УХВАЛА

12 травня 2023 року

м. Київ

cправа №908/119/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т. М. (головуючий), Бенедисюка І. М., Колос І. Б.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» (далі - ТОВ «Бізнес Абсолют», заявник) про забезпечення позову у справі №908/119/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют»

до:

1) товариства з обмеженою відповідальністю «Полонекс»,

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс»,

3) публічного акціонерного товариства «Місто Банк»,

третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-3 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства «Місто Банк»,

про визнання недійсними та скасування результатів відкритих торгів (аукціону),

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Бізнес Абсолют» 05.05.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, зокрема, просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2023 та рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 у справі №908/119/22 з направленням справи на новий розгляд.

Разом з касаційною скаргою ТОВ «Бізнес Абсолют» подано заяву про забезпечення позову у справі №908/119/22. В якій, зокрема, просило заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, нотаріусам, приватним нотаріусам та іншим особам вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля: будівля, насосна станція літ. Ю інв. №081113, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля майна: будівля, контрольно-пропускний пункт літ. И інв. №081413, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: будівля цеху складнолігованних сплавів та лігатур, інв. №081013, літ. Н, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, інв. №081313а літ. М-2, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3.

Заява ТОВ «Бізнес Абсолют» про забезпечення позову у справі №908/119/22 мотивовано тим, що оскаржувані рішення суду впливають та зачіпають інтереси третіх осіб, що не було залучено до розгляду справи, та фактично саме позивач мав стати переможцем та отримати права за кредитними договорами, а в зв`язку з тим, що переможцем незаконно стало товариство з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс» (далі - ТОВ «Метпромсервіс»), останній буде вчиняти всі дії, направлені на реалізацію об`єктів іпотеки та наразі існує реальна загроза, що право вимоги за кредитними договорами, що придбано ТОВ «Метпромсервіс» на електронних торгах з порушенням, в разі реєстрації за собою права іпотекодержателя, може бути відчужено третім особам, які в свою чергу можуть поділити об`єкти іпотеки на декілька окремих об`єктів нерухомого майна, та поворот виконання рішення не можливо буде виконати з підстав припинення існування таких об`єктів: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 об`єкт нерухомого майна: будівля, насосна станція літ. Ю інв. №081113, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 об`єкт нерухомого майна: будівля, контрольно-пропускний пункт літ. И інв. №081413, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 об`єкт нерухомого майна: будівля цеху складнолігованних сплавів та лігатур, інв. №081013, літ. Н, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, інв. №081313а літ. М-2, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Доківська, буд. 3.

Заявник зазначає, що згідно з інформації розміщеної на офіційному веб-сайті статус аукціону відображений як «очікується підписання договору», в наслідок підписання договору та перереєстрації іпотекодержателя права позивача відновити буде неможливо, а отже існує велика ймовірність неможливості або ж утруднення виконання рішення суду, яке може бути ухвалене у цій справі на користь позивача. Також заявник зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об1єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Іпотекодержателем зазначено - публічне акціонерне товариство «Місто Банк», КОД , країна реєстрації: Україна.

Адекватність такого заходу до забезпечення позову, як заборона органам та суб`єктам державної реєстрації прав, Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо об`єктів нерухомого майна, які є предметом забезпечення кредитних договорів ПАТ «Місто Банк», що складаються з прав вимоги за 2 кредитними договорами, продаж якого відбувся на електронних торгах (аукціон) 03.12.2021 (лот №GL18N 020953), полягає в тому, що такі дії унеможливлять подальше відчуження майна, яке є предметом забезпечення кредитних договорів, які входять до складу лоту, який був предметом продажу на електронних торгах 26.03.2019. При цьому такі дії не порушують прав ПАТ «Місто Банк» на це майно та спрямовані виключно на забезпечення можливості поновлення прав позивача та недопущення порушення прав.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено заходи забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову, з огляду на статті 136,137 ГПК України господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зазначене підтверджується висновками викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21.

Предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру.

Оскільки заявник звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не повинна застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою позивач повинен обґрунтувати імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості, достовірності, вірогідності.

