ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"17" травня 2023 р. Cправа №902/662/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., розглянувши без виклику учасників справи заяву позивача про забезпечення позову б/н від 05.05.2023 (вх. канц. суду №01-48/28/23 від 15.05.2023) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІГОЛД", смт Оратів Вінницької області

до Приватного акціонерного товариства "Сад Поділля", м.Київ

про стягнення 1 467 976,22 грн заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІГОЛД" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Сад Поділля" 1467976,22 грн заборгованості, що нарахована в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №15-04-01/2021 від 15.04.2021 в частині здійснення оплати за отриманий товар, а саме: 673267,20 грн - основного боргу, 317266,15 грн - пені, 110720,56 грн - штрафу, 187131,43 грн - 20% річних та 179590,88 грн - інфляційний втрат.

Разом з позовною заявою б/н від 05.05.2023 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову б/н від 05.05.2023 (вх. канц. суду №01-48/28/23 від 15.05.2023) шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 1467976,22 грн, що належать відповідачу. Обґрунтовуючи вимоги заяви заявник вказує, що існують ризики ухилення відповідача від виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд вважає необхідним врахувати таке.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5, 6 ст.140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Так, згідно зі ст.73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №915/167/20.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Оскільки в даній справі позовна вимога є майновою, - у разі її задоволення судове рішення вимагатиме примусового виконання, а тому в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також має застосовуватися та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі №911/1551/18.

Суд враховує і те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 12.12.2022 у справі №916/3946/21.

Водночас, матеріали справи №902/662/23 не містять доказів про вчинення відповідачем дій, чи допущення бездіяльності, які свідчили б про можливе ухилення його від виконання судового рішення у цій справі. Наводячи твердження стосовно наявності ризиків ухилення відповідачем від виконання рішення, позивач не надає жодних доказів на підтвердження таких припущень.

В зв`язку з наведеним суд вважає, що позивачем не доведено наявність обставин, за яких виконання судового рішення про стягнення грошових коштів з Приватного акціонерного товариства "Сад Поділля" (у випадку якщо судом буде задоволено позовні вимоги) буде неможливим або утрудненим.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів і посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності вжиття таких заходів, у зв`язку із чим заява позивача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІГОЛД" про забезпечення позову б/н від 05.05.2023 (вх. канц. суду №01-48/28/23 від 15.05.2023) у справі №902/662/23 відмовити.

2. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256 ГПК України.

3. Ухвала суду від 17.05.2023 у справі № 902/662/23 підписана суддею та набрала законної сили 17.05.2023.

4. Примірник цієї ухвали надіслати сторонам.

Суддя Нешик О.С.

кількість. прим:

1 - до справи;

2 - представнику ТОВ "АГРІГОЛД" адвокату Мишковській Т. М. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

3,4 - ПрАТ "Сад Поділля" (вул.Верхній Вал, буд.28, м.Київ, 04071) - рекомендованим листом та на електронну адресу ()