ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" травня 2023 р. м ХарківСправа № 922/2018/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Селянського (фермерського) господарства "Анастасія", смт.Кегичівка Харківської області
до Фермерського господарства "Долина Сонця", сел.Садове Харківської області
про стягнення 404 569,90грн.

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Анастасія" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фермерського господарства "Долина Сонця" (надалі - відповідач) про стягнення 404569,90грн. матеріального збитку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи.

При цьому, згідно з вимогами статей 89, 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Також, відповідно до частини 2 статті 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене, позивач у позові має вказувати місцезнаходження відповідача, яке зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак, позивач у позовній заяві вказує місцезнаходження відповідача - 61002, 63374, Харківська область, Красноградський р-н селище Садове, яке не збігається з даними, наявними у вищевказаному реєстрі, а саме: 64540, Харківська обл., Красноградський р-н, селище Садове, вул.Засядька, будинок 48.

Крім того, пунктом 1 частини 1 статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи позовної заяви і доданих документів. При цьому частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

До позовної заяви додано поштовий опис вкладення від 12.05.2023, який підтверджує направлення копії позовної заяви з додатками на ім`я відповідача саме за вказаною позивачем у позові адресою: 63374, Харківська область, Красноградський р-н селище Садове. Однак, як зазначалося вище, адресою місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 61003, м.Харків, вул.Короленка, буд.23.

Отже, наданий позивачем поштовий опис вкладення не може бути визнаний як належний доказ направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

За таких обставин, позивачу слід визначити вірне місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та надати докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих документів за правильною адресою його місцезнаходження, зазначеною у даному Реєстрі.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач у позовній заяві вказує, що просить стягнути з відповідача 304348,00грн. матеріального збитку, з урахуванням інфляції в Україні - 404569,90грн. Отже, сума безпосередньо збитків визначена у позові в розмірі 304348,00грн.

Однак з доданого до позову розрахунку збитків, вбачається, що вказана сума збитків складається з: 73464,00грн. витрат на посадкове насіння, 95000,00грн. витрат на мінеральні добрива, 209348,00грн. витрат на паливно-мастильні матеріали, дизельне пальне. Таким чином, загальна сума збитків згідно доданого до позову розрахунку складає 377812,00грн., що не відповідає розміру збитків, який позивач зазначив у тексті позовної заяви.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позивачем були допущено помилки при визначенні заявленої до стягнення суми збитків або суми інфляційних втрат, які мають бути ним усунуті для належного вирішення спору.

Таким чином, позивачу слід визначити (уточнити) розмір всіх заявлених до стягнення вимог та надати відповідні обґрунтовані розрахунки.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві міститься вимога майнового характеру про стягнення матеріального збитку в розмірі 404569,90грн.

Згідно статті 4 Закону України про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивач за подання даного позову мав сплатити судовий збір у розмірі 6068,55грн. (404569,90,00грн. х 1,5%).

Однак до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору.

В той же час, позивачем подано клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір", яке мотивоване складним матеріальним станом підприємства та відсутністю грошових коштів.

Розглянувши клопотання в частині надання відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що її дія в даному випадку на позивача не поширюється і клопотати перед судом про відстрочення сплати судового збору він не може, а тому у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Крім того, позивачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про те, що він матиме можливість отримати відповідне фінансування та сплатити судовий збір до винесення рішення господарським судом за даним позовом.

Що ж до посилань позивача на статтю 5 Закону України "Про судовий збір", суд зауважує, що вказаною нормою передбачені випадки, коли позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. В той же час, у позовній заяві відсутні посилання на конкретний випадок для звільнення позивача від сплати судового збору із зазначенням відповідного пункту частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

У зв`язку з цим, у задоволенні клопотання позивача про відстрочення, звільнення від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір" слід відмовити.

Отже, ненадання позивачем доказів сплати судового збору свідчить про фактичне не виконання вимог пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, а тому позивачу слід надати докази сплати судового збору в розмірі 6068,55грн. (а у випадку, якщо за результатами уточнення суми заявлених позовних вимог ціна позову буде змінена, сплатити судовий збір, виходячи з нової ціни позову).

Відповідно до статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без руху.

Зобов`язати позивача протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути виявлені недоліки та:

- визначити вірне місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- надати докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих документів за правильною адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- визначити (уточнити) розмір всіх заявлених до стягнення вимог та надати відповідні обґрунтовані розрахунки.

- докази сплати судового збору в розмірі 6068,55грн. (а у випадку, якщо за результатами уточнення суми заявлених позовних вимог ціна позову буде змінена, сплатити судовий збір, виходячи з нової ціни позову).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 22.05.2023.

Суддя М.В. Калантай