ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 травня 2023 року Справа № 903/822/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представників позивача: адвоката Кушнірука А.В., адвоката Стасюка О.Л.,

представника відповідача-1: Григор`євої М.М.

представників відповідача 2: директора Попик Л.П., адвоката Карпюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань"

до відповідачів:

1) Цуманської селищної ради

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба"

про визнання протиправним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсними договорів оренди землі

встановив: позивач - ДП "Рибгосп "Цумань" звернувся до суду з позовом до Цуманської селищної ради (відповідача-1) та ТОВ "Цумань-Риба" (відповідача-2), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Цуманської селищної ради № 15/8 від 20.06.2017 щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ТОВ "Цумань-Риба" для ведення рибного господарства, які знаходяться на території Цуманської ОТГ, а саме, щодо земельних ділянок площею 0,9669га кадастровий номер :01:001:2038, площею 0,7227га кадастровий номер :01:001:2039, площею 1, 6247га кадастровий номер :01:001:2037;

- визнати недійсними договори оренди землі від 20.07.2017, укладені між Цуманською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба" про передання в оренду земельних ділянок площею 0,9669га кадастровий номер :01:001:2038, площею 0,7227га кадастровий номер :01:001:2039, площею 1,6247га кадастровий номер :01:001:2037, що розташовані на території Цуманської об`єднаної територіальної громади для обслуговування гідротехнічних споруд для ведення рибного господарства (землі водного фонду).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.06.2017 рішенням Цуманської селищної ради (відповідача-1) № 15/8 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ "Цумань-Риба" (відповідачу-2) для ведення рибного господарства, згідно з яким ТОВ "Цумань-Риба" передано в оренду на 49 років земельні ділянки, які знаходяться на території Цуманської об`єднаної територіальної громади. У подальшому, між відповідачами на підставі вказаного вище рішення укладено спірні договори оренди на земельні ділянки.

Позивач зазначає, що такі ділянки перебувають у постійному користуванні позивача згідно з чинними актами на право постійного користування.

У 2001 році Дочірньому підприємству "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" Радою народних депутатів Ківерцівського району Волинської області видано два Державні Акти на право постійного користування земельними ділянками на території Ківерцівського району (Дубищенська сільська рада 173,77 га та Цуманська селищна рада 49,88 га) для ведення рибного господарства, зокрема, I-ВЛ№000703 від 27.12.2001 року та I-ВЛ№001576 від 27.12.2001 року.

Позивач стверджує, що є спеціалізованим підприємством рибного господарства з прісноводного розведення риби та являється правонаступником Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп".

Повідомляє, що корпоративні права в статутному капіталі ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" неодноразово відчужувалися. З серпня 2013 року Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" перейменовано на Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань". Станом на день звернення до суду власником ДП "Рибгосп Цумань" є юридична особа ТОВ «Агро-Буд Цумань»

Зазначає, що право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право. При цьому обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, передбачений пунктом 6 Перехідних положень ЗК України, визнано неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 (у справі № 1-17/2005).

Отже, право користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01.01.2002 (набрання чинності ЗК України, прийнятого 25.10.2001), не втрачається внаслідок його непереоформлення підприємством, яке за положеннями чинного ЗК України не може набувати права постійного землекористування, а зберігається за ним до приведення прав і обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства, у тому числі за правонаступником такого землекористувача.

Укладення Цуманською селищною радою договорів оренди з ТОВ "Цумань-Риба" не відповідає нормам чинного законодавства, звичаям ділового оборогу та є порушенням законних права позивача, оскільки обмежує його у здійсненні реалізації його прав користування землею.

Позивач зазначає, що за відсутності волевиявлення ДП "Рибгосп "Цумань" як постійного користувача земельних ділянок на добровільну відмову від права користування землею, Цуманська селищна рада не мала законних підстав на поділ земельної ділянки, затвердження технічної документації та передачу земельних ділянок в оренду іншій особі.

Цуманська селищна рада (відповідач-1) проти позову заперечує; просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:2037, :01:001:2038, :01:001:2039 знаходяться у комунальній власності Цуманської селищної ради. Вважає, що ДП «Рибгосп «Цумань» не є суб`єктом права постійного користування спірними земельними ділянками та усім масивом землі, який визначений Державним актом на право постійного користування землею серії ВЛ №001576.

