ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023м. ХарківСправа № 922/2368/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (вул.Андріївська, ю.4, м.Київ, 04070, )
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (вул.Плеханівська, б.92-А, м.Харків, 61001, ), 2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )
про стягнення боргу за договором овердрафту та договором поруки та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (вул.Плеханівська, б.92-А, м.Харків, 61001, ) до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (вул.Андріївська, б.4, м.Київ, 04070, ) про визнання недійсним договору поруки
за участю представників:

позивача - Бира І.М., адвокат, довіреність від 26.10.2021;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" та Фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" та солідарного з ним боржника ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" №МБ-КНА-ОВ-10214 від 12.11.2020 та Договором поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 в розмірі 500 000,00 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів судовий збір.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання 1-м відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання овердрафту, внаслідок чого у позивача виникло право вимоги до 2-го відповідача у відповідності до договору поруки.

02.12.2023 на виконання вимог статті 176 ГПК України судом був надіслано запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України міста Харкова та Харківської області про надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

У зв`язку з не отриманням Господарським судом Харківської області відповіді на запит, 16.01.2023 судом було повторно направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м.Харкова та Харківської області про реєстрацію місця проживання фізичної особи ОСОБА_1 .

06.02.2023 та 07.02.2023 через канцелярію Господарського суду Харківської області від начальника відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області надійшла відповідь (вх.№2440 від 01.02.2023) на запит, з якої вбачається, що фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.09.2004 по теперішній час.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2023 прийнято позовну заяву (вх.№2368/22 від 30.11.2022) Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" та Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором овердрафту та договором поруки до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2368/22. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 01 березня 2023 року. Відповідачам, згідно статті 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.03.2023 відкладено підготовче засідання на 22.03.2023.

21.03.2023 через канцелярію Господарського суду Харківської області від директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" надійшов попередній відзив на позовну заяву (вх.№6900 від 21.03.2023).

У відзиві відповідач зазначив, що не погоджується з позовом про стягнення боргу за договором про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" №МБ-КНА-ОВ-Ю214 від 12.11.2020 та Договором поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 в розмірі 500 000,00 грн. Вважає, що зазначена заборгованість не підтверджена документально, оскільки відповідач проводив оплату за кредитом у встановлені строки, що підтверджується доданою бухгалтерською довідкою. Однак, позивачем не враховано усі здійснені платежі, а отже заявлена до стягнення заборгованість не відповідає дійсній.

Також відповідач зазначив, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про їх зменшення. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов`язання відповідачем. Приймаючи до уваги, що підприємство знаходиться у дуже скрутному фінансовому стані, не може отримати грошові кошти за поставлені товари, знаходиться у фінансовій нестабільності в період дії воєнного стану, скориставшись правом, наданим нормою частини 3 статті 551 ЦК України, відповідач при розгляді справи зменшити розмір донарахування до 1% від суми донарахування, а саме - до 5000,00 грн. Окремо треба звернути увагу і на ту істотну обставину, що договір поруки, на який посилається в обґрунтування позову АТ «ПУМБ» є в силу закону припиненим, а отже позовні вимоги в цій частині також не гуртуються на законі та задоволенню не підлягають.

У відзиві відповідач також посилається на введення воєнного стану в Україні та лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

В той же день, через канцелярію Господарського суду Харківської області Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" звернулось із зустрічною позовною заявою (вх.№6901 від 21.03.2023) до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", в якій просить суд визнати недійсним договір поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач не підписання з боку кредитора договору поруки.

Разом із зустрічною позовною заявою відповідач-1 заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 відзив на позовну заяву (вх.№6900 від 21.03.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Зустрічну позовну заяву (вх.№6901 від 21.03.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" залишено без руху. Надано позивачу за зустрічним позовом строк, який становить 5 днів з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 12.04.2023.

31.03.2023 на виконання вимог ухвали суду від 22.03.2023 від директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" надійшло клопотання (вх.№7872 від 31.03.2023), в якому просив суд долучити до справи докази оплати судового збору та прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.04.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" строк на подання зустрічної позовної заяви. Прийнято зустрічний позов (вх.№6901 від 21.03.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання недійсним договору поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 до спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

03.04.2023 через канцелярію суду від представника позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив (вх.№7941 від 03.04.2023).

У відповіді на відзив представник позивача за первісним позовом зазначив, що відповідно до тексту відзиву відповідача 1 вбачається, що ним заявлено свою незгоду із наданими банком розрахунками, але в той же час, до відзиву не додано жодного контр-розрахунку, або іншого належного та допустимого доказу на підтвердження позиції відповідача 1, або на спростування розрахунків позивача, що підтверджується відповідним описом вкладення, відповідно до якого вбачається, що Відповідачем 1 надано лише текст відзиву на 2 аркушах, без відповідного додатку щодо розрахунків заборгованості.

Також, на переконання представника позивача за первісним позовом, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення віl виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. В свою чергу відповідачем 1 не надано будь якого індивідуального документу (довідки, сертифікату), або інших належних та допустимих доказів того, що відповідачі не можуть виконувати свої зобов`язання перед банком саме внаслідок форс-мажорних обставин. І навіть за наявності таких документів, діючим законодавством та сталою судовою практикою не передбачено звільнення особи від виконання взятих на себе зобов`язань, навіть внаслідок форс-мажорних обставин. Також, позивачу взагалі є не зрозумілим посилання відповідача 1 на зміни в діючому законодавстві в частині можливості стягнення з відповідачів штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за договором овердрафту, оскільки відповідно до тексту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів частину заборгованості за основною сумою кредиту в розміні 500 000,00 грн. Таким чином, питання правильності або не правильності нарахування відсотків або будь яких штрафних санкцій взагалі не є предметом розгляду даної конкретної справи. Відповідно до наданих позивачем доказів по справі вбачається, що станом на 16.11.2022 заборгованість відповідачів перед позивачем саме за основною сумою кредиту (тілом кредиту) складає 1 761 937,37 грн. Яке відношення до суті спору мають твердження відповідачів щодо нарахування відсотків або комісій, або штрафних санкцій позивачу не відомо. Порушення зобов`язання боржником буде достатньою для поручителя підставою виконати порушене Зобов`язання (або певну його частину), без будь яких застережень, умов чи вимог до Кредитора про надання відповідної інформації чи документів. Проте, на сьогоднішній день, відповідач 2 так і не виконав своїх договірних зобов`язань за договором поруки.

