ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. Справа № 910/5850/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Федотова О.С.

відповідача - не з`явилися

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл"

про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи,

подану за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 (повне рішення складено 29.11.2022)

та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 (повний текст складено 12.12.2022)

у справі №910/5850/22 (суддя - Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2705119,58 грн, з яких: 2457811,80 грн - основний борг та 247307,78 грн - пеня.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 (повне рішення складено 29.11.2022) у справі №910/5850/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" задоволено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 (повний текст складено 12.12.2022) у справі №910/5850/22 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" про відшкодування судових витрат та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37428,12 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати оскаржувані рішення та додаткове рішення і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та відмову у стягненні судових витрат.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" у справі №910/5850/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5850/22 та призначено її до розгляду на 31.01.2023.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/441/23 від 30.01.2023 у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/5850/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 апеляційну скаргу у справі №910/5850/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_1., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 справу №910/5850/22 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

В засіданні суду 31.01.2023 представник позивача зробив усну заяву про розподіл судових витрат та зазначив, що докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу буде надано у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 у справі №910/5850/22 залишено без змін.

На електронну адресу суду 03.02.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" надійшла заява про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, згідно якої позивач просить суд долучити до матеріалів справи докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" такі витрати у загальному розмірі 43882,32 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 заяву прийнято до провадження, призначено до розгляду на 21.02.2023, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" строк до 17.02.2023 включно на подання клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу.

На електронну адресу суду 14.02.2023 надійшла копія ухвали Верховного Суду від 13.02.2023, згідно якої касаційний суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 у справі №910/5850/22, призначив її розгляд на 16.03.2023, а також витребував матеріали справи.

До суду 17.02.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" подано клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 21.02.2023 відповідно до ухвали суду зупинено провадження у справі №910/5850/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" про відшкодування судових витрат до закінчення розгляду Верховним Судом касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023, рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022.

24.02.2023 матеріали справи надіслано разом з супровідним листом до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №910/5850/22 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" залишено без задоволення, а оскаржувані рішення залишено без змін.

До Північного апеляційного господарського суду 29.03.2023 надійшов лист Верховного Суду, в якому повідомлено, що матеріали справи №910/5850/22 у двох томах скеровано до Господарського суду міста Києва.

Листом №910/5850/22/09.1-14/231/23 апеляційний суд витребував матеріали справи №910/5850/22 з Господарського суду міста Києва для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" про відшкодування судових витрат.

19.04.2023 Господарський суд міста Києва скерував матеріали справи до апеляційного суду.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1494/23 від 25.04.2023 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/5850/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 справу №910/5850/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 поновлено провадження у справі №910/5850/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" про відшкодування судових витрат та призначено її до розгляду на 22.05.2023.

У засідання суду 22.05.2023 з`явилася представник позивача та надала пояснення щодо заяви про відшкодування судових витрат. Натомість, представники відповідача у призначене засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 28.04.2023.

Однак, відсутність у судовому засіданні представників відповідача не перешкоджає розгляду справи, оскільки згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. При цьому, судом враховано, що відповідачем до суду подано клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл", заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3 та 4 ст. 244 ГПК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу, понесені в апеляційному суді, у розмірі 43882,32 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як було зазначено вище, у судовому засіданні 31.01.2023 представник позивача зробив усну заяву про те, що докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу буде надано у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду.

На електронну адресу суду 03.02.2023 у встановлений процесуальний строк від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" надійшла заява про відшкодування судових витрат, згідно якої позивач просив долучити до матеріалів справи докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" такі витрати у загальному розмірі 43882,32 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем надано наступні докази:

- договір про надання правової допомоги від 20.12.2021, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Адер Хабер", за умовами якого виконавець надає клієнту правову допомогу у вигляді представництва інтересів та захисту прав клієнта у Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді та надає іншу правову допомогу, необхідну для забезпечення захисту прав і законних інтересів клієнта;

- додаткову угоду №2 від 28.12.2022 до договору про надання правової допомоги від 20.12.2021, відповідно до умов якої сторонами узгоджено фіксований розмір винагороди в сумі 43882,32 грн за надання правової допомоги клієнту за представництво інтересів в суді апеляційної інстанції з підготовкою усіх процесуальних документів та вчинення усіх процесуальних дій у справі №910/5850/22;

- акт прийому-передачі №2 від 31.01.2023 до договору про надання правової допомоги від 20.12.2021 на суму 43882,32 грн з переліком послуг, відповідно до якого виконавець надав, а клієнт прийняв правову допомогу, передбачену у додатковій угоді №2;

