УХВАЛА

м. Київ

15.05.2023Справа № 910/7194/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши

позовну заяву 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіалан консалтинг»

2. Фізичної особи-підприємця Гайдук Алли Володимирівни

3. Фізичної особи-підприємця Філімонова Олександра Анатолійовича

4. Фізичної особи-підприємця Дмитрук Тетяни Юріївни

5. Фізичної особи-підприємця Димитрієвої Наталії Григорівни

до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

про визнання недійсними односторонніх правочинів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.05.2023 до Господарського суду мста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіалан консалтинг», Фізичної особи-підприємця Гайдук Алли Володимирівни, Фізичної особи-підприємця Філімонова Олександра Анатолійовича, Фізичної особи-підприємця Дмитрук Тетяни Юріївни та Фізичної особи-підприємця Димитрієвої Наталії Григорівни із позовною заявою до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» в якій просили:

- визнати недійсним односторонній правочин, вчинений Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», оформлений у вигляді повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку №20.1.0.0.0/7-230418/306 від 18.04.2023 та визнати дії Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих Товариству з обмеженою відповідальністю «Фіалан консалтинг» в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» протиправними.

- визнати недійсним односторонній правочин, вчинений Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», оформлений у вигляді повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку №20.1.0.0.0/7-230418/204 від 18.04.2023 та визнати дії Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих Фізичній особі-підприємцю Гайдук Аллі Володимирівні в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» протиправними.

- визнати недійсним односторонній правочин, вчинений Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» оформлений у вигляді повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку №20.1.0.0.0/7-230418/119 від 18.04.2023 та визнати дії Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих Фізичній особі-підприємцю Філімонову Олександру Анатолійовичу в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» протиправними.

- визнати недійсним односторонній правочин, вчинений Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» оформлений у вигляді повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку №20.1.0.0.0/7-230418/246 від 18.04.2023 та визнати дії Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих Фізичній особі-підприємцю Дмитрук Тетяні Юріївні в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» протиправними.

- визнати недійсним односторонній правочин, вчинений Акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», оформлений у вигляді повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку №20.1.0.0.0/7-230418/284 від 18.04.2023 та визнати дії Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» із зупинення фінансових операцій на поточних рахунках, відкритих Фізичній особі-підприємцю Димитрієвій Наталії Георгівні в Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» протиправними.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що вказана позовна заява з додатками підлягає поверненню заявнику без розгляду з наступних підстав.

За приписами статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог статті 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 173 ГПК в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 173 ГПК України).

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Наведений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 31.10.2020 у справі № 922/1359/19, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Поряд з цим, необхідно також враховувати, що об`єднання позовних вимог може мати й негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині першій статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах четвертій та п`ятій вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, і є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункт 2 частини п`ятої статті 174 ГПК України.

Отже, приписи частини шостої статті 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте, у будь-якому випадку, коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у частинах четвертій, п`ятій статті 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов. Подібні висновки містить постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 902/434/19 та від 02 грудня 2020 року у справі № 908/420/20.

Як вбачається із прохальної частини по позовної заяви, позивачі заявляють вимоги про визнання недійсними односторонніх правочинів Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», оформлених у вигляді повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку відкритих у банку позивачам.

Об`єднуючи всі позовні вимоги заявники посилаються на те, що їх права та обов`язки є спільними, виникли з однієї підстави, позовні вимоги заявлені до одного відповідача та питання щодо порушеного права кожного із суб`єктів неможливо вирішити без залучення до справи інших суб`єктів.

Проте, це не відповідає дійсності, оскільки кожне рішення про відмову від підтримання ділових відносин, відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин, розірвання договору і закриття рахунку стосовно кожного із позивачів приймалися відповідачем оремо, відносно окремих рахунків кожного із позивачів, про що свідчать наявні у матеріалах справи окремі повідомлення.

Кожному із позивачів було відкрито різні поточні рахунки у Акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк», на яких здійснювались різні фінансові операції, а тому, позовні вимоги не є пов`язані між собою підставою виникнення.

Звертаючись із спільним позовом позивачі, звертають увагу суду, що є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіалан консалтинг», тобто позивача-1, разом з тим, рішення банку щодо відмови у підтриманні ділових відносин приймалися відносно них, як не як учасників товариства, а як фізичних осіб-підприємців, крім того, відповідач-5 не є учасником вищезазначеного товариства.

Отже, зазначені вище позовні вимоги є окремими предметами спору, оскільки пред`явлені у зв`язку із різними рішеннями прийнятими банком відносно юридичної особи та фізичних осіб-підприємців за різних обставин, які потребують окремого дослідження.

Таким чином зазначені вимоги не пов`язані за принципом однорідності та підставами виникнення, а також не є похідними. При сумісному розгляді указаних вимог вирішення спору буде утрудненим та потребуватиме значного часу для дослідження доказів та надання оцінки всім цим обставинам у сукупності.

Положеннями п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України визначено, що суддя повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

За таких обставин суд доходить висновку, що поданий позов має бути повернутий заявникам. При цьому жодних перешкод у зверненні до суду позивача з окремим позовом за окремою підставою судом не встановлено.

Згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіалан консалтинг», Фізичної особи-підприємця Гайдук Алли Володимирівни, Фізичної особи-підприємця Філімонова Олександра Анатолійовича, Фізичної особи-підприємця Дмитрук Тетяни Юріївни, Фізичної особи-підприємця Димитрієвої Наталії Григорівни до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсними односторонніх правочинів повернути заявникам без розгляду.

2. Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

3. Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя О.М.Спичак