На переконання представника позивача за первісним позовом, відповідачем 1 не зазначено жодної об`єктивної обставини, або жодної норми діючого законодавства України, на підставі яких було б можливим зробити висновок про припинення дії або недійсність договору поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12 листопада 2020 року з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: додаткова угода №1 від 03.02.2021, додаткова угода №2 від 11.10.2021. АТ «ПУМБ» вважає, що зазначений договір поруки є дійсним та чинним, а отже, позовні вимоги до відповідача 2 у справі є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21.04.2023.

19.04.2023 через канцелярію суду від представника позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№9647 від 19.04.2023).

У відзив на зустрічну позовну заяву відповідач за зустрічним позовом зазначив, що договір поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 та додаткова угода №1 від 03.02.2021, додаткова угода №2 від 11.10.2021 до договору поруки, були укладені, відповідно до вимог ЦК України, між кредитором Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та поручителем фізичною особою ОСОБА_1 . Отже, воля поручителя ОСОБА_1 на укладання спірного договору поруки, була виявлена тричі, під час підписання самого договору поруки та під час укладання двох додаткових угод до нього. Таким чином, є абсолютно безпідставним будь-яке твердження позивача за зустрічним позовом про те, що якоюсь із сторін договору поруки даний договір не підписувався, оскільки це суперечить як формальній логіці, так і фактичним матеріалам справи. В свою чергу, Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" з повною відповідальністю підтверджує, що договір поруки та додаткові угоди до нього підписані зі сторони банку уповноваженою на те особою - представником Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк".

Як зазначалось вище, і як безпосередньо вбачається із тексту самого договору Договір поруки № МБ-КНА-П-10214/1 від 12 листопада 2020 року укладався між АТ «ПУМБ» як кредитором та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 як поручителем.

Також відповідач за зустрічним позовом зазначив, що позивач за зустрічним позовом взагалі не є стороною спірного договору поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020. Згідно зі ст.626 ЦК порука створює права для кредитора та обов`язки для поручителя, безпосередньо на права та обов`язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов`язань не впливає, оскільки зобов`язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються. Таким чином, взагалі є не зрозумілим, на якій підставі і за захистом яких порушених прав із зустрічним позовом звернулось саме ТОВ «Науково-технічна і фінансово-промислова Компанія ВПК».

В підготовчому засіданні 21.04.2023 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.05.2023.

Представник позивача за первісним (відповідача за зустрічним) позовом, яка приймала участь в судовому засіданні 10.05.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, первісні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову

Представник відповідача-1 за первісним (позивача за зустрічним) позовом в судове засідання 10.05.2023 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач-2 за первісним позовом в судове засідання 10.05.2023 не з`явився, явку свого представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив. Своїм правом, наданим відповідно до ст.165 ГПК України не скористався - відзив на позов не надав. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу та інформацією з КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Як вбачається із КП "Діловодство спеціалізованого суду", відповідач-2 - ОСОБА_1 , який водночас є директором відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК", зареєстрований в системі "Електронний Суд".

Система "Електронний суд" забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу. Водночас, функціонал системи "Електронний суд" передбачає механізм автоматичного оповіщення користувачів про надходження до Електронного кабінету процесуальних документів, зміни стану розгляду судової справи чи про надходження інших документів у справі, шляхом надсилання відповідного повідомлення на вказану користувачем адресу електронної пошти.

Зокрема, згідно довідок про доставку електронного листа, документи в електронному вигляді: ухвалу про відкриття провадження у справі від 02.02.2023, ухвали-повідомлення про відкладення підготовчого засідання від 01.03.2023, від 22.03.2023, від 12.04.2023 та ухвалу-повідомлення про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 21.04.2023 по справі №922/2368/22, було надіслано одержувачу - ОСОБА_1 в його Електронний кабінет 02.02.2023, 01.03.2023, 22.03.2023, 12.04.2023 та 21.04.2023 відповідно.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 120 ГПК кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Також, 01.03.2023 секретарем судового засідання сформовано телефонограму на номер телефону відповідача-2 за первісним позовом, вказаний позивачем за первісним позовом в позовній заяві. Проте, абонентом за вказаним номером було повідомлено, що даний номер належить іншій особі.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на зазначене, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 10.05.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представника позивача у судових дебатах, суд встановив наступне.

12.11.2020 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (клієнт, позичальник) було укладено договір про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору, термін «правила» використовується в цьому договорі в наступному значенні: типові правила надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту «легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу, що розміщуються на інтернет-сайті банку (за електронною адресою: https:/www.pumb.uа) (надалі за текстом - Правила). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Правилах. Підписаний клієнтом Договір разом з Правилами, які викладені на сайті банку, складає укладений між клієнтом та банком договір, що підтверджується підписом клієнта у цьому Договорі.

Банк надає клієнту банківську послугу - овердрафт «Легкий» (далі - овердрафт), а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі, Правилах, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги (п.1.2. Кредитного договору).

Банк приймає рішення про надання овердрафту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень (п.1.3.договору).

Відповідно до п.А8 преамбули Кредитного договору позичальнику встановлено максимальний ліміт банківської послуги у розмірі 2 000 000,00 грн.

Згідно п.А9 преамбули Кредитного договору, ліміт овердрафту на перший період дії ліміту овердрафту встановлений у розмірі 500 000,00 грн.

База для розрахунку ліміту визначається як обсяг чистих надходжень грошових коштів за повний попередній календарний місяць на всі поточні рахунки клієнта в гривні у банку.

Згідно п.А10 преамбули Кредитного договору ліміт дії банківської послуги встановлюється Позичальнику стоком до 25.10.2021.

Відповідно до п.1.4 Кредитного договору надання овердрафту здійснюється в межах розміру ліміту банківської послуги, визначеного в п.А8 преамбули Договору, та строку дії ліміту банківської послуги, визначеного в п.А10 преамбули Договору.

Інші умови щодо надання та повернення кредиту, його обслуговування, нарахування та сплати процентів, комісійних винагород тощо, а також відповідні правила та обов`язки сторін, їх відповідальність визначається Правилами (п.1.5. Кредитного договору).

Підписанням цього Договору клієнт підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду і усіма умовами Правил. Укладаючи Договір, Клієнт приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Правилами стосовно клієнта, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Правилами стосовно банка (п.3.1. Кредитного договору).

З моменту укладення цього Договору Правила стають його невід`ємною частиною (п.3.2. Кредитного договору).

Банк має право в будь-який час вносити зміни до Правил, повідомляючи про це клієнта, як передбачено умовами Правил (п.3.3. Кредитного договору).

Підписанням цього Договору клієнт підтверджує отримання ним за обраним ним способом тексту Правил, а також примірнику цього укладеного Договору до початку надання фінансової послуги, що є предметом Договору, у день його укладення (п.3.9. Кредитного договору).

Відповідно до п.1.1. Правил, ці Правила регулюють відносини між банком та клієнтами, з якими укладено Договори про надання банківської послуги, щодо надання, використання та повернення кредитних коштів, здійснення банківської послуги. Правила затверджуються банком, підписуються від імені банку уповноваженою особою та містять типові умови надання банківської послуги «Овердрафт «Легкий».

03.02.2021 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (клієнт, позичальник) було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 (надалі - Додаткова угоду №1).

Відповідно до п.1.2. Додаткової угоди №1 з моменту укладенім цієї Додаткової угоди №1 до Договору про надання банківської послуги до моменту визначення ліміту овердрафту на наступний період відповідно до умов Договору про наданім банківської послуги клієнт має право користуватися лімітом овердрафту в розмірі: 1 655 000,00 грн.

Всі інші умови Договору про наданім банківської послуги залишаються без змін (п.1.3. Додаткової угоди №1).

11.10.2021 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (клієнт, позичальник) було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 (надалі - Додаткова угоду №2).

Згідно з п.1.1. Додаткової угоди №2 дата закінчення строку дії ліміту банківської послуги - 25.09.2022.

Згідно з п.2.1. Правил, відповідно до положень Договору банк надає клієнту банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та у Правилах відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги.

Відповідно до визначення термінів, зазначених у Правилах, овердрафт - це банківська послуга, відповідно до якої банк надає клієнту кредит частинами, кожна з яких надасться шляхом сплати з поточного рахунку розрахункових документів клієнта на суму, що перевищує кредитовий залишок, з утворенням дебетового залишку в межах ліміту овердрафту, де кредитовий залишок - це залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта, а дебетовий залишок - сума виконаних банком розрахункових документів клієнта за поточним рахунком понад кредитовий залишок. Дебетовий залишок показує розмір заборгованості за основною сумою овердрафту.

Відповідно до п.2.3.2 Правил, надання клієнту овердрафту / частини овердрафту відбувається шляхом оплати з поточного рахунку, зазначеного в п.А11 преамбули Договору, розрахункових документів клієнта за цільовим призначенням згідно з п.2.3.1. цих Правил (та/або шляхом здійснення договірного списання у передбачених будь-якими договорами між банком та клієнтом випадках у порядку, встановленому в п.6.7. цих Правил) на суму, яка перевищує кредитовий залишок на такому рахунку, але в межах ліміту овердрафту, який діє у відповідний період згідно з п.2.3.7. цих Правил. Датою надання овердрафту вважається день оплати з поточного рахунку розрахункових документів клієнта та/або здійснення договірного списання на суму, що перевищує кредитовий залишок на такому рахунку.

Термін «період дії ліміту овердрафту» це проміжок часу, який починається з першого банківського дня, наступного за 11 (одинадцятим) числом кожного календарного місяця, а закінчується в день, що передує першому банківському дню, наступного за 11 (одинадцятим) числом наступного календарного місяця, з такими виключеннями: перший період дії ліміту овердрафту починається з дня укладення Договору; останній період дії ліміту овердрафту закінчується датою настання однієї з наступних подій, в залежності від того, яка з них настане раніше, останній день строку ліміту овердрафту, зазначеного в Договорі, або день, в який клієнт зобов`язаний достроково погасити заборгованість за основною сумою овердрафту відповідно до умов Договору.

Пунктом 2.3.7 Правил встановлено, що ліміт овердрафту на кожен період дії ліміту овердрафту визначається (в межах ліміту банківської послуги, зазначеної в п.А8 преамбули Договору) на підставі Договору, цих Правил і не потребує укладення між сторонами окремих угод з цього приводу. Користуючись принципом свободи договору, клієнт підписанням Договору про надання банківської послуги надає право банку в будь-який момент дії такого Договору зменшити ліміт акцептованого банком овердрафту; банк на підставі письмової заяви клієнта має право також збільшити ліміт овердрафту (але не більше ліміту банківської послуги) до закінчення поточного періоду дії ліміту овердрафту.

У випадку, якщо ліміт овердрафту, розрахований на наступний період дії ліміту овердрафту, є меншим ніж 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, ліміт визначається на рівні 0,00 (нуль грн. 00 коп.) гривень. У випадку, якщо ліміт овердрафту, розрахований на наступний період дії ліміту овердрафту, є більшим ніж ліміт банківської послуги. Ліміт визначається на рівні ліміту банківської послуги. З моменту підписання Договору до моменту визначення ліміту овердрафту на наступний період, відповідно до умов цих Правил та Договору, клієнт має право користуватися лімітом овердрафту в розмірі, зазначеному в п.А9 преамбули Договору.

Банк направляє клієнту повідомлення про ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту, в якому (повідомленні) зазначає ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту.

Зазначене повідомлення банк направляє клієнту не пізніше 1 (одного) банківського дня, наступного за 7 (сьомим) числом кожного календарного місяця, наступного за розрахунковим періодом. У разі, якщо ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту дорівнює ліміту овердрафту за попередній період, банк може не направляти клієнту зазначених повідомлень. Ліміт овердрафту на наступний період починає діяти незалежно від дати та/або факту отримання клієнтом відповідного повідомлення від банку.

Повідомлення про ліміт овердрафту на наступний період дії ліміту овердрафту банк направляє клієнту:

- для повідомлень у паперовій формі - рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторони, зазначену у Договорі;

- для повідомлень в електронній формі - засобами системи дистанційного обслуговування клієнтів, запровадженої у банку (зокрема, система «Клієнт-Банк»/«Інтернет Банкінг» тощо), системи електронного документообігу «Вчасно» (https://vchasno.ua/) Крім того, банк має право направляти повідомлення клієнту, використовуючи сервіси систем миттєвих повідомлень месенджерів (зокрема, SMS/Vibеr-повідомлення) на номер телефону, або на адресу електронної пошти, вказані клієнтом у заяві про приєднання до Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів та Договору про надати електронних довірчих послуг.

Отже, на момент підписання Кредитного договору (станом на 12.11.2020), виходячи з розміру чистих грошових надходжень за попередній місяць, позичальнику було встановлено ліміт овердрафту у розмірі 500 000,00 грн. (ліміт овердрафту на перший період дії овердрафту).

З 14.12.2020 банком встановлений ліміт овердрафту позичальнику в розмірі 1 000 0 00,00 грн., виходячи з його об`єму чистих грошових надходжень за попередній місяць, які склали 3 632 276,56 грн., про що клієнт 08.12.2020 був повідомлений через систему Internet-banking Veg@Net.

З 12.02.2021 банком встановлений ліміт овердрафту позичальнику в розмірі 1 000 000,00 грн., виходячи з його об`єму чистих грошових надходжень за попередній місяць, які склали 4 694 786,43 грн., про що клієнт 08.022021 був повідомлений через систему Internet-banking Veg@Net.

З 12.03.2021 банком встановлений ліміт овердрафту позичальнику в розмірі 2 000 000,00 грн., виходячи з його об`єму чистих грошових надходжень за попередній місяць, які склали 18 423 369,82 грн., про що клієнт 09.03.2021 був повідомлений на електронну адресу.

13.04.2022 банк повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" через систему Internet-banking Veg@Nеt, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, з метою збереження позитивної кредитної історії клієнта в складний період, керуючись п.2.6 Правил надання АТ «ПУМБ» банківської поступі «Овердрафт «Легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу, банком прийнято рішення про призупинення надання банківської послуг за Договором в частині позбавлення клієнта можливості здійснювати оплату розрахункових документів за рахунок овердрафту. Окрім того, повідомлено клієнта про розмір поточної заборгованості на 12.04.2022 в сумі 1 982 238,72 грн. та направлення усіх грошових коштів, що надійдуть на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" в погашення заборгованості за Договором.

18.04.2022 враховуючи негативну динаміку оборотів за рахунком та за наявності заборгованості, відповідно до умов Договору та керуючись п.2.3.7 Правил AT «ПУМБ» через систему Internet-banking Veg@Net надіслав клієнту повідомлення щодо встановлення ліміту овердрафту у розмірі 0,00 грн.

З 12.05.2022 банком встановлений ліміт овердрафту позичальнику в розмірі 0,00 грн., про що клієнт 11.05.2022 був повідомлений через систему Internet-banking Vеg@Nеt.

З 13.06.2022 банком встановлений ліміт овердрафту позичальнику в розмірі 196 000,00 грн., про що клієнт 14.06.2022 був повідомлений через систему Internet-banking Veg@Net.

З 12.07.2022 банком встановлений ліміт овердрафту позичальнику в розмірі 205 000,00 грн., про що клієнт 12.07.2022 був повідомлений через систему Internet-banking Veg@Net.

12.08.2022, враховуючи негативну динаміку оборотів за рахунком та за наявності заборгованості, відповідно до умов Договору та керуючись п.2.3.7 Правил AT «ПУМБ» через систему Internet-banking Veg@Net надіслав клієнту повідомлення щодо встановлення ліміту овердрафту у розмірі 0,00 грн.

Відповідно до п.2.3.8 Правил, якщо згідно цих правил було визначено розмір ліміту овердрафту, який є меншим, ніж існуюча на такий момент заборгованість за основною сумою овердрафту, то частина заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, має бути погашена клієнтом першочергово не пізніше дня, що передує встановленню нового (зменшеного) ліміту овердрафту.

У випадку не погашення клієнтом частини заборгованості за основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує ліміт овердрафту, з дати встановлення нового (зменшеного) ліміту овердрафту, така частина заборгованості за основною сумою овердрафту вважається простроченою заборгованістю, на неї нараховуються проценти, розраховані виходячи з розміру процентної ставки на прострочену заборгованість (зазначеного у Договорі), а банк першочергово спрямовує кошти клієнта (його поручителів) на погашення частини заборгованості та основною сумою овердрафту, на яку вона перевищує поточний ліміт овердрафту.

Пунктом 2-3.10 Правил передбачено, що у випадку виникнення простроченої заборгованості клієнта за овердрафтом до дати закінчення строку дії ліміту овердрафту, сторони домовились про наступне: вдень виникнення простроченої заборгованості клієнт втрачає право користування овердрафтом до моменту погашення простроченої заборгованості: прострочена заборгованість клієнта за овердрафтом переноситься банком на відповідні балансові рахунки обліку простроченої заборгованості; після погашення простроченої заборгованості ліміт овердрафту відновлюється до розміру, що діяв на момент виникнення простроченої заборгованості або до іншого розміру, визначеного банком.

Відповідно до п.2.3.11 Правил, строк дії періоду безперервного користування овердрафтом не може перевищувати 90 (дев`яносто) календарних днів (включно) з дати виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після укладення Договору та/або з дати виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після закінчення строку дії кожного попереднього періоду безперервного користування овердрафтом.

Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення всієї заборгованості за основною сумою овердрафту шляхом забезпечення наявності кредитового залишку на поточному рахунку не пізніше останнього дня строку дії періоду безперервного користування овердрафтом, але в будь-якому разі не пізніше дати закінчення строку дії ліміту банківської послуги, зазначеної у п.А10 преамбули Договору з урахуванням положень, зазначених в п.3.8. Договору (в залежності від того, яка з дат настане раніше).

Враховуючи запровадження воєнного стану та суттєве падіння обсягів надходжень на поточні рахунки клієнтів управлінським рішенням банку погоджено збільшити період безперервного користування кредитними коштами з 90 до 180 днів та відстрочити оплату заборгованості за кредитними договорами в строк до 31 травня 2022 року.

Відтак, починаючи з 31.05.2022 частина заборгованості позичальника за основною сумою кредиту в розмірі 1 766 883,42 грн. обліковується на рахунках простроченої відповідно до п.2.3.8 Кредитного договору.

Після проведення поточних розрахунків у клієнта з 27.01.2022 виникла перша заборгованість за овердрафтом, яка не була погашена клієнтом протягом строку безперервного користування, який закінчився з урахуванням внесених змін 27.07.2022, що підтверджується випискою по поточному рахунку клієнта.

Таким чином, починаючи з 27.07.2022 заборгованість клієнта за основною сумою кредиту є простроченою в повному обсязі.

Однак, як стверджує позивач, в порушення умов Кредитного договору, позичальник не здійснив погашення заборгованості за сумою кредиту, яка станом на 16.11.2022 (включно) склала 1 761 937,37 грн.

31.08.2022 банком було направлено на адресу позичальника вимогу вих.№КНО-61.1.3.3/133 від 30.08.2022 про погашення простроченої заборгованості за Договором про надання банківської послуга - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 від 12.11.2020.

Вказана вимога про погашення простроченої заборгованості була повернена позивачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо перевірки статуту поштового відправлення з трек-номером 274.

Відповідно до п.10.3 Правил, повідомлення будуть вважатись врученими:

- для повідомлень у паперовій формі - датою отримання таких повідомлень вважається дата їх особистого вручення; датою отримання повідомлення, направленого банком клієнту вважається сьомий календарний день з дати реєстрації рекомендованого листа з повідомленням у відділенні поштового зв`язку;

- для повідомлень в електронній формі - сторони погодили, що датою отримання таких повідомлень вважається дата його відправлення (якщо таке відправлення було здійснене до спливу банківського дня) або перший за днем відправлення банківський день (якщо відправлення було здійснене у неробочий день).

Клієнт погоджується з тим, що повідомлення направлені йому банком будь-яким із способів, зазначених у цьому розділі правил, будуть вважатися поданими належним чином та способом, що дозволяє встановити дату їх відправлення.

Таким чином, у відповідності до п.10.3 Правил вказана вимога про погашення простроченої заборгованості вважається отриманою позичальником 07.09.2022, однак, як стверджує позивач, обов`язок щодо погашення заборгованості за Кредитним договором до теперішнього часу не виконаний позичальником, у зв`язку з чим, його заборгованість по кредиту є простроченою у повному обсязі.

Користування відповідачем-1 відповідними кредитними коштами підтверджується банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

Водночас, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором, 12.11.2020 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №МБ-КНА-П-10214/1 (надалі - Договір поруки).

Відповідно до пункту 1.1 Договору поруки за цим Договором поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань, вказаних в ст.2 цього Договору.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо (п.1.2. Договору поруки).

У разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язаній в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п.1.3. Договору поруки).

Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено, що порукою за цим Договором забезпечується виконання зобов`язань боржника перед кредитором (далі - зобов`язання), що випливають з наступного (них) договору (ів):

- Договору про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 від 12.11.2020 укладеного між кредитором та боржником за договором, з усіма змінами та доповненнями до нього (для цілей цього підпункту - "Кредитний договір), а саме:

Погашати кожну заборгованість за овердрафтом у розмірі фактично отриманих кредитних коштів (максимальна сума овердрафту не може перевищувати 1 000 000,00 грн. не пізніше 90 календарних днів (включно) з далі виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після укладення Кредитного договору та/або з далі виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після закінчення строку дії кожного попереднього періоду безперервного користування овердрафтом. А в день закінчення строку дії ліміту овердрафту (строк дії ліміту овердрафту закінчується 25.10.2021 здійснити повне погашення заборгованості за основною сумою овердрафту, відсотками та комісійними винагородами за овердрафт, іншими платежами відповідно до Кредитного договору.

Щомісячно, не пізніше 1 банківського дня, наступного за 24 числом кожного місяця, сплачувати процента за користування кредитом в розмірі 15,9 % річних (з розрахунку 365 днів на рік).

Проценти за користування овердрафтом на розмір, що не повернутий у строки, передбачені Кредитним договором, нараховуються у розмірі 35,0% річних (із розрахунку 365 днів на рік).

Згідно з п.3.1. Договору поруки у разі порушення зобов`язання боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання боржником зобов`язання у строки, визначені договором, з якого випливає зобов`язання), поручитель зобов`язаний в перший день порушення боржником зобов`язання (або певної його частини) виконати таке зобов`язання (або певну його частину (далі - строк виконання поручителем зобов`язань за цим Договором) незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення зобов`язання боржником. Порушення зобов`язання боржником буде достатньою для поручителя підставою виконати порушене зобов`язання (або певну його частину) без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання відповідної інформації чи документів.

При настанні строку виконання поручителем зобов`язань за цим Договором, поручитель безвідклично доручає кредитору, а кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя відкритого у кредитора, у сумі простроченого платежу за зобов`язанням (щодо повернення кредиту, сплата процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та витрат, які можуть виникнути у зв`язку з зобов`язанням) в день настання строку виконання поручителем зобов`язань за цим Договором або в будь-який інший день після настання цього строку, при цьому право вибору дня здійснення договірного списання належить кредитору (п.3.2. Договору поруки).

Здійснення договірного списання грошових коштів з рахунків поручителя, відкритих у Кредитора є правом кредитора, яким він може скористатися на власний розсуд необмежену кількість разів протягом дії цього Договору (п.3.2.2. договору поруки).

У разі порушення поручителем строків виконання зобов`язань за цим Договором, кредитор має право вимагати, а поручитель за вимогою кредитора зобов`язаний в строк не пізніше 7 (семи) календарних днів з дати відправлення кредитором відповідного повідомлення-вимоги сплатити на користь кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п.3.3. Договору поруки).

Відповідно до п.5.1. Договору поруки, поручитель надає кредитору наступні запевнення та гарантії, що:

Поручитель повністю ознайомився з договором (ами), з якого (яких) випливає зобов`язання, виконання якого (их) забезпечене порукою та цим Договором, всі умови цього (цих) договору (ів), у тому числі щодо строків (термінів) виконання зобов`язання, йому зрозумілі та поручитель запевняє про самостійне здійснення контролю за належним виконанням зобов`язання боржником.

Поручитель цим попередньо безвідклично погоджується протягом дії цього Договору самостійно заздалегідь отримувати від боржника інформацію щодо своєчасності виконання останнім зобов`язань та договором (ами), з якогого (яких) випливає зобов`язання. У разі отримання інформації щодо можливості виникнення та/або виникнення прострочення у виконанні зобов`язання боржником, поручитель гарантує та зобов`язується а перший день порушення боржником зобов`язання звернутися до кредитора задля виконанім зобов`язання в частині погашення заборгованості боржника шляхом перерахування кредитору грошових коштів у сумі заборгованості.

Поручитель цим попередньо безвідклично погоджується забезпечувати виконанім зобов`язанні у випадку заміни боржника та договором (ами), з якого (их) випливає зобов`язання, незалежно від підстав такої заміни, в тому числі, але не виключно, у вішалку заміни боржника та договором (ами), з якого (их) випливає зобов`язання, що пов`язала з реорганізацією боржника в порядку, визначеному чинним законодавством України, чи при переведенні боргу.

Порука за цим Договором припиняється у разі виконання зобов`язання в повному обсязі або якщо протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання зобов`язання, зазначеного в п.2.1. цього Договору, кредитор не пред`явить позову до поручителя та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п.6.1. Договору поруки).

03.02.2021 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №МБ-КНА-П-10214/1, згідно якої ОСОБА_1 поручається перед кредитором за виконання наступних зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо, боржника за основним зобов`язанням до складу якого входить Договір про надання банківської послуга - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 від 12.11.2020 з лімітом банківської послуга 2 000 000,00 грн., дата закінчення строку дії банківського ліміту банківської послуги - 25.10.2021, стандартний розмір процентної ставки - 15,9 % річних, розмір процентної ставки на прострочену заборгованість - 35% річних, з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до нього. Всі інші умови договору поруки залишаються без змін.

11.10.2021 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено додаткову угоду №2 до договору поруки №МБ-КНА-П-10214/1, згідно якої ОСОБА_1 поручається перед кредитором за виконання наступних зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо, боржника за основним зобов`язанням до складу якого входить Договір про надання банківської послуга - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 від 12.11.2020 з лімітом банківської послуга 2 000 000,00 грн., дата закінчення строку дії банківського ліміту банківської послуги - 25 вересня 2022 року, якщо жодна із сторін Договору, з якого випливає основне зобов`язання, за 30 календарних днів до припинення строку дії ліміту банківської послуга не заявить про свій намір щодо припинення дії зазначеного договору, строк дії ліміту банківської послуга вважається продовженим до 25 чиста місяця, аналогічного зазначеному а П.АІ0 преамбули Договору, з якого випливає основне зобов`язання, на кожний наступний рік, та продовження строку дії ліміту банківської поступі відбувається автоматично, без підписання будь-яких додаткових угод. Стандартний розмір процентної ставки - 15,9 % річних, розмір процентної ставки на прострочену заборгованість - 35% річних.

Проте, як стверджу позивач, на сьогоднішній день відповідач-2 так і не виконав своїх договірних зобов`язань за Договором поруки.

31.08.2022 позивач направив на адресу поручителя вимогу від 30.08.2022 вих.№КНО-61.1.3.3/134 щодо виконання зобов`язань за Договором поруки.

Вказана вимога про погашення простроченої заборгованості була повернена позивачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо перевірки статуту поштового відправлення з трек-номером 223.

Позивач вважає, що діями відповідачів порушені законні права позивача, які підлягають захисту в суді. Користуючись правами, наданими позивачу чинним законодавством, банк звертається до господарського суду з позовними вимогами лише щодо часткового стягнення заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 500 000,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, 12.11.2020 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (клієнт, позичальник) було укладено договір про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214, відповідно до умов якого, банк надає клієнту банківську послугу - овердрафт «Легкий», а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі, Правилах, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги. Відповідно до п.А8 преамбули Кредитного договору позичальнику встановлено максимальний ліміт банківської послуги у розмірі 2 000 000,00 грн. База для розрахунку ліміту визначається як обсяг чистих надходжень грошових коштів за повний попередній календарний місяць на всі поточні рахунки клієнта в гривні у банку. Відповідно до п.1.4 Кредитного договору надання овердрафту здійснюється в межах розміру ліміту банківської послуги, визначеного в п.А8 преамбули Договору, та строку дії ліміту банківської послуги, визначеного в п.А10 преамбули Договору.

Проаналізувавши відносини, які склались між сторонами по справі суд зазначає, що за своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та 1-м відповідачем є кредитним договором.

При цьому, сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог статей 205, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та статей 179, 180 Господарського кодексу України, він вважається укладеним.

Таким чином, укладений Кредитний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України, статтями 11, 202, 509 ЦК України і відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Разом з тим, частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1(§ 1. Позика ) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особових рахунках підтверджується факт користування 1-м відповідачем кредитними коштами наданими позивачем за Кредитним договором.

Проте, доказів погашення 1-м відповідачем суми тіла кредиту, згідно спірного Кредитного договору матеріали справи не містять.

Разом з цим, частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

12.11.2020 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №МБ-КНА-П-10214/1 та додаткові угоди №1 та №2 до нього, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 від 12.11.2020.

Сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо (п.1.2. Договору поруки).

У разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язаній в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п.1.3. Договору поруки).

Договір поруки та Додаткову угоду №2 до нього засвідчено власноручним підписом поручителя - фізичної особи ОСОБА_1 . Додаткова угода №1 до Договору поруки засвідчено кваліфікованим електронним підписом фізичної особи ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату та відображенням КЕП на самій Додатковій угоді №1 до Договору поруки.

Підписуючи Договір поруки поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за Кредитним договором, укладеним 12.11.2020 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК", зокрема:

- погашати кожну заборгованість за овердрафтом у розмірі фактично отриманих кредитних коштів (максимальна сума овердрафту не може перевищувати 1 000 000,00 грн. не пізніше 90 календарних днів (включно) з далі виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після укладення Кредитного договору та/або з далі виникнення першої заборгованості за основною сумою овердрафту після закінчення строку дії кожного попереднього періоду безперервного користування овердрафтом. А в день закінчення строку дії ліміту овердрафту (строк дії ліміту овердрафту закінчується 25.10.2021 здійснити повне погашення заборгованості за основною сумою овердрафту, відсотками та комісійними винагородами за овердрафт, іншими платежами відповідно до Кредитного договору;

- щомісячно, не пізніше 1 банківського дня, наступного за 24 числом кожного місяця, сплачувати процента за користування кредитом в розмірі 15,9 % річних (з розрахунку 365 днів на рік). Проценти за користування овердрафтом на розмір, що не повернутий у строки, передбачені Кредитним договором, нараховуються у розмірі 35,0% річних (із розрахунку 365 днів на рік).

Згідно з п.3.1. Договору поруки у разі порушення зобов`язання боржником (у тому числі невиконання та/або неналежного виконання боржником зобов`язання у строки, визначені договором, з якого випливає зобов`язання), поручитель зобов`язаний в перший день порушення боржником зобов`язання (або певної його частини) виконати таке зобов`язання (або певну його частину (далі - строк виконання поручителем зобов`язань за цим Договором) незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. При цьому кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення зобов`язання боржником. Порушення зобов`язання боржником буде достатньою для поручителя підставою виконати порушене зобов`язання (або певну його частину) без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання відповідної інформації чи документів.

При настанні строку виконання поручителем зобов`язань за цим Договором, поручитель безвідклично доручає кредитору, а кредитор має право здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя відкритого у кредитора, у сумі простроченого платежу за зобов`язанням (щодо повернення кредиту, сплата процентів, комісій, неустойки (пені, штрафів) та витрат, які можуть виникнути у зв`язку з зобов`язанням) в день настання строку виконання поручителем зобов`язань за цим Договором або в будь-який інший день після настання цього строку, при цьому право вибору дня здійснення договірного списання належить кредитору (п.3.2. Договору поруки).

Згідно з положеннями Додаткової угоди №2 від 11.10.2021 до договору поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020, ОСОБА_1 поручається перед кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо, боржника за основним зобов`язанням до складу якого входить Договір про надання банківської послуга - овердрафт «Легкий» №МБ-КНА-Ов-10214 від 12.11.2020 з лімітом банківської послуга 2 000 000,00 грн., дата закінчення строку дії банківського ліміту банківської послуги - 25 вересня 2022 року, якщо жодна із сторін Договору, з якого випливає основне зобов`язання, за 30 календарних днів до припинення строку дії ліміту банківської послуги не заявить про свій намір щодо припинення дії зазначеного договору, строк дії ліміту банківської послуга вважається продовженим до 25 чиста місяця, аналогічного зазначеному в п.АІ0 преамбули Договору, з якого випливає основне зобов`язання, на кожний наступний рік, та продовження строку дії ліміту банківської поступі відбувається автоматично, без підписання будь-яких додаткових угод. Стандартний розмір процентної ставки - 15,9 % річних, розмір процентної ставки на прострочену заборгованість - 35% річних.

Доказів заявлення сторонами наміру щодо припинення дії зазначеного договору за 30 календарних днів до припинення строку дії ліміту банківської послуги матеріали справи не містять.

Вищезазначене прямо випливає із підписаного 2-м відповідачем Договору поруки та Додаткових угод до нього, а тому суд відхиляє доводи 1-го відповідача щодо припинення спірного Договору поруки.

Частиною 1 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч. 1 ст.554 ЦК України).

В частині 4 статті 559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідачі не надали суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, а в матеріалах справи такі докази відсутні, оскільки 1-й відповідач не заперечує факту неналежного виконання умов Кредитного договору в частині погашення заборгованості по тілу кредиту, суд дійшов висновку про те, що відповідачами належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно Кредитного договору та Договору поруки, укладеного в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором.

Суд констатує, що надані відповідачем-1 довідка "реєстр операцій за період з 12.11.2020 по 01.02.2022 в Ат "ПУМБ"" та платіжні інструкції з погашення заборгованості за відсотками та комісією (а.с.111-126 т.1) лише підтверджують факт користування відповідачем-1 кредитними коштами, наданими позивачем, і жодним чином не спростовують наявність основної заборгованості за Кредитним договором у заявленій до стягнення позивачем сумі.

Разом з цим, суд відхиляє доводи 1-го відповідача щодо безпідставного нарахування позивачем суми заборгованості, посилаючись на нарахування такої комісії в період воєнного стану.

Відповідно до ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палати України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до п.3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджених рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. №44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно п.п.6.1., 6.2. Регламенту підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести.

Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21.

Отже, з наведених норм слідує, що форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Відтак сертифікат видається заінтересованому суб`єкту господарювання на підставі його звернення. Іншого порядку засвідчення форс-мажорних обставин не визначено.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який наразі продовжено до 18 серпня 2023 року.

Листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по зобов`язанням за договорами, виконання яких настало і стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Водночас, вказаний лист носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.

Матеріали справи не містять сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідачів саме за спірним Кредитним договором.

Доказів повідомлення відповідачами позивача про форс-мажорні обставини та надання останньому доказів про неможливість виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин матеріали справи не містять.

При цьому суд зазначає, що в силу положень ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином відповідач-1, уклавши Кредитний договір, та відповідач-2, уклавши Договір поруки з позивачем, добровільно стали стороною вказаних Договорів, а відтак на відповідних умовах зобов`язані нести всі ризики, пов`язані з порушенням власних зобов`язань.

Як уже було зазначено судом, відповідно до ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми основної заборгованості по Кредитному договору, суд встановив, що даний розрахунок є арифметично вірним та здійснений у відповідності до умов Кредитного договору.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, дослідивши всі обставини, що мають значення для справи, надавши їм відповідну правову оцінку та врахувавши факт неналежного виконання відповідачами умов Кредитного договору, а також невиконання 2-м відповідачем умов Договору поруки щодо погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом як порушеного права, так і охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18.

Згідно з приписами статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договір поруки є двостороннім, він укладається між кредитором і поручителем. Що ж до боржника, то він стороною договору поруки не виступає, а є учасником у зобов`язанні, забезпеченому порукою. Обов`язок кредитора або поручителя за договором поруки одержувати згоду боржника на укладення такого договору законодавством України не передбачений та не випливає зі змісту правовідносин поруки, хоча укладення тристороннього договору між кредитором, боржником і поручителем ЦК України не забороняє.

В даному випадку, договір поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 укладено між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банком) та ОСОБА_1 (поручителем).

Позивач за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" не є стороною договору поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 та, відповідно, права та обов`язки визначені вказаним договором не поширюються на заявника.

Водночас, особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав або інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. Відповідна позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17).

У постанові Верховного Суду від 03.09.2019 у справі №904/4567/18, зазначено, що договір поруки безпосередньо на права та обов`язки боржника не впливає, його зобов`язання в цьому випадку не встановлюються, не припиняються та не змінюються (не доповнюються та не збільшуються). Разом із тим це не означає, що за позовом боржника такий договір не може бути визнано недійсним, якщо буде доведено, що він порушує його права чи законні інтереси чи буде доведено зловмисну домовленість кредитора з поручителем діяти на шкоду боржникові.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, що сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, тобто особа має обґрунтувати юридичну зацікавленість щодо наявності/відсутності цивільних прав.

Водночас, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі №761/26815/17 викладений висновок про те, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Виходячи з наведених норм, при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.

Основним аргументом позивача за зустрічним позовом є те, що з боку кредитора договору поруки не підписано, а з урахуванням абзацу першого частини другої статті 207, частини першої статті 547 та статті 553 ЦК України договір поруки є чинним за умови його укладення у письмовій формі та підписання кредитором, боржником і поручителем.

Статтею 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, Договір поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 засвідчено власноручним підписом уповноваженого представника кредитора Афанасьєвої В.В. та закріплено печаткою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк". Більш того, підписом уповноваженого представника та печаткою кредитора засвідчено кожен аркуш відповідного договору.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач за зустрічним не довів недійсні спірного Договору поруки, як і не довів яким чином внаслідок укладення оспорюваного Договору поруки порушено його права чи інтереси.

Свобода договору, яка передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, і свобода підприємницької діяльності, яка полягає у самостійному здійсненні без обмежень будь-якої підприємницької діяльність, не забороненої законом, є ключовими засадами цивільного права та господарського права, закріпленими у статті 3, 627 ЦК України, статтях 6, 43 Господарського кодексу України. Визнання договору недійсним за позовом третьої особи, не сторони договору, є суттєвим втручанням держави у зазначені принципи і порушений інтерес особи має бути таким, що вимагає такого втручання і таке втручання має бути єдиним можливим способом виправлення правової ситуації.

Зловживання правом не повинно призводити до того, що особа втрачає усіляку можливість свого судового захисту. Суд лише повинен не дати особі досягти того, що вона прагне досягти зловживальницькою дією, зберігаючи розумний баланс інтересів учасників господарських відносин.

З огляду на зазначене, позивачем за зустрічним позовом не було доведено належними та допустимими доказами недійсності Договору поруки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача за зустрічним позовом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату судового збору, понесені позивачем за первісним позовом, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача за первісним позовом у повному обсязі.

Водночас, беручи до уваги, що судом відмовлено у задоволенні зустрічного позову, з врахуванням приписів ст.129 ГПК України, судовий збір за подання зустрічного позову покладається на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" та Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором овердрафту та договором поруки - задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (вул.Плеханівська, б.92-А, м.Харків, 61001, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (вул.Андріївська, б.4, м.Київ, 04070, ) заборгованість за Договором про надання банківської послуги - овердрафт "Легкий" №МБ-КНА-ОВ-10214 від 12.11.2020 та Договором поруки №МБ-КНА-П-10214/1 від 12.11.2020 в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн.00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання недійсним договору поруки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "22" травня 2023 р.

Суддя Т.О. Пономаренко