ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Справа № 903/934/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Саврій В.А. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: Сичов Д.В. - адвокат

відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" на рішення Господарського суду Волинської області, постановлену 08.02.23р. суддею Кравчук А. М. у м.Луцьку, у справі №903/934/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віломікс Україна"

до відповідача Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг"

про стягнення 692 432 грн. 75 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.2023 у справі №903/934/22

1.2. Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.02.2023 у справі №903/934/22 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віломікс Україна" до Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг". Закрито провадження у справі на суму 10 000,00 грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача - 335 387 грн. 20 коп. основного боргу, 34 618 грн. 24 коп. суми коригування вартості оплаченого товару до курсу валют, 96 708 грн. 42 коп. суми коригування на залишок боргу, 11 526 грн. 00 коп. 3% річних, 59 567 грн. 43 коп. пені та 6 358 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 544 166 грн. 06 коп. Відмовлено у позові на суму 144 625 грн. 46 коп. Зобов`язано Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області повернути із Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Віломікс Україна" судовий збір у сумі 2 601 грн. 85 коп., сплачений згідно платіжного доручення №3272 від 14.11.2022.

2. Короткий зміст процесуального рішення суду першої інстанції.

2.1. Між сторонами у справі зобов`язання виникли з договору поставки №22/21 від 27.08.2021. Вартість та ціна товару у специфікації у відповідності із ст.533 Цивільного кодексу України визначається в грошовому еквіваленті євро до гривні та вказується у гривні (п. 1.1). Грошовий еквівалент євро до гривні визначається у специфікації за курсом ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передує даті підписання сторонами специфікації, на підставі даних офіційного сайту ПАТ КБ ПриватБанк або письмової довідки Житомирської філії ПАТ КБ ПриватБанк. Кількість та асортимент товару, адреси та строки поставки кожної конкретної партії, що постачається згідно даного договору, погоджуються та визначаються сторонами у специфікації, яка виписується на кожну партію товару (п. 1.2). Оплата за кожну партію товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дня одержання в повному обсязі партії товару (п. 3.3).

2.2. У разі порушення покупцем умов п. 3.3. цього договору він зобов`язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виконання зобов`язання припиняється за датою виконання зобов`язання покупцем. Сторони дійшли згоди, що до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється позовна давність тривалістю у три роки (п. 5.4). Враховуючи умови договору та підписану сторонами 28.08.2021 специфікацію №1 до договору на поставку товару, покупець свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав частково на суму 472000,00 грн. Постачальник ТОВ Віломікс Україна направляв покупцю претензію на суму 405005,44 грн. в т.ч. 370387,20 грн. основного боргу та загальна вартість коригування курсової різниці 34 618,24 грн., яка залишена без відповіді та виконання.

2.3. Оскільки покупець частково сплатив заборгованість в сумі 10000,00 грн., суд закрив провадження згідно ст. 231 ГПК України, у зв`язку із відсутністю предмету спору. Заборгованість покупця за поставлений товар становить 335387,20 грн. підтверджена матеріалами справи, визнана покупцем/відповідачем, підставна і підлягає до стягнення з відповідача.

2.4. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 34 618,24 грн. вартості коригування курсової різниці за оплачений не у встановлені договором строки товар та 96708,42 грн. курсової різниці за основну суму боргу, судом зазначено, що в силу норм Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторонами договору визначено, що сума коригування вартості товару (сума доплати) за кожним окремим платежем покупця визначається за відповідною формулою. Якщо товар оплачений покупцем, то загальна сума коригування вартості товару (сума доплати) становить суму коригувань вартості товару за кожним окремим платежем покупця згідно вищенаведеної формули (п.3.4). В силу пунктів 3.4, 3.5 договору судом встановлено, що нараховані позивачем 34 618,24 грн. коригованої вартості оплаченого товару до курсу валют, 96708,42 грн. курсової різниці залишку боргу арифметично правильні, підставні та підлягають до стягнення. Заперечення відповідача щодо невиконання позивачем умов договору, зокрема п. 2.4 судом відхилено, оскільки вказаним пунктом форма акту не встановлена. Відповідач був повідомлений про необхідність сплати та суму курсової різниці на оплачений товар, яку він зобов`язаний був оплатити. Курсова різниця на залишок боргу розрахована відповідно до п. 3.5 договору при зверненні з позовом до суду.

2.5. Нараховані позивачем на суму основного боргу 11 526,00 грн 3% річних визнані відповідачем, підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України. При цьому, заявлені позивачем 85 058,03 грн. інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

2.6. Пунктом 5.4 договору сторони передбачили відповідальність за порушення покупцем умов п. 3.3. договору. Заявлена до стягнення пеня в сумі 119 134,86 грн. за період з 29.09.2021 по 09.11.2022 нараховано на суму основного боргу арифметично правильно.

2.7. Враховуючи норми чинного законодавства, з огляду на всі фактичні обставини справи, враховуючи інтереси обох сторін, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору поставки від 27.08.2021, відсутність доказів прямого умислу в діях відповідача, спрямованих на порушення зобов`язання, часткове погашення та визнання позову відповідачем, мету неустойки стимулювання до виконання основного грошового зобов`язання, відсутність доказів не можливості виконання зобов`язання з 29.09.2022, надання відстрочки в оплаті на 30 календарних днів, оплату за понад рік прострочки в межах половини боргу, період прострочки, коригування боргу та стягнення 3% річних, право суду на зменшення штрафних санкцій не лише за заявою сторони, але й з ініціативи суду, судом на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України зменшено розмір заявлених до стягнення сум пені на 50%. 59 567, 43 грн. У зв`язку із зменшенням розміру пені відмовлено у позові на суму 59 567,43 грн. пені.

2.8. Керуючись ч.1ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України Про судовий збір позивачу повернуто судовий збір у сумі 150,00 грн., який підлягає поверненню за клопотанням позивача (10 000 грн. 00 коп. х 1,5%).

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги

3.1. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Фермерське господарство "Західний Буг" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити оскаржуване рішення суду від 08.02.2023 у даній справі № 903/934/22 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 34 618 грн. 24 коп. суми коригування вартості оплаченого товару до курсу валют, 96 708 грн. 42 коп. суми курсової різниці на залишок боргу, 59 567 грн. 43 коп. пені. Стягнути з відповідача на користь позивача 1% від суми нарахованої позивачем пені, а саме: 1 191,35 грн. В стягненні 34 618,24 грн. суми коригування вартості оплаченого товару до курсу валют, 96 708,42 грн. суми курсової різниці на залишок боргу відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийняті рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.2023 у даній справі судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

3.3. Відповідно до п.1.1. договору поставки №22/21 від 27.08.2021 Постачальник, відповідно до умов договору зобов`язується передати (поставити) у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити Товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у Специфікації, які є невід`ємною частиною договору, та із врахуванням можливих коригувань ціни, згідно п.3.4. цього Договору, у випадках зміни курсу гривні до євро на дату, що передує даті платежу, відносно курсу гривні до євро на дату, що передувала даті підписання Специфікації.

3.4. Вартість та ціна товару у Специфікації у відповідності із ст. 533 Цивільного кодексу України визначається в грошовому еквіваленті євро до гривні та вказується у гривні. Відповідно до п. 3.1. договору сторонами визначено, що загальна сума договору складається із загальної вартості товару, поставленого за відповідними видатковими накладними протягом строку дії договору, із врахуванням коригувань за Актами коригування вартості товару, згідно п.2.4. та п.3.4. цього Договору. Згідно п.3.3. договору сторонами передбачено, що оплата за кожну партію товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дня одержання в повному обсязі партії товару. Пунктом 5.4. договору сторони передбачили відповідальність за порушення Покупцем умов п.3.3. договору. Сторони дійшли згоди, що до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється позовна давність тривалістю у три роки.

3.5. Так, товар, поставлений позивачем, згідно договору поставки № 22/21 від 27.08.2021, частково оплачений відповідачем в сумі 472 000,00 грн. Крім того, 15.11.2022 Відповідачем сплачено на користь позивача 10 000,00 грн., в зв`язку з чим провадження у справі в цій частині судом закрито. В решті основного боргу, що складає 335 387,20 грн., як вже зазначалося відповідачем у відзиві на позовну заяву та встановлено судом першої інстанції при ухваленні Рішення, вимоги позивача повністю визнаються відповідачем. Заявлені позивачем 3% річних в сумі 11 526.00 грн. за порушення строку оплати, також визнаються відповідачем.

3.6. Щодо нарахування суми коригування вартості оплаченого товару до курсу валют скаржник зазначає, що згідно п. 3.1. договору сторонами визначено, що загальна сума договору складається із загальної вартості товару, поставленого за відповідними видатковими накладними протягом строку дії договору, із врахуванням коригувань за Актами коригування вартості товару, згідно п.2.4. та п.3.4. цього Договору. Позивачем нараховано суму коригування вартості оплаченого товару до курсу валют в розмірі 34 618,24 грн., 96708,42 грн. курсової різниці за основну суму боргу, із застосуванням формули, зазначеної в п.3.4. договору, яка була стягнута судом І інстанції з посиланням на те, що пунктом 2.4. форма акту не встановлена. Позивачем на адресу відповідача направлено претензію про сплату, в тому числі спірної курсової різниці 34618,24 грн. на оплачений товар з розрахунком, отже відповідач був повідомлений про необхідність сплати та суму курсової різниці на оплачений товар, яку він зобов`язаний був оплатити.

3.7. Однак суд першої інстанції при винесенні рішення, не врахував того факту, що нарахувати суму коригування вартості оплаченого товару до курсу валют останній вправі після надіслання саме Акту коригування вартості товару Відповідачу, який станом на сьогоднішній день, ПП «ФГ «Західний Буг» отриманий не був. Отже, відповідно, сума коригування вартості оплаченого товару до курсу валют, не може бути стягнута з відповідача у справі.

3.8. Апелянт зазначає, що позивач позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій Товариство обґрунтовує порушенням Відповідачем умов договору поставки № 22/21 від 27.08.2021 щодо не своєчасної оплати. Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення виходячи з обставин та предмету спору не враховано що, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24 лютого 2022 року (воєнний стан) до їх офіційного закінчення, є форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили), в силу вимог 617 ЦК України та 218 ГК України. Також суд не врахував, що докази завдання позивачу збитків простроченням оплати відсутні. Крім того, суд не взяв до уваги обставини щодо відсутності ознак навмисного ухилення відповідача від оплати за договором поставки, так як відповідач повністю визнає наявність основного боргу в розмірі 335 387.20 грн.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віломікс Україна" у відзиві на апеляційну скаргу просить суд відмовити в задоволені апеляційної скарги Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" та залишити в силі рішення суду першої інстанції від 08.02.2023 у даній справі.

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023, (колегію суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Саврій В.А., суддя Савченко Г.І.) зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 08.02.23 у справі № 903/934/22 про стягнення 692 432 грн. 75коп.; розгляд апеляційної скарги призначено на 19.04.2023 о 14:30год.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Віломікс Україна" адвоката Сичова Дениса Володимировича про участь в судовому засіданні 19.04.2023 о 14:30 год. у справі № 903/934/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою додатку EASYCON.

4.4. 19.04.2023 на електронну адресу апеляційного суду від представника скаржника Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" адвоката Кушнірука А.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

4.4.1. В клопотанні представник просив відкласти судове засідання у даній справі на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, та надати можливість приймати участь в наступному судовому засіданні у справі №903/934/22 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

4.5. У зв`язку із відпусткою судді члена-колегії Саврія В.А. судове засідання 19 квітня 2023 року об 14:30 год. у справі №903/934/22 не відбулося.

4.6. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.05.2023 о 10:00 год. у режимі відеоконференції за участю представника позивача - адвоката Сичова Д.В. та представника апелянта - адвоката Кушнірука А.В., поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису (враховані, раніше подані клопотання представників про участь у судовому засіданні у справі №903/934/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду).

4.7. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.2023 у справі №903/934/22 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М. (Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи №903/934/22 між суддями від 16.05.2023).

4.8. 17.05.2023 (у день судового засідання) до початку судового засідання на електронну адресу суду від представника скаржника Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" адвоката Кушнірука А.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

4.8.1. В клопотанні представник повторно просив відкласти судове засідання у даній справі на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданняхі, та надати можливість приймати участь в наступному судовому засіданні у справі №903/934/22 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

4.9. В судовому засіданні 17.05.2023 (в режимі відеоконференції) представник позивача просить розглядати дану справу без участі апелянта, заперечує проти заявленого клопотання про відкладення розгляду справи.

4.10. За результатами розгляду клопотання представника відповідача - апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

4.10.1. В ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 про призначення апеляційної скарги Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" у справі № 903/934/22 до розгляду на 17.05.2023 апеляційним судом роз`яснено, що явка повноважних представників учасників провадження у справі у судове засідання - на їх власний розсуд.

4.10.2. Тобто, явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою. Також, в ухвалі сторін у справі попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

4.10.3. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що представником апелянта заздалегідь заявлялося клопотання про участь у даній справі в режимі відеоконференції.

4.10.4. Так, ухвалою від 21.04.2023, зокрема, представнику Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" - адвокату Кушніруку Анатолію Валерійовичу забезпечено проведення судового засідання 17.05.2023 об 10:00 год. у справі №903/934/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

4.10.5. При цьому, в обґрунтування клопотання про відкладення розгляду справи, адвокат апелянта зазначає, що він як представник відповідача, не в змозі взяти участь у даному судовому засіданні, у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, що проходитимуть у Волинському апеляційному суді у справі №161/15206/22, призначеному на 17.05.2023 о 10.00 год та у Луцькому міськрайонному суді у справі №161/4109/23, призначеному на 17.05.2023 о 11.00 год. З метою захисту прав та інтересів апелянта (відповідача), вважає за необхідне взяти також участь у судовому засіданні при розгляді справи №903/934/22 для надання додаткових пояснень для підтримання апеляційної скарги. Повідомляє суд, що не має можливості 17.05.2023 прибути до Північно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку з територіальною віддаленістю, тому, відповідно до статті 197 ГПК України звертається до суду з клопотанням про надання можливості приймати участь в наступному судовому засіданні у справі №903/934/22, в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

4.10.6. З наведеного слідує, що представником відповідача-апелянта на власний розсуд обрано пріоритетність його участі у судових засіданнях 17.05.2023, незважаючи на задоволення Північно-західним апеляційним господарським судом його клопотання про проведення судового засідання 17.05.2023 об 10:00 год. у даній справі №903/934/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

4.10.7. Окрім того колегією суддів з`ясовано (шляхом відкритого доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень), що засідання у Волинському апеляційному суді у справі №161/15206/22 на 17.05.2023 призначено пізніше, ніж у даній справі; а у Луцькому міськрайонному суді у справа №161/4109/23 на 17.05.2023 об 11.00 год. не призначалася взагалі (станом на день судового засідання у даній справі).

4.10.8. Оскільки явка представників сторін у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, враховуючи поданий відзив на апеляційну скаргу, встановлені частиною 1 статті 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги по суті, згідно вимог ст.269 ГПК України, за наявними у матеріалах справи доказами, без участі представника відповідача-апелянта, відповідно відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі.

4.11. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.12. В судовому засіданні 17.05.2023 (в режимі відеоконференції) представник позивача по суті розгляду справи, заперечив доводи апеляційної скарги; надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 08.02.2023 - без змін. Зазначив, що наведені відповідачем обставини щодо непереборної сили, тобто введення воєнного стану на території України стали наслідком порушення ним свої зобов`язань за договором не підтвердженні належними та допустимими доказами. Дані обставини не доведені, відповідачем не надано суду належним чином виданий сертифікат Торгово-промислової палати про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання взятих на себе обов`язків.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.2023 у справі № 903/934/22 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови - ГК України);

Закон України "Про індексацію грошових доходів населення";

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників відповідача (апелянта) та позивача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. З матеріалів справи вбачається, 27.08.2021 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Віломікс Україна" (постачальник) до Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" (покупець) укладено договір поставки №22/21 (а.с. 11-14).

7.3. Згідно пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у специфікації, які є невід`ємною частиною договору, та із врахуванням можливих коригувань ціни згідно п.3.4 цього договору у випадках зміни курсу гривні до євро на дату, що передує даті платежу, відносно курсу гривні до євро на дату, що передувала даті підписання специфікації. Вартість та ціна товару у специфікації у відповідності із ст.533 Цивільного кодексу України визначається в грошовому еквіваленті євро до гривні та вказується у гривні.

7.4. Грошовий еквівалент євро до гривні визначається у специфікації за курсом ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передує даті підписання сторонами специфікації, на підставі даних офіційного сайту ПАТ КБ ПриватБанк або письмової довідки Житомирської філії ПАТ КБ ПриватБанк. Кількість та асортимент товару, адреси та строки поставки кожної конкретної партії, що постачається згідно даного договору, погоджуються та визначаються сторонами у специфікації, яка виписується на кожну партію товару (пункт 1.2договору).

7.5. Загальна кількість товару складається із загального обсягу товару, поставленого за відповідними видатковими накладними протягом строку дії договору (пункт 1.4 договору).

7.6. Пунктом 2.3 сторони договору визначили, що датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної, що засвідчує факт прийняття Товару Покупцем від Постачальника.

7.7. Відповідно до пункту 2.4. договору при застосуванні перерахунку ціни товару у відповідності до п. 3.4 цього договору, постачальник складає акт коригування вартості товару та надсилає його покупцю засобами електронного зв`язку та одночасно поштовим відправленням. Дата вручення акту коригування вартості товару для відділення зв`язку вважається датою отримання його покупцем. Оплата акту коригування вартості товару здійснюється покупцем протягом 10 банківських днів від дати вручення акту коригування вартості товару для відділення зв`язку. Акт коригування вартості товару складається постачальником в односторонньому порядку, без узгодження із покупцем.

7.8. Оплата за кожну партію товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дня одержання в повному обсязі партії товару (пункт 3.3).

7.9. Пунктом 3.4. встановлено, що у разі зміни інформаційного безготівкового курсу ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH в сторону здешевлення гривні більше, ніж на два відсотки, яка може виникнути з дня отримання покупцем партії товару і до моменту повного розрахунку за партію товару, що поставляється, покупець зобов`язаний оплатити вартість товару за цінами, збільшеними пропорційно росту безготівкового курсу ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH. При невиконанні покупцем вимог першої частини, п.п. 3.4 договору продавець має право в односторонньому порядку без узгодження із покупцем змінити ціну оплаченого товару. У цьому випадку пропорційно зміні ціни підлягає зміні (коригуванню) і вартість товару. Сума коригування вартості товару (сума доплати) за кожним окремим платежем покупця визначається за такою формулою:

S=V* (К1/К0)-V,

де: S - сума коригування вартості товару (сума доплати);

V - сума отриманого платежу від покупця;

К1 - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками наступного дня, після надходження грошових коштів на рахунок продавця;

КО - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передував даті підписання сторонами специфікації.

Якщо товар оплачений покупцем, то загальна сума коригування вартості товару (сума доплати) становить суму коригувань вартості товару за кожним окремим платежем покупця згідно вищенаведеної формули.

7.10. Згідно пункту 3.5. договору якщо покупцем товар не оплачений (частково чи повністю) то постачальник при зверненні із претензією до покупця чи із позовом до господарського суду визначає суму основного боргу (грошового зобов`язання) за такою формулою:

S=V* (К1/К0),

де: S - сума основного боргу (грошового зобов`язання);

V - вартість отриманого та неоплаченого покупцем товару згідно видаткових накладних;

К1 - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передував даті подання претензії, позовної заяви чи даті уточнення позовних вимог при розгляді справи судом;

КО - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передував даті підписання сторонами специфікації.

7.11. Сторони визначили, у разі порушення покупцем умов п. 3.3. цього договору він зобов`язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виконання зобов`язання припиняється за датою виконання зобов`язання покупцем. Сторони дійшли згоди, що до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється позовна давність тривалістю у три роки (п. 5.4). Договір набирає чинності та вступає в дію в момент підписання його сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо одна із сторін за 30 календарних днів до моменту закінчення терміну дії даного договору не виявила бажання розірвати його, договір вважається пролонгованим (продовженим) на кожний наступний календарний рік на умовах, викладених у даному договорі.

7.12. Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

7.13. Матеріалами справи встановлено, що 28.08.2021 сторонами підписано специфікацію №1 до договору на поставку товару, зокрема жито Хеллтоп (гібридне, насіння) кількістю 504 одиниці, загальною вартістю 817 387, 20 грн. Валютна сума реалізації становить 25 704 євро (а.с. 15).

7.14. Поставка товару на суму 817 387,20 грн. підтверджується видатковою накладною №776 від 28.08.2021 (а.с. 16).

7.15. Покупець Приватне підприємство "Фермерське господарство "Західний Буг" свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав частково на суму 472 000,00 грн., що підтверджено матеріалами справи.

7.16. Так, продавець ТОВ "Віломікс Україна" з метою досудового регулювання, направив на адресу ПП "Фермерське господарство "Західний Буг" претензію від 12.10.2022 на суму 405 005,44 грн. в т.ч. 370 387,20 грн. основного боргу та загальна вартість коригування курсової різниці 34618,24 грн. Претензія отримана відповідачем 21.11.2022, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №904 (а.с. 19-27).

7.17. Вказана претензія залишена без відповіді та виконання.

7.18. В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю Віломікс Україна звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою від 14.11.2022 про стягнення з Приватного підприємства Фермерське господарство Західний Буг 692431,75 грн. з яких: 345 387,20 грн. - основного боргу, 34 618,24 грн. коригування вартості оплаченого товару до курсу валют, 96708,42 грн. курсової різниці на залишок боргу, 85058,03 грн. інфляційних втрат, 119134,86 грн. пені, 11 526,00 грн. 3% річних та судових витрат по справі.

7.19. Вказана позовна заява надійшла до суду 06.02.2022.

7.20. Згідно номеру поштового відправлення №620 на конверті у якому надійшла позовна заява до суду, позивачем відправлено позовну заяву до господарського суду Волинської області 25.11.2022, що підтверджується інформацією - відстеженням пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

7.21. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.12.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №903/934/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

7.22. Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №22/21 від 27.08.2021 зобов`язань по оплаті отриманого товару. Станом на день подання позовної заяви відповідачем сплачено 472 000,00 грн., основна сума боргу складає 345 387,20 грн. Керуючись нормами цивільного законодавства щодо відповідальності за порушення виконання договірних зобов`язань, умовами договору поставки пунктами 3.3, 3.4., 3.5, . 5.4 постачальник-позивач завив до стягнення суму коригування вартості оплаченого товару до курсу валют, суму курсової різниці на залишок боргу, інфляційні втраті, грн. 3% річних та пеню.

7.23. У відзиві на позовну заяву, який надійшов до господарського суду 27.12.2022, позивач визнає позовні вимоги частково в частині суми основного боргу, інфляційних втрат, відсотків річних. В іншій частині вимог просить відмовити. Зазначає, що з врахування часткової оплати заборгованості сума основного боргу становить 335 387,20 грн. та визнається відповідачем. Позивачем безпідставно нараховано суму коригування вартості оплаченого товару до курсу валют, оскільки акт коригування вартості товару відповідач не отримував. Просить суд зменшити нараховану позивачем пеню до 1 % з врахуванням введення на всій території України воєнного стану, настання форс-мажорних обставин, частковою оплатою боргу. Здійснити розподіл судових витрат з урахуванням часткового визнання позову.

7.24. До відзиву відповідачем додано платіжне доручення №1499 від 15.11.2022. про сплату частково основної суми боргу за договором поставки від 27.08.2021 в сумі 10 000,00 грн.

7.25. З урахуванням наведеного вказана проплата відбулася до моменту звернення позивача з відповідним позов до суду.

7.26. У запереченнях на відзив позивач просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

7.27. Згідно статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

7.28. На час звернення позивача до суду позовом (позовна заява надіслана до суду 25.11.2022), останнім не враховано часткову оплату відповідачем заборгованості в сумі 10 000,00грн.

7.29. За результатами розгляду даного спору 08.02.2023, з урахуванням закриття Господарським судом Волинської області провадження у справі в частині стягнення 10000 грн, ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1.-1.2. цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.8. даної постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 08.02.2023 - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

8.3. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

8.4. Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8.5. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

8.6. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

8.7. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.8. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

8.9. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

8.10. Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

8.11. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

8.12. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 ЦК України).

8.13. Правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору поставки №22/21 від 27.08.2021.

8.14. Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

8.15. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

8.16. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

8.17 . Так, пунктом 3.3 Договору сторони визначили, що оплата за кожну партію товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дня одержання в повному обсязі партії товару.

8.18. Матеріалами справи підтверджується, що позивачем, як постачальником було виконано обов`язок щодо поставки товару на суму 817 387,20 грн., що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, зокрема, видатковою накладною №776 від 28.08.2021.

8.19. Згідно частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

8.20. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази оплати у повному обсязі поставлений товар за договором поставки. Так, матеріалами справи, підтверджується, що покупцем - відповідачем оплачено поставлений частково лише на суму 472 000,00 грн. та 10