Водночас не заперечує, що 27.12.2001 ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ «Волиньрибгосп» Радою народних депутатів Ківерцівського району Волинської області видано Державний Акт на право постійного користування земельною ділянкою на території Цуманської селищної ради площею 49,88га для ведення рибного господарства. Відповідне право постійного користування у встановленому законом порядку не припинялося.

Повідомляє, щоб отримати право постійного користування на землі комунальної власності Дочірнє підприємство «Рибгосп «Цумань» мало б звернутися до Цуманської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення. Цуманська селищна рада має надати дозвіл на розроблення такого проекту або мотивовану відмову, як це передбачено ст.124 ЗКУ.

Проте ДП «Рибгосп «Цумань» ніколи не зверталося в Цуманську селищну раду з такими клопотаннями, відповідно, дозволів на розроблення документації позивач не отримував. Без розроблення такої документації та проходження передбаченої ст.124 ЗКУ процедури, неможливо законно отримати право постійного користування на землі комунальної власності.

Зазначає, що 20.06.2017 Цуманською селищною радою прийнято оспорюване рішення Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ТОВ «Цумань-Риба» для ведення рибного господарства та передано останньому в оренду на 49 років спірні земельні ділянки. Підставою для прийняття рішення був Державний акт на право постійного користування землею серії ВЛ №001576., наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Цумань-Риба», а звернень від інших користувачів (в тому числі ДП «Рибгосп «Цумань» ) не надходило.

ТОВ "Цумань-Риба" (відповідач-2) проти позову заперечує, просить відмовити в позові повністю. При цьому зазначає, що Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань", засновником якого є ТОВ «Агро-Буд Цумань», не є правонаступником Дочірнього підприємства "Рибгосп-Цумань", що належало Відкритому акціонерному товариству "Волиньрибгосп".

Протоколом №10/09-12 засідання правління ВАТ «Волиньрибгосп» від 10.09.2012, за участю голови правління Божука С.С.(генерального директора), членів Правління - Кунчикова О. Г. (секретар зборів), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , одноголосно прийнято рішення про відчуження у зв`язку із скрутним фінансовим становищем ВАТ «Волиньрибгосп» частку у статутному капіталі ДП «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп» у розмірі 100% статутного капіталу шляхом укладення договору купівлі-продажу; уповноважено голову правління - ОСОБА_4 здійснити від імені ВАТ «Волиньрибгосп» всі юридично значимі дії по відчуженні частки у статутному капіталі ДП «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп» у розмірі 100 % статутного капіталу, шляхом укладання договору купівлі -продажу. Вказаний документ підписаний головою правління, секретарем, та членами правління.

10.09.2012 укладено договір купівлі-продажу між ВАТ «Волиньрибгосп» в особі генерального директора ОСОБА_4 та ТОВ «Волинська торгово-транспортна корпорація» в особі директора ОСОБА_5 , згідно з яким предметом цього договору є купівля частки у статутному капіталі дочірнього підприємства «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп», засновником якого є продавець, у розмірі 100% статутного капіталу , яку продавець передає у власність покупцю.

Відповідач-2 зазначає, що укладенню вказаних вище правочинів передувало незаконне проведення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Волиньрибгосп» 06.06.2012, на яких обирали нового голову правління та членів правління. Однак, 24.10.2013 Господарським судом Волинської області по справі №903/836/13 визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Волиньрибгосп», які були проведені 06.06.2012. Відповідно, усі рішення, які були прийняті на даних позачергових зборах визнано недійсними, серед них щодо обрання генерального директора акціонерного товариства ОСОБА_4 , членів правління ВАТ «Волиньрибгосп»: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

ТОВ «Цумань-Риба» стверджує, що усі дії щодо відступлення корпоративних прав ДП «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп», які відбувалися після 2012 року, та на які вказується в позовній заяві є нікчемними, та не можуть нести юридичних наслідків. Будь-які дії, які вчинялися після 06.06.2012 «новими» головою правління та членами правління ВАТ «Волиньрибгосп» є нікчемними правочинами і не мають юридичного значення.