Тобто позивач повинен аргументувати: імовірність утруднення або невиконання рішення господарського суду, шляхом надання доказів на підтвердження існування обставини утруднення чи можливого невиконання рішення суду в разі задоволення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням.

Суд зазначає, що позивач, всупереч положенням статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України щодо належності, допустимості, достовірності, достатності та вірогідності доказів, не надав доказів, що невжиття заходів, про які просив позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Доводи, викладені у заяві про забезпечення позову ґрунтуються виключно на припущеннях позивача.

Оцінюючи доводи, зокрема, але не виключно, що ТОВ «Метпромсервіс» буде вчиняти всі дії, направлені на реалізацію об`єктів іпотеки, а тому наразі існує реальна загроза, що право вимоги за кредитними договорами, що придбано ТОВ «Метпромсервіс» на електронних торгах з порушенням, в разі реєстрації за собою права іпотекодержателя, може бути відчужено третім особам, які в свою чергу можуть поділити об`єкти іпотеки на декілька окремих об`єктів нерухомого майна, Верховний Суд виходить з того, що виконання рішення немайнового характеру ставиться в залежність виключно від реалізації відповідною особою певного ряду дій.

Втім, позивачем не зазначено про існування жодних обставин, які б підтверджували опосередковано або безпосередньо намагання сторони на вчинення цих дій. Аргументи позивача з приводу існування обставин утруднення або невиконання рішення господарського суду, які зводяться до можливого поділу об`єктів іпотеки на декілька окремих об`єктів нерухомого майна, безпосередньо не пов`язані з вимогами за позовною заявою, не свідчить і про наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; а також не вказують на взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду.

Верховний Суд також зважає і на те, що суд касаційної інстанції до закінчення касаційного розгляду справи не може ставити під сумнів законність судового рішення суду апеляційної інстанції тільки через те, що воно оскаржено і скаржник вважає його незаконним.

Також відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 137 ГПК України не допускається забезпечення позову шляхом встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій.

На підставі рішення Правління Національного банку України № 735-рш/БТ від 14 грудня 2020 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Місто Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2086 від 14 грудня 2020 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «Місто Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора AT «Місто Банк», що визначені Законом, зокрема, статтями 37- 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Степанець Вікторії Сергіївні строком на один місяць з 15 грудня 2020 року по 14 січня 2021 року (включно) (відповідно до приписів частини 3 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 25 від 12 січня 2021 року «Про продовження тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку AT «Місто Банк», продовжено строк тимчасової адміністрації неплатоспроможного AT «Місто Банк» на один місяць з 15 січня 2021 року до 14 лютого 2021 року (включно).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 26 січня 2021 року № 25-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Місто банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2021 року «Про початок процедури ліквідації AT «Місто Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 159 від 15 лютого 2021 року «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» з 22 лютого 2021 року всі повноваження ліквідатора Банку було делеговано провідному професіоналу з питань ліквідації банків ) дії у організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні.

Пунктом 14 частини п`ятої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що до повноважень виконавчої дирекції Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку входить визначення порядку та способів реалізації майна банку, що ліквідується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Проведені електронні торги, за результатами яких сформований протокол електронного аукціону №GFD001- UA-597, № лота: GL18N020953, власник активів (майна) публічне акціонерне товариство "Місто Банк" є складовою процедури ліквідації неплатоспроможного публічного акціонерного товариства "Місто Банк", а відтак забезпечення позову у цій справі має безпосередній вплив на здійснення повноважень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про те, що предмет спору у цій справі, серед іншого, пов`язаний з встановленням наявності або ж відсутності (в залежності від прийнятого рішення) визнання недійсним договору. З наведеного убачається, що можлива реалізація права вимоги за двома кредитним договором не вказує на порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, адже не призводить до виникнення труднощів при виконанні рішення у випадку задоволення позову.

З огляду на викладене, розглянувши заяву ТОВ «Бізнес Абсолют» про забезпечення позову, Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених доводів, а зазначені в заяві обставини не доводять, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» про забезпечення позову у справі №908/119/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос