забезпечення позову у випадку застосування їх судом, жодним чином не обмежать відповідача у праві володіти та користуватися спірним майном.

В свою чергу, арешт майна, як один з видів заходів забезпечення позову і механізму забезпечення ефективного юридичного захисту, обмежує можливість саме розпорядження спірним майном та має кінцеву мету запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Заходи до зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття них заходів.

На даний час не вбачається за можливе визначити суму можливих збитків відповідача, наявності фактичних обставин, з, якими пов`язується застосування зустрічного забезпечення, необхідність вжиттю відповідного заходу зустрічного забезпечення.

Окрім того, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про зустрічне забезпечення, навести достатні обґрунтування та довести належними доказами розміру можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Тому позивач просить не застосовувати зустрічне забезпечення.

У п. 8.10 постанови Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного господарського суду від 14 серпня 2019 року у справі № 910/3802/19 зроблено висновок, що Наявність у заяві про забезпечення позову прохання позивача «не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування» свідчить про відповідність заяви вимогам статті 139 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний суд у постанові №643/12369/19 від 19.02.2021 зауважив, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона відчужувати майно його власником.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Таб від імені та інтересах якого діє ліквідатор ТОВ Агро Таб арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити відчуження об`єкта нерухомого майна, що належить ТОВ "АЛІША ЕСТЕЙТ" (код в ), а саме - нежитлову будівлю оздоровчого комплексу за літ. Е-2, Е'-2 з літнім майданчиком та спорудами, загальною площею 706,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, провулок Корабелів, будинок 2-Б (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 17 травня 2023 року.

5. Дана ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

6. Строк пред`явленням ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки, тобто - до 18.05.2026.

7. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Таб» (вул.Миру,22, офіс 7, с.Римачі, Любомльський р-н, Волинська обл., ) від імені та інтересах якого діє ліквідатор ТОВ Агро Таб арбітражний керуючий Перепелиця Василь Володимирович (вул.Шевченка,52, м.Полтава, 36039).

8. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Аліша Естейт» (вул.Іскринська,37, м.Харків, 61001, ).

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 17.05.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Суддя І. О. Гарбар