Відповідач-2 зазначає, що реальним правонаступником Дочірнього підприємства «Рибгосп «Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп» є Філія «Рибне господарство-Цумань» ВАТ «Волиньрибгосп», яка розташована на базі колишнього ДП «Рибгосп «Цумань» в смт.Цумань, по вул.Васильєва, 46, , керівник - Попик Людмила Прокопівна. Власником філії є ВАТ «Волиньрибгосп».

20 липня 2017 року між Цуманською селищною радою та ТзОВ «Цумань-Риба», на підставі рішення Цуманської селищної ради від 20 червня 2017 року №15/8 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю «Цумань-Риба», укладені спірні договори оренди земельних ділянок із кадастровими номерами :01:001:2038, :01:001:2039, :01:001:2037.

Дані договори були зареєстровані у встановленому законом порядку, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідні земельні ділянки знаходяться в комунальній власності Цуманської селищної ради.

Цуманська селищна рада законно розпорядилася землями, які перебували у комунальній власності на балансі Цуманської селищної ради, адже Державний реєстр не містив відомостей про зареєстроване право постійного користування земельними ділянками за ДП «Рибгосп «Цумань».

Щодо скасування рішення Цуманської селищної ради від 20 червня 2017 року №15/8, відповідач-2 вважає, що таку дію виконати неможливою. Адже відповідним наказом селищна рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в межах Цуманської селищної ради для ведення рибного господарства, а саме земельних ділянок із кадастровими номерами :01:001:2038, :01:001:2039, :01:001:2037, передала ТОВ «Цумань-Риба» вищезазначені земельні ділянки в оренду на 49 років, встановила орендну плату за землю. Відповідно, оскаржуване рішення від 20 червня 2017 року №15/8 є актом індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, який застосовується одноразово та вичерпав свою дію після його реалізації.

Також ТОВ «Цумань-Риба» звертає увагу суду на рішення по справі №903/260/21 від 31.08.2021, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 22.12.2021, яким скасовано реєстрацію права постійного користування земельними ділянками за позивачем з огляду на порушення, які були вчинені державним реєстратором при проведенні реєстраційних дій.

Відповідач-2 зазначає, що законні права та інтереси позивача на сьогоднішній день не порушуються, оскільки право постійного користування спірними земельними ділянками за ним не зареєстровано, а отже ДП «Рибгосп «Цумань» не має ніякого відношення до цих земельних ділянок.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 27.04.2022 у справі №903/822/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.08.2022, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.12.2022 касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" задоволено частково; рішення Господарського суду Волинської області від 27.04.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.08.2022 у справі № 903/822/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у даній справі дослідженню та встановленню підлягають обставини щодо особи, яка набула право постійного користування спірними земельними ділянками, з огляду на те, що суди посилаються як на положення статуту ВАТ «Волиньрибгосп» про те, що дочірні підприємства можуть наділятися основними засобами та обіговими коштами, які належать ВАТ «Волиньрибгосп», а позивач навпаки зауважує на можливість Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" мати власне майно та самостійно набувати відповідні права. З огляду на вказані обставини дослідити необхідно, чи є постійним користувачем Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" і чи є позивач (як він стверджує) тією ж особою, якій надано право постійного користування (Дочірнім підприємством "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп"), з огляду на зміст державного акта на право постійного користування від 27.12.2001 І-ВЛ № 001576, протокол зборів від 01.08.2013 № 2, статути відповідних підприємств, інші докази, на які посилається позивач та які наявні у матеріалах справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2023 справу розподілено судді Слободян О.Г.

Ухвалою суду від 11.01.2023р. справу №903/822/21 прийнято до провадження суддею Слободян О.Г. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 31.01.2023 р. Зобов`язано сторін в строк до 20.01.2023 надати суду письмові пояснення з урахуванням вказівок, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.12.2022 у даній справі.

24.01.2023р. представник позивача надіслав на адресу суду письмові пояснення (вх.№01-75/434/23), в яких підтримав позов та просив суд:

- витребувати у Відділі реєстрації бізнесу департаменту Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку Луцької міської ради (м.Луцьк, вул. Лесі Українки, 35) реєстраційну справу на ДП "Рибгосп "Цумань" ();

-витребувати у ТОВ "Цумань-Риба" оригінал державного акту на право постійного користування землею №001576 від 27.12.2001 року, виданого на ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп", для огляду та приєднання копії даного акту до матеріалів справи;

- врахувати дані письмові пояснення при прийнятті рішення; стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

26.01.2023р. та 30.01.2023р. ТОВ Цумань-Риба (відповідач-2) та Цуманська селищна рада (відповідач-1) надіслали на адресу суду письмові пояснення (вх.№01-75/493/23 та вх.№01-75/542/23), в яких просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

31.01.2023р. у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 14.02.2023р.

У судовому засіданні 14.02.2023р. представник позивача підтримав подане клопотання про витребування доказів по справі, а саме: матеріалів реєстраційної справи ДП "Рибгосп "Цумань" та оригіналу Державного акту на право постійного користування землею №001576 від 27.12.2001.

Представники відповідачів не заперечили щодо задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 14.02.2023р. відкладено підготовче засідання на 02.03.2023; постановлено:

- витребувати у Відділу реєстрації бізнесу Департаменту Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку Луцької міської ради належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи Дочірнього підприємства "Рибгосп" Цумань".

- витребувати у ТОВ "Цумань-Риба" (відповідача-2) оригінал Державного акту на право постійного користування землею №001576 від 27.12.2001р., виданого ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп", для огляду та приєднання копії даного акту до матеріалів справи.

27.02.2023 відділ реєстрації бізнесу департаменту Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку Луцької міської ради надіслав на адресу суду належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи Дочірнього підприємства "Рибгосп" Цумань" (), які приєднано до матеріалів судової справи.

02.03.2023р. представник позивача надіслав на адресу суду клопотання (вх.№01-74/326/23), в якому зазначив, що не взмозі взяти участь у судовому засіданні у зв`язку з участю в іншому судовому процесі. Просив суд продовжити строк підготовчого провадження до 11.04.2023 року та відкласти підготовче засідання на іншу дату. Також просив суд надати можливість ознайомитися з матеріалами справи для підготовки до наступного судового засідання, в зв`язку з витребуванням судом матеріалів реєстраційної справи.

02.03.2023р. у підготовчому судовому засідання представники відповідачів не заперечили щодо продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 02.03.2023р. продовжено строк підготовчого провадження до 11.04.2023р. та відкладено підготовче засідання на 28.03.2023 р. Встановлено учасникам справи строк до 23.03.2023р. для подання суду заяв, клопотань та пояснень, пов`язаних з розглядом справи, з направленням поданих документів іншим учасникам судового процесу.

16.03.2023р. представник відповідача 2- ТОВ Цумань-Риба надіслав на адресу суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії Державного акта на право постійного користування землею серії І-ВЛ №001576. Зазначив, що оригінал акту буде наданий для ознайомлення сторін та суду під час судового розгляду.

28.03.2023р. Цуманська селищна рада (відповідач-1) надіслала на адресу суду клопотання про проведення підготовчого засідання без участі її представників. Зазначила, що не заперечує проти призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.03.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 11.04.2023 р.

У судовому засіданні 11.04.2023р., яке відбулося за участі представників позивача та відповідача-2, судом оголошено перерву до 02.05.2023р.

У судовому засіданні 02.05.2023 представники позивача підтримали позовні вимоги , просили позов задовольнити.

Представники відповідачів проти позову заперечили, просили відмовити в позові повністю.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Згідно зі Статутом Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" (затверджено протоколом загальних зборів співвласників підприємства від 20.08.2020 №20/08/20-1) Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" є правонаступником прав та обов`язків Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп". Власником підприємства є юридична особа, створена за законодавством України: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Буд Цумань", .

Відповідно до статуту ВАТ "Волиньрибгосп" (затверджено загальними зборами від 25.03.2006 №8) ВАТ "Волиньрибгосп" засноване відповідно до рішення Регіонального відділення Фонду державного майна по Волинській області від 11.02.1999 № 73 шляхом перетворення Державного підприємства "Волинський рибокомбінат" у Відкрите акціонерне товариство "Волиньрибгосп". Головне підприємство: ВАТ "Волиньрибгосп": 45626, Волинська область, Луцький район, смт Рокині, вул. Степова,1. Дочірні підприємства: Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань", Волинська область, Ківерцівський район, смт Цумань, вул. Васильєва, 46. Дочірні підприємства ВАТ "Волиньрибгосп" є його структурними частинами, мають права юридичної особи та права щодо користування майном ВАТ "Волиньрибгосп" у межах, визначених статутами дочірніх підприємств. Засновником ВАТ "Волиньрибгосп" є держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області. Створені дочірні підприємства можуть наділятися основними засобами та обіговими коштами, які належать ВАТ "Волиньрибгосп". Дочірні підприємства мають право щодо користування майном ВАТ "Волиньрибгосп" у межах, визначених статутом таких дочірніх підприємств".

Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" було створено та зареєстровано 18 липня 2000 року, як окрема юридична особа, організаційно-правова форма - дочірнє підприємство, з первинним найменуванням Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп" (), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію від 18.07.2000р.

У відповідності до п.1.7 та 1.9 статуту ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" в редакції 2000 року, Підприємство діє у господарському обігу від свого імені та підприємство має розрахункові рахунки у банківських установах, відокремлене майно, яке враховується на власному балансі. При цьому, баланс Підприємства не входить до балансу Товариства.

Відповідно до статуту Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" (затверджений загальними зборами акціонерів ВАТ "Волиньрибгосп" від 25.03.2006) засновником Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" є ВАТ "Волиньрибгосп". Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" створене з метою здійснення ним господарської діяльності за окремими напрямами діяльності ВАТ "Волиньрибгосп". Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" є самостійною юридичною особою з дати його державної реєстрації. Вищий орган управління ДП "Рибгосп" Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" є загальні збори ВАТ "Волиньрибгосп".

У свою чергу, 10.09.2012 між ВАТ "Волиньрибгосп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинська торгово-транспортна корпорація" (далі ТОВ "Волинська торгово-транспортна корпорація") укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є купівля частки у статутному капіталі Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" (), засновником якого є ВАТ "Волиньрибгосп" у розмірі 100 % статутного капіталу, яку ВАТ "Волиньрибгосп" передає у власність ТОВ "Волинська торгово-транспортна корпорація". З моменту укладення цього договору ТОВ "Волинська торгово-транспортна корпорація" стала по відношенню до Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" його новим засновником, та несе всі обов`язки та права засновника, що випливають із установчих документів та чинного законодавства.

Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" від 10.09.2012 року не оспорювався, не визнавався ВАТ "Волиньрибгосп" недійсним.

У відповідності до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Дану презумпцію ВАТ "Волиньрибгосп" не спростувало та правочин було фактично ним схвалено, внаслідок невжиття будь-яких протилежних дій протягом значного терміну.

З серпня 2013 року Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" Відкритого акціонерного товариства "Волиньрибгосп" перейменоване на Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" () згідно протоколу зборів №2 від 01.08.2013 року (запис 4000841, від 08.08.2013 року).

В подальшому, корпоративні права в статутному капіталі Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" неодноразово відчужувалися.

Так, 20.08.2020 між ТОВ "Трансгазіндастрі АГ" та ТОВ "Агро-Буд Цумань" укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав в статутному капіталі позивача, відповідно до якого ТОВ "Трансгазіндастрі АГ" передало у власність ТОВ "Агро-Буд Цумань" вклад (частку) у статутному капіталі позивача у розмірі 200000грн, що становить 100 % статутного капіталу позивача, а ТОВ "Агро-Буд Цумань" повинно було прийняти цей вклад (частку) та сплатити за нього грошову суму у розмірі та в порядку обумовленому цим договором.

Станом на день звернення позивача до суду власником ДП "Рибгосп "Цумань" () є юридична особа - ТОВ "Агро-Буд Цумань", що підтверджується статутами позивача, витягом з реєстру, договором купівлі-продажу корпоративних прав від 20.08.2020, укладеним між ТОВ "Трансгазіндастрі АГ" та ТОВ "Агро-Буд Цумань" .

Слід звернути увагу, що з моменту реєстрації ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" (), після зміни найменування підприємства на ДП "Рибгосп "Цумань" () та до цього часу, ідентифікаційний код юридичної особи не змінювався.

Зазначене свідчить, що ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" та позивач - ДП "Рибгосп "Цумань" є одним і тим же підприємством.

Підтвердженням цього є також судові рішення у справі №903/612/16 за позовом ДП "Рибгосп "Цумань" до Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про визнання недійсними Додаткових угод від 08 червня 2015 року про припинення Договорів оренди землі від 28 вересня 2011 року за реєстровими номерами 00648, 00649, 00650, укладених Ківерцівською РДА та ДП "Рибгосп Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп".

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Радою народних депутатів Ківерцівського району Волинської області 27.12.2001 видано Дочірному підприємству Рибгосп Цумань ВАТ Волиньрибгосп, смт Цумань, вул. Васильєва, 46 Державний акт серії I-ВЛ №001576 на право постійного користування землею площею 49,88 га для ведення рибного господарства.

Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 27-а. План зовнішніх меж долучено до Акту. Оригінал акту оглянуто судом в судовому засіданні.

Досліджуючи питання переходу права постійного користування земельної ділянки в порядку правонаступництва, суд зазначає наступне.

Статтею 92 Земельного кодексу України (в чинній редакції) визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Отже, за своєю правовою природою право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України.

У статті 141 ЗК України в редакції, яка набрала чинності з 01.01.2002, наведено вичерпний перелік таких підстав, зокрема і припинення діяльності підприємства.

Приписи наведених у підпункті "в" частини 1 статті 141 ЗК України підстав слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Тобто, наведені положення ЗК України потрібно застосовувати тоді, коли відбувається припинення особи без правонаступництва, у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають.

Згідно п.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно ст. 108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Частиною 1 статті 23 ЗК України (в редакції на момент видачі та реєстрації державного акта на право постійного користування землею від 27.12.2001) визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також і право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 цього кодексу передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У частині 3 статті 3 цього Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Пунктом 6 Розділу X "Перехідні положення" ЗК України від 25.10.2001 визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Поряд з цим обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 Перехідних положень ЗК України, визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного суду України від 22.09.2005.

Так, Конституційний Суд України рішенням від 22.09.2005 № 5-рп/2005 (справа № 1-17/2005) визнав неконституційним положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди юридичних осіб, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але відповідно до норм Земельного кодексу України не можуть мати їх на такому праві - без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

При цьому Конституційний Суд України вказав на наступне:

- пункт 6 Перехідних положень Кодексу зобов`язує громадян та юридичних осіб переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки. При переоформленні права постійного користування у довгострокову оренду її строк визначається "відповідно до закону", що є неконкретним у зв`язку з невизначеністю цього закону, як і закону, який встановив би порядок переоформлення;

- Конституційний Суд України вважає, що встановлення обов`язку громадян переоформити земельні ділянки, які знаходяться у постійному користуванні, на право власності або право оренди, до 1 січня 2008 року потребує врегулювання чітким механізмом порядку реалізації цього права відповідно до вимог частини другої статті 14, частини другої статті 41 Конституції України.

- у зв`язку з відсутністю визначеного у законодавстві відповідного механізму переоформлення громадяни не в змозі виконати вимоги пункту 6 Перехідних положень Кодексу у встановлений строк, про що свідчить неодноразове продовження Верховною Радою України цього строку;

- громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою;

Конституційний Суд України дійшов висновку, що пункт 6 Перехідних положень Кодексу через відсутність встановленого порядку переоформлення права власності або оренди та унеможливлення безоплатного проведення робіт із землеустрою і виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені Кодексом, суперечить положенням частини четвертої статті 13, частини другої статті 14, частини третьої статті 22, частини першої статті 24, частин першої, другої, четвертої статті 41 Конституції України.

При цьому Конституційний Суд України вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, документ, яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею), виданий відповідно до законодавства, яке діяло раніше, є дійсним та залишається чинним.

Згідно з пунктом 3 статті 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

У зв`язку із викладеним, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул. Право постійного користування зберігається і є чинним до приведення прав та обов`язків щодо такої земельної ділянки у відповідність до вимог чинного законодавства й переоформлення права постійного користування у право власності чи оренду.

З огляду на те, що Державний акт серії I-ВЛ №001576 на право постійного користування землею виданий саме Дочірньому підприємству "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" як юридичній особі, яка може мати власне майно та самостійно набувати відповідні права, а не ВАТ "Волиньрибгосп" (доказів зворотнього суду не надано) та, враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що позивач - Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" є тією ж особою, якій надано право постійного користування землею (Дочірнім підприємством "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп").

Отже, Дочірнє підприємство "Рибгосп "Цумань" як спеціалізоване підприємство рибного господарства з прісноводного розведення риби, є правонаступником Дочірнього підприємства "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп".

Твердження ТОВ "Цумань-Риба" (відповідача-2) про те, що саме філія "Рибне господарство - Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" є реальним правонаступником ДП "Рибгосп "Цумань" не знаходить свого належного підтвердження у матеріалах справи, адже будь-яких доказів даного твердження відповідачем не подано.

Як зазначає позивач, на початку 2020 року йому стало відомо, що згідно Державного акту серії I-ВЛ №001576 на право постійного користування землею та у її межах, у 2017 році утворено три земельні ділянки для подальшої передачі їх в оренду: площею 0,9669га, кадастровий номер :01:001:2038; площею 0,7227га, кадастровий номер :01:001:2039; площею 1,6247га кадастровий номер :01:001:2037.

Позивач, вважаючи себе постійним користувачем земельних ділянок, якими користується Відповідач-2, звернувся до суду за захистом порушеного, на його думку права, з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Відповідачу-2 для ведення рибного господарства, а також визнати недійсними договори оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Як зауважила колегія суддів Верховного Суду при розгляді касаційної скарги у даній справі, що під час визначення наявності або відсутності права постійного користування за захистом якого позивач звертається, помилковим буде висновок щодо відсутності порушеного права або інтересу лише внаслідок того, що позивач на теперішній час не є суб`єктом права постійного користування, і він не вчинив будь-яких дій щодо приведення прав і обов`язків щодо спірних земельних ділянок у відповідність до вимог чинного законодавства. У цьому випадку, відсутність права постійного користування може бути встановлена доказами, які б підтверджували, що таке право було припинено відповідно до вимог ЗК України. У протилежному випадку, на чому і акцентовано увагу правових висновків Верховного Суду, зазначених вище, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, не втрачається та не припиняється навіть у тому разі, якщо особа, яка за чинним законом не може набути таке право, не здійснить переоформлення цього права в інший правовий титул.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням від 20.06.2017 №15/8 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) товариству з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба для ведення рибного господарства, Цуманська селищна рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в межах Цуманської селищної ради для ведення рибного господарства. Категорія земель землі водного фонду:

- кадастровий номер :01:001:2038 площею 0, 9669 га;

- кадастровий номер :01:001:2039 площею 0, 7227 га;

- кадастровий номер :01:001:2037 площею 1, 6248 га.

Також вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Цумань-Риба" земельні ділянки в оренду на 49 років.

20.07.2017 між Цуманською селищною радою та ТОВ "Цумань-Риба" підписано три договори оренди землі. Відповідно до п. 1, 2, 7 договорів Цуманська селищна рада надає, а ТОВ "Цумань-Риба" приймає в строкове платне користування земельні ділянки комунальної власності для ведення рибного господарства з кадастровими номерами :01:001:2037 площею 1,6248га, :01:001:2038 площею 0,9669га, :01:001:2039 площею 0,7227га, які розташовані в смт Цумань. Договори укладено на строк 49 років.

У відповідь на запит Головне управління Держгеокадастру у Волинській області листом від 04.06.2019 повідомило, що відомості про земельні ділянки, які зазначені в Державних актах серії I-ВЛ №001576 та серії I-ВЛ №000703, внесені до Державного земельного кадастру за кадастровими номерами, в тому числі :01:001:2038; :01:001:2039; :01:001:2037.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що станом на 19.06.2017 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:2037, :01:001:2038, :01:001:2039 передані Відповідачем-1 Відповідачу-2 в оренду на 49 років, форма власності комунальна.

Листами ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 04.06.2019 року №ПІ-38/0- 38/0/63-18 та від 30.04.2021 року №28-3-0.3-2898/2-21 підтверджено факт розміщення трьох ділянок в межах чинного Державного акту на право постійного користування землею серії I-ВЛ №001576, виданого Дочірньому підприємству "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп", а саме, площею 0,9669га кадастровий номер :01:001:2038; площею 0,7227га кадастровий номер :01:001:2039; площею 1,6247га кадастровий номер :01:001:2037, що знаходять на території Цуманської ОТГ.

Оскільки право постійного користування землею підтверджено державним актом, листами ГУ Держгеокадастру у Волинській області та зазначені вище земельні ділянки сформовані в межах Державного акту на право постійного користування землею серії I-ВЛ №001576, Цуманська селищна рада не вправі була формувати дані ділянки, вирішувати питання про затвердження технічної документації та передавати їх в оренду іншій особі без припинення права постійного користування.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час ухвалення оспорюваного рішення, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 цього Кодексу, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Падати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частинах першій та четвертій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18.

Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі № 910/21404/17.

Твердження відповідача-2 про те, що оспорюване рішення Цуманської селищної ради є актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію виконанням, не заслуговують на увагу суду, адже дане рішення встановлює право оренди ТОВ "Цумань-риба" на земельні ділянки строком на 49 років та слугує підставою для виникнення та існування між сторонами орендних відносин, протягом усього строку оренди визначеного даним рішенням, а тому не актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію виконанням.

Відтак, за відсутності волевиявлення ДП "Рибгосп "Цумань" як постійного користувача земельних ділянок на добровільну відмову від права користування землею, Цуманська селищна рада не мала законних підстав на поділ земельної ділянки, затвердження технічної документації та передачу земельних ділянок в оренду іншій особі.

З огляду на зазначене, рішення Цуманської селищної ради від 20.06.2017 № 15/8 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) товариству з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба для ведення рибного господарства є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки у Цуманської селищної ради були відсутні правові підстави для прийняття такого рішення.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на зазначені норми статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/ відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була його стороною. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 р. у справі № 439/212/14-ц.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, землекористувач має право користуватись земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором.

За загальним правилом цивільного законодавства особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (ст.396 ЦК України). Відповідно до норм ст.321 ЦК України право власності (в даному випадку право постійного користування землею) є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, за відсутності волевиявлення ДП "Рибгосп "Цумань" () , як правонаступника ДП "Рибгосп "Цумань" ВАТ "Волиньрибгосп" (), на добровільну відмову від права користування землею, Цуманська селищна рада не мала законних підстав на передачу земельних ділянок в оренду іншій особі.

Укладення Цуманською селищною радою із відповідачем ТОВ "Цумань-Риба" договорів оренди щодо тих самих земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП "Рибгосп "Цумань", не відповідає нормам чинного законодавства, звичаям ділового обороту та є порушенням законних права позивача, оскільки обмежує його у здійсненні реалізації його права користування землею. А тому вимоги позивача щодо визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 20.07.2017 між Цуманською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба про передання в оренду земельних ділянок площею 0,9669 га кадастровий номер :01:001:2038, площею 0,7227 га кадастровий номер :01:001:2039, площею 1, 6247 га кадастровий номер :01:001:2037, що розташовані на території Цуманської об`єднаної територіальної громади для ведення рибного господарства (землі водного фонду) є підставними та підлягають до задоволення.

Згідно із частинами 2, 3 ст.13, частиною 1 ст.74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст.13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст.86, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Цуманської селищної ради від 20.06.2017 №15/8 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) Товариству з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба для ведення рибного господарства, які знаходяться на території Цуманської об`єднаної територіальної громади, а саме щодо земельних ділянок площею 0,9669га кадастровий номер :01:001:2038, площею 0,7227га кадастровий номер :01:001:2039, площею 1,6247га кадастровий номер :01:001:2037.

3. Визнати недійсними договори оренди землі, укладені 20.07.2017 між Цуманською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба про передання в оренду земельних ділянок площею 0,9669га кадастровий номер :01:001:2038, площею 0,7227га кадастровий номер :01:001:2039, площею 1,6247га кадастровий номер :01:001:2037, що розташовані на території Цуманської об`єднаної територіальної громади для ведення рибного господарства (землі водного фонду).

4. Стягнути з Цуманської селищної ради (45233, Волинська обл, Луцький район, смт.Цумань, вул.Грушевського, буд.2, ) на користь Дочірнього підприємства "Рибгосп" Цумань" (43021, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Стрілецька, буд.41, ) 4540грн витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Цумань-Риба (45233, Волинська обл, Луцький район, смт.Цумань, вул.Васильєва, буд.46, ) на користь Дочірнього підприємства "Рибгосп" Цумань" (43021, Волинська обл, м.Луцьк, вул.Стрілецька, буд.41, ) 4540грн витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.05.2023.

Суддя О. Г. Слободян