- детальний опис наданих адвокатом послуг та здійснених витрат, необхідних для надання правової допомоги;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії КС №928539 від 20.12.2021, виданий Адвокатським об`єднанням "Адер Хабер" адвокату Федотовій О.С.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Апеляційний суд вказує на те, що наданими позивачем і переліченими вище доказами у повному обсязі підтверджується надання адвокатським об`єднанням Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як убачається з детального опису наданих послуг, адвокатом Федотовою О.С. витрачено 15,8 год часу на надання правової допомоги позивачу, що включає в себе:

- вивчення апеляційної скарги - 1,5 год;

- вивчення судової практики щодо прийнятності та допустимості доказів - 3 год;

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу - 5 год;

- вивчення додаткових пояснень скаржника - 1,5 год;

- вивчення судової практики з приводу форс-мажору - 2 год;

- підготовка пояснень на додаткові пояснення відповідача - 2,5 год;

- участь у судовому засіданні - 0,3 год.

У клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначає, що за його арифметичним підрахунком вартість 1 год правової допомоги в апеляційному суді склала 2777,36 грн. З урахуванням критерію співмірності, вартість правової допомоги в суді апеляційної інстанції має рахуватися з розрахунку 1990,85 грн за 1 год, оскільки саме за такою вартістю надавалася правова допомога позивачу в суді першої інстанції. Також відповідач вважає, що розмір витрат необхідно зменшити на 4,5 год з огляду на їх не співмірність, а інші витрати з витраченим часом 11,3 год повинні рахуватися за ставкою 1990,85 грн за 1 год.

З огляду на наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" просить зменшити витрати позивача на правничу допомогу на загальну суму 21385,71 грн, які є необґрунтованими та неспівмірними з обсягом послуг та мають бути виключені з суми, що підлягає відшкодуванню.

Як було зазначено вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись вказаними процесуальними приписами, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням викладеного у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічний висновок наведений у додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору і призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Апеляційний суд зазначає, що хоча у детальному описі робіт і зазначено кількість витраченого часу на надання кожної з послуг, проте умовами договору передбачено фіксований розмір гонорару адвоката.

З огляду на викладене, самостійний обрахунок відповідачем вартості години роботи адвоката у даному випадку не має значення для визначення судом суми гонорару, а тому доводи відповідача в цій частині судом відхиляються. При цьому, суд зазначає, що різниця між сумою гонорару в суді першої та апеляційної інстанцій в сторону збільшення є лише наслідком домовленостей між адвокатом і клієнтом і суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини сторін договору.

Також, як було зазначено, відповідач вважає, що розмір витрат необхідно зменшити на 4,5 год з огляду на їх неспівмірність, а саме в частині вивчення апеляційної скарги та судової практики щодо прийнятності і допустимості доказів.

Проте, колегія суддів вказує на те, що дії адвоката з вивчення апеляційної скарги безумовно передують такому етапу надання правової допомоги, як підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, і є необхідними та неминучими.

Стосовно такої послуги, як вивчення судової практики щодо прийнятності та допустимості доказів, колегія суддів зазначає, що вказані дії здійснені адвокатом з урахуванням доводів апеляційної скарги відповідача з приводу неналежності наданих позивачем до суду першої інстанції доказів, а саме електронного листування та заяви свідка.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що послуги з вивчення апеляційної скарги та судової практики щодо прийнятності і допустимості доказів є необхідними, неминучими та відповідають критеріям реальності і допустимості.

Як наслідок, апеляційний суд зазначає, що належних доказів або обґрунтувань, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, відповідачем не надано, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" не довело на підставі ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката щодо складності цієї справи.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу або ж їх обсягу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №910/5410/19).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України (позиція, викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19).

З урахуванням усього вищезазначеного, оскільки заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки апеляційна скарга відповідача залишена судом без задоволення, а отже судове рішення ухвалено на користь позивача, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 43882,32 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" про відшкодування судових витрат у справі №910/5850/22 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Республіка" (03191, місто Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), будинок 1, ідентифікаційний код 43227024) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллієрз Інтернешнл" (04060, місто Київ, вулиця Ризька, будинок 73-Г, офіс 7, ідентифікаційний код 32956569) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43882 (сорок три тисячі вісімсот вісімдесят дві),32 грн.

3. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.05.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко