ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/217/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Міненко В.М.,

від відповідача: Жмурко С.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України до Комунального закладу ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради про стягнення 608936,56 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/217/23, призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 07.03.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.03.2023 р. оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.03.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.03.2023 р.: продовжено строк підготовчого провадження до 03.05.2023 р.; оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.04.2023 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 18.04.2023 р.: відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення Любашівської селищної ради до участі у справі третьою особою; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 04.05.2023 р.

Ухвалами Господарського суду Одеської області за заявами сторін забезпечено їх представникам можливість участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням онлайн сервісу відеозв`язку ,,EASYCON.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 04.05.2023 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України (далі ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Комунального закладу ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради (далі КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради) про стягнення 1632022,36 грн заборгованості, з яких 1304869,98 грн основного боргу, 157437,70 грн пені, 14124,08 грн 3% річних, 146590,60 грн інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України посилається на приписи ст.ст.173-175,193,222,264-271 ГК України, ст.ст.11,202,509,525,526,610-612,625,629, 655-697,712,714 ЦК України, ст.1 Закону України ,,Про ринок природного газу, розд.VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 (із змінами), розд.ІV та ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493, умови договору про постачання природного газу постачальником ,,останньої надії від 16.12.2021 р. № 108, акти приймання-передачі природного газу №№ 20934, 31425, 1870, 4007, 5781, рахунки на оплату (природний газ) №№ 33770, 2060, 6247, 9941, 13051 з доказами їх надсилання відповідачу, коригуючий акт № 26746, адвокатський запит позивача до ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України щодо фактичних обсягів споживання, відповідь ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України, довідку позивача про об`єм поставленого природного газу, інформаційну довідку банку щодо надходження (ненадходження) коштів від відповідача тощо та вказує на часткове невиконання відповідачем умов названого вище договору в частині оплати вартості поставленого позивачем в листопаді 2021 р. березні 2022 р. природного газу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву: визнає позов в частині стягнення 194359,45 грн основного боргу та зазначає про сплату ним решти основного боргу; просить відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, посилаючись на форс-мажорні обставини, які виникли внаслідок введення в країні воєнного стану.

ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України у відповіді на відзив вказує про сплату КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради коштів в сумі 1208650,54 грн, підтримує позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, оскільки відповідачем не доведено вплив обставин непереборної сили на його здатність виконати договірні зобов`язання, а також не повідомлено позивача про настання форс-мажорних обставин.

ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України подало письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить: стягнути з КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради 608936,56 грн заборгованості, з яких 96219,44 грн основного боргу, 249353,61 грн пені, 29556,22 грн 3% річних, 233807,29 грн інфляційних нарахувань; покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 9134,05 грн; повернути ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України з державного бюджету 15211,29 грн судового збору. Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2023 р. прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради в додаткових письмових поясненнях визнає позов в частині стягнення 96219,44 грн основного боргу та в задоволенні решти позовних вимог просить відмовити, вказуючи на те, що відповідач не мав наміру не виконувати взяті на себе зобов`язання за договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами часткового погашення боргу. Також відповідач звертає увагу суду на те, що в нього як у бюджетної установи відсутні кошти на оплату пені, інфляційних нарахувань та 3% річних. Крім того, КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради повідомляє, що передав частину свого майна для потреб держави у воєнний час.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність тверджень представників сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Між ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України (Постачальник) та КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради (Споживач) укладено типовий договір про постачання природного газу постачальником ,,останньої надії (Договір).

Цей Типовий договір постачання природного газу Постачальником ,,останньої надії є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу Постачальником ,,останньої надії… (п.1.1 Договору).

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України ,,Про ринок природного газу та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2496 (далі Правила постачання), та є однаковими для всіх споживачів України (п.1.2 Договору).

Цей Договір є договором приєднання. При укладенні цього Договору зі Споживачем ураховуються вимоги ст.ст.205,633,634,641,642 ЦК України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування Споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей Договір вважається укладеним зі Споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника ,,останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п.1.3 Договору).

За цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (п.2.1 Договору).

Підстави для здійснення Постачальником постачання природного газу Споживачу визначені положеннями Правил постачання (п.3.2 Договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається Постачальником відповідно до розд.VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті (п.4.1 Договору).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п.4.2 Договору).

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет Споживача тощо якщо сторонами це окремо обумовлено) (п.4.3 Договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п.4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4 Договору).

Споживач має право: отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі… (п.5.1 Договору).

Споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору… (п.5.2 Договору).

Постачальник має право: отримувати від Споживача плату за поставлений природний газ… (п.6.1 Договору).

Постачальник зобов`язується: забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим Договором; забезпечувати належну якість надання послуг з постачання природного газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору; обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог та у порядку, передбачених Правилами постачання та цим Договором… (п.6.2 Договору).

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п.10.1 Договору).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору (п.10.2 Договору).

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства (п.10.4 Договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено їх печатками.

На виконання Договору Постачальником в листопаді 2021 р. березні 2022 р. поставлено Споживачу природний газ на загальну суму 1354144,38 грн з ПДВ, а саме у листопаді 2021 р. 2,93300 тис. куб.м на суму 49274,40 грн; у грудні 2021 р. 5,58000 тис. куб.м на суму 307199,88 грн, у січні 2022 р. 7,14400 тис. куб.м на суму 301460,09 грн, у лютому 2022 р. 5,47500 тис. куб.м на суму 233042,29 грн, у березні 2022 р. 6,91000 тис. куб.м на суму 463167,72 грн, про що свідчить відповідь ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України на адвокатський запит Постачальника та не заперечується сторонами.

З метою документального оформлення факту поставки газу та оплати його вартості Постачальником направлено Споживачу акти приймання-передачі природного газу №№ 20934, 31425, 1870, 4007, 5781 та рахунки на оплату №№ 33770, 2060, 6247, 9941, 13051, доказом чого є реєстри поштових відправлень.

КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради підписало та оплатило акт № 20934 за листопад 2021 р. на суму 49274,40 грн, що визнається сторонами.

Вказуючи на неоплату КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради решти вартості природного газу, ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України подало до Господарського суду Одеської області позов у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір постачання природного газу постачальником ,,останньої надії.

При цьому ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обов`язки за Договором та поставлено в листопаді 2021 р. березні 2022 р. природний газ на загальну суму 1354144,38 грн з ПДВ, що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення документами.

КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради як Споживачем 49274,40 грн вартості газу, поставленого в листопаді 2021 р., оплачено вчасно, однак у порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,714 ЦК України, ст.193 ГК України, умов Договору:

- несвоєчасно оплачено 1208650,54 грн вартості природного газу, спожитого в грудні 2021 р. лютому 2022 р. та частково у березні 2022 р.;

- не оплачено 96219,44 грн вартості решти природного газу, спожитого у березні 2022 р., не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.692 ЦК України та п.4.4 Договору строк виконання зобов`язання на вказану суму настав.

Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову у частині основного боргу в сумі 96219,44 грн, вимога позову (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення 96219,44 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що матеріалами справи доведено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого природного газу за Договором, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України має право на стягнення:

- 29556,22 грн 3% річних, з яких: 8004,04 грн нараховано на суму 307199,88 грн (акт приймання-передачі природного газу № 31425) за період з 01.02.2022 р. по 14.12.2022 р.; 7160,71 грн на суму 301460,09 грн (акт приймання-передачі природного газу № 1870) за період з 01.03.2022 р. по 14.12.2022 р. (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 7164,99 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 4941,77 грн на суму 233042,29 грн (акт приймання-передачі природного газу № 4007) за період з 01.04.2022 р. по 14.12.2022 р.; 8603,50 грн на суму 463167,72 грн (акт приймання-передачі природного газу № 5781) за період з 03.05.2022 р. по 14.12.2022 р.; 846,20 грн на суму 96219,44 грн (акт приймання-передачі природного газу № 5781) за період з 15.12.2022 р. по 31.03.2023 р.;

- 233807,29 грн інфляційних втрат, з яких: 74065,14 грн нараховано на суму 307199,88 грн (акт приймання-передачі природного газу № 31425) за період з 01.02.2022 р. по 30.11.2022 р. (лютий листопад 2022 р.); 66789,30 грн на суму 301460,09 грн (акт приймання-передачі природного газу № 1870) за період з 01.03.2022 р. по 30.11.2022 р. (березень листопад 2022 р.) (фактично розмір інфляційних нарахувань за вказаний період складає 66829,18 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 39372,49 грн на суму 233042,29 грн (акт приймання-передачі природного газу № 4007) за період з 01.04.2022 р. по 30.11.2022 р. (квітень листопад 2022 р.); 48166,77 грн на суму 463167,72 грн (акт приймання-передачі природного газу № 5781) за період з 01.06.2022 р. по 30.11.2022 р. (червень листопад 2022 р.); 5413,59 грн на суму 96219,44 грн (акт приймання-передачі природного газу № 5781) за період з 01.12.2022 р. по 31.03.2023 р. (грудень 2022 р. березень 2023 р.).

Відтак, позов про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань також слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу… (п.4.5 Договору).

На підставі названих норм законодавства та п.4.5 Договору ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України нарахувало та заявило до стягнення 249353,61 грн пені, з яких: 45364,58 грн на суму 307199,88 грн (акт приймання-передачі природного газу № 31425) за період з 01.02.2022 р. по 14.12.2022 р.; 52693,57 грн на суму 301460,09 грн (акт приймання-передачі природного газу № 1870) за період з 01.03.2022 р. по 14.12.2022 р. (фактично розмір пені за вказаний період складає 52725,03 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 46353,07 грн на суму 233042,29 грн (акт приймання-передачі природного газу № 4007) за період з 01.04.2022 р. по 14.12.2022 р.; 104942,39 грн на суму 463167,72 грн (акт приймання-передачі природного газу № 5781) за період з 03.05.2022 р. по 02.11.2022 р.

Стягнення пені у заявленій позивачем до стягнення сумі унеможливлюється наступним.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати в т.ч. ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги наведене, те, що ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання, те, що КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради сплачено більшу частину основного боргу, те, що неустойка як вид відповідальності не має на меті надмірне збагачення кредитора за рахунок боржника, те, що розмір неустойки є значним, господарський суд, з урахуванням майнових інтересів обох сторін, зменшує заявлену позивачем до стягнення пеню в сумі 249353,61 грн на 200000,00 грн, тобто до 49353,61 грн.

Таким чином, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню.

Не приймаються до уваги посилання КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради на введення воєнного стану та військові дії в країні як на форс-мажорні обставині, які зумовлюють відмову у стягненні пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України та ст.14-1 Закону ,,Про торгово-промислові палати в Україні форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Слід зауважити, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести. Зазначений висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 21.07.2021 р по справі № 912/3323/20.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи зі змісту цієї норми та обов`язкових для врахування за правилами ч.4 ст.236 ГПК України правових висновків, викладених, окрім вже названої постанови від 21.07.2021 р по справі № 912/3323/20, у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 р. по справі № 915/531/17, від 26.05.2020 р. по справі № 918/289/19, від 17.12.2020 р. по справі № 913/785/17, від 30.11.2021 р. по справі № 913/785/17, суд зазначає, що: відповідно до ст.14-1 Закону України ,,Про торгово-промислові палати в Україні засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифіката про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання.

Також господарський суд зауважує, що під час перевірки того, чи потрібно застосовувати наслідки виникнення форс-мажору (в межах цієї справи таким наслідком є звільнення від відповідальності згідно п.10.1 Договору) слід встановити: 1) які саме зобов`язання за Договором порушено; 2) чи доведено відповідачем наявність форс-мажору та його причинно-наслідковий зв`язок з невиконанням зобов`язання; 3) чи виконано боржником усі передбачені Договором дії, необхідні для виникнення у нього права посилатись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності за неналежне виконання грошового зобов`язання, а саме: чи оформлено повідомлення кредитора у встановлений п.10.4 Договору строк (негайно) про виникнення обставин непереборної сили; чи відбувалось звернення або спроба звернення до торгово-промислової палати за сертифікатом.

З матеріалів справи вбачається, що КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради не сплачує пеню, 3% річних та інфляційні втрати, вважаючи, що на можливість належним чином виконати зобов`язання за Договором вплинули форс-мажорні обставини у вигляді війни в України.

Не ставлячи під сумнів те, що війна та пов`язані з нею події є обставинами непереборної сили, господарський суд вказує, що відповідачем не надано доказів того, що у даному випадку форс-мажор вплинув на його спроможність вчасно розрахуватись з позивачем за спожитий газ.

Отже, існування причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажором та невиконанням КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради договірних обов`язків не доведено.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що КЗ ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради, дотримуючись положень п.10.4 Договору, негайно з моменту виникнення обставин непереборної сили повідомило про них іншу сторону та протягом чотирнадцяти днів надало підтверджуючі документи.

З урахуванням наведеного, господарський суд відхиляє посилання відповідача стосовно того, що виникнення форс-мажорних обставин є підставою для звільнення його в даному випадку від відповідальності за неналежне виконання Договору.

Решта доводів сторін на остаточний результат розгляду справи або мотиви, з яких суд частково відмовляє у позові, ніяким чином не впливають, тому залишаються без правової оцінки.

За правилами п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За змістом п.1 ч.1 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вже зазначалось раніше, ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України в письмовій заяві про зменшення розміру позовних вимог просить повернути судовий збір з Державного бюджету України у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Враховуючи викладене, те, що позивачем у встановленому порядку зменшено розмір позовних вимог, а відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов у частині стягнення 96219,44 грн основного боргу, ТОВ ,,ГК ,,Нафтогаз України слід повернути з державного бюджету 15932,95 грн судового збору, з яких: 721,65 грн 50% судового збору, сплаченого за подачу позову в частині визнаної відповідачем суми основного боргу; 15211,30 грн судового збору в зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а часткове задоволення позову зумовлено зменшенням пені судом, витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 8412,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129,130,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу ,,Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради (66502, Одеська обл., Подільський р-н, смт Любашівка, вул. Володимира Князя, буд. 124, код 43841563) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код 40121452) 96219/дев`яносто шість тисяч двісті дев`ятнадцять/грн 44 коп. основного боргу, 49353/сорок дев`ять тисяч триста п`ятдесят три/грн 61 коп. пені, 29556/двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість/грн 22 коп. 3% річних, 233807/двісті тридцять три тисячі вісімсот сім/грн 29 коп. інфляційних нарахувань, 8412/вісім тисяч чотириста дванадцять/грн 40 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ,,Газопостачальна компанія ,,Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код 40121452) з Державного бюджету України (ГУК в Одеській обл./Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015758, МФО 899998, КБК 22030101) 15932/п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві/грн 95 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 20.09.2022 р. № 5089, оригінал якого знаходиться в позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 травня 2023 р.

Суддя Л.В. Лічман