номер провадження справи 33/66/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2023 Справа № 908/804/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В., розглянувши матеріали справи №908/8094/23

за позовом: Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Філько Олександра Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 505894,29 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк з позовом до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення 505894,29 грн., з яких 236111,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 33672,07 грн. заборгованість за процентами, 236111,11 грн. заборгованість у порядку регресу за сплаченою гарантією.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором №-КД-1 від 17.12.2021 щодо своєчасної сплати кредиту та процентів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка є предметом стягнення за позовом.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 15, 16, 509, 526, 530, 569, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.03.2023 відкрито провадження у справі №908/804/23, присвоєно справі номер провадження 33/66/23. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 19.04.2023.

Копію ухвали надіслано сторонам електронною поштою 21.03.2023.

17.04.2023 від відповідача надійшла заява на ознайомлення з матеріалами справи, яка задоволена судом.

18.04.2023 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та отримав примірник позовної заяви з додатками, який був доданий до позовної заяви для відповідача.

03.05.2023 відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити позивачу в позові про стягнення з відповідача 236111,11 грн. заборгованості в порядку регресу за сплаченою Державою (Міністерством фінансів України) гарантією, посилаючись на відсутність у позивача права стягувати зазначену заборгованість на свою користь, а також на загальновідомі форс-мажорні обставини, посвідчені офіційним листом ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.

Враховуючи те, що відповідач не отримує поштову кореспонденцію та подав відзив протягом 15 днів з дня ознайомлення з матеріалами справи, суд прийняв відзив до розгляду.

Позивач не надав відповіді на відзив.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з цим відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 Акціонерним товариством Комерційним банком Приватбанк (надалі банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Філько Олександром Валентиновичем укладено кредитний договір №-КД-1 (далі кредитний договір), у якому погоджено у пунктах А.1 А.4 вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія, ліміт цього договору 500000,00 грн. на поповнення обігових коштів, термін кредиту 01.12.2024, рахунки для обслуговування кредиту: рахунок НОМЕР_2 (у гривні), отримувач: АТ КБ «Приватбанк», МФО 313399, код ЄДРПОУ (IBAN НОМЕР_3 ).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

КУБ під заставу (далі кредит) надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувача.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. п. А.6, А.6.1 цього договору. У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

Пунктом А.6 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,31% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За умовами п. А.6.1 кредитного договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк за користування кредитом встановлює позивальнику проценти у розмірі 17,31% річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави порушення зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до цього договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. А.6 цього договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п. А.6 цього договору та дати початку її нарахування.

Відповідно до п. А.7 кредитного договору у випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 28,62% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

Згідно з п. А.8 кредитного договору проценти, встановлені п. п. А.6, А.6.1 договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2 цього договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 4.8 кредитного договору встановлено, що нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

17.12.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3 договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку, програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі Програма) та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з п. 2.7 додаткової угоди №1 від 17.12.2021 до кредитного договору погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами у строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди.

У додатку №1 до додаткової угоди №1 від 17.12.2021 до кредитного договору сторони погодили графік платежів на період з 01.01.2022 по 01.12.2024 по 13888,85 грн. щомісячно на перше число відповідного місяця графіку, всього 500000,00 грн.

31.12.2020 Міністром фінансів України, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (далі гарант) та позивачем (далі бенефіціар) укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки суб`єктам мікропідприємництва та середнього підприємництва у вигляді державних гарантій на портфельній основі на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», на виконання Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 №1151.

Відповідно до п. 2.1 договору про надання державної гарантії гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами частини своїх грошових зобов`язань перед бенефіціаром за кредитним договорами, включеними до портфеля.

Даним договором визначено, що принципал суб`єкт господарювання, якому надано кредит, включений до портфеля.

Портфель сукупність усіх кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією.

За умовами п. п. 2.5, 2.6 договору про надання державної гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд бенефіціара для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70% за кожним окремим кредитом. Ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50%.

Згідно з п. 5.1 договору про надання державної гарантії у разі настання гарантійного випадку бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому виник гарантійний випадок.

За умовами п. 5.3 договору про надання державної гарантії бенефіціар зобов`язаний протягом двох банківських днів з дати направлення відповідної вимоги гаранту письмово повідомити принципалів за кредитами, включеними до вимоги, про направлення відповідної вимоги гаранту.

Відповідно до п. 5.5 договору про надання державної гарантії гарант на підставі вимог, отриманих від бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог, сплачує на рахунок бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання кредитного договору банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 500000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку позичальника за 18.12.2021 та платіжним дорученням №DN20L1218В01WX від 18.12.2021.

07.01.2022 позичальник здійснив погашення кредиту в сумі 13888,89 грн., 01.02.2022 в сумі 13877,85 грн. 18.02.2022 в сумі 11,04 грн.

В подальшому кредит позичальником не сплачувався.

У зв`язку з наявністю простроченої заборгованості за кредитним договором банк надіслав позичальнику електронною поштою 02.09.2022 повідомлення вих. №11217ZPZ5S10Х від 02.09.2022 про розірвання договору з 02.10.2022 та вимагав сплатити заборгованість, загальний розмір якої станом на 31.08.2022 склав 499887,50 грн., з них 83333,34 грн. за наданим кредитом, 1751,08 грн. за відсотками.

02.11.2022 банк надіслав гаранту вимогу від 01.11.2022 №11217ZPZ5S10Х про сплату коштів за гарантією в розмірі 236111,11 грн. на рахунок банку.

06.12.2022 кредит погашено в сумі 236111,11 грн. за рахунок коштів державної гарантії.

Таким чином, залишок несплаченого кредиту на користь банку складає 236111,11 грн., а сума сплаченого кредиту в розмірі 236111,11 грн., яка була перерахована в оплату кредиту за рахунок коштів державної гарантії, пред`явлена банком до стягнення з позичальника в порядку регресу на умовах договору про надання державної гарантії.

10.03.2023 банк надіслав позичальнику електронною поштою повідомлення вих. №11217 ZPZ5S10Х від 10.02.2023 про надсилання вимоги гаранту.

За період користування кредитом з 18.12.2021 по 06.01.2023 банком нараховано проценти за користування кредитом, залишок заборгованості за якими з урахуванням часткової сплати процентів позичальником складає 33672,07 грн., в т.ч залишок заборгованості за простроченими процентами 2984,08 грн.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані кредитним договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Виходячи з умов пп. «б» п. 2.3.2, п. п. 4.1, 4.3 кредитного договору, проценти сплачуються за фактичний термін користування кредитом по дату фактичного погашення кредиту.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем надані докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача за кредитним договором №-КД-1 від 17.12.2021, а саме: 236111,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 33672,07 грн. заборгованість за процентами, 236111,11 грн. заборгованість у порядку регресу за сплаченою гарантією.

Відповідачем не надано доказів сплати заборгованості в заявленому розмірі. Заперечень щодо розрахунку заборгованості не подано.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини суд зазначає, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 щодо засвідчення форс-мажорних обставин адресований «всім, кого він стосується». Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Відповідач не підтвердив у встановленому порядку настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання зобов`язання та не надав доказів звернення до позивача з повідомленням про неможливість виконати зобов`язання через форс-мажорні обставини.

Щодо заперечень відповідача проти наявності у позивача права стягувати суму заборгованості в порядку регресу за сплаченою Державою (Міністерством фінансів України) гарантією, суд зазначає, у п. 6.1 договору про надання державної гарантії передбачено, що у разі здійснення гарантом виплати ССГ (суми сплати за гарантією) за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено бенефіціаром у найкоротші строки.

Пунктом 6.2 договору про надання державної гарантії встановлено, що з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання статті 61 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимог, передбачених пунктами 6.1 та 6.3 цього договору, бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується:

- застосовувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8 цього договору за таким проблемним кредитом;

- застосувати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Згідно з п. 6.3 договору про надання державної гарантії кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх ССГ, яка була сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8 цього договору), та зараховуються гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим бенефіціар робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість принципала перед державним бюджетом.

З викладеного вбачається, за договором про надання державної гарантії гарант надав позивачу право здійснювати стягнення з позичальника на свою користь. Стягнуті суми в подальшому перераховуються у погодженому порядку на рахунок гаранта. Позичальник, у свою чергу, у п. 2.13 додаткової угоди №1 від 17.12.2021 до кредитного договору визнав та підтвердив, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості.

За умовами п. 2.16 додаткової угоди №1 від 17.12.2021 до кредитного договору витрати, пов`язані зі стягненням простроченої заборгованості перед бюджетом, зокрема судовий збір, послуги нотаріуса, суб`єкта оціночної діяльності, інші витрати на проведення незалежної оцінки предмета забезпечення, здійснюються за рахунок позичальника. Такі витрати, що були понесені банком, стягуються на їх відшкодування банком насамперед при отриманні коштів під час застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом до пропорційного розподілу цих коштів між банком та гарантом відповідно до договору гарантії.

Таким чином, позивач правомірно пред`явив до відповідача вимоги про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитним договором на свою користь, у тому числі заборгованість у порядку регресу за сплаченою гарантією.

Враховуючи зазначене, суд визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка виникла за кредитним договором №-КД-1 від 17.12.2021, а саме: 236111,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 33672,07 грн. заборгованість за процентами, 236111,11 грн. заборгованість у порядку регресу за сплаченою гарантією.

Отже, позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 7588,41 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись 129, 238, 240, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Філько Олександра Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість, яка виникла за кредитним договором №-КД-1 від 17.12.2021, а саме: 236111,11 грн. (двісті тридцять шість тисяч сто одинадцять грн. 11 коп.) - заборгованість за тілом кредиту, 33672,07 грн. (тридцять три тисячі шістсот сімдесят дві грн. 07 коп.) заборгованість за процентами, 236111,11 грн. (двісті тридцять шість тисяч сто одинадцять грн. 11 коп.) заборгованість у порядку регресу за сплаченою гарантією та витрати на оплату судового збору в сумі 7588,41 грн. (сім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім грн. 41 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 19.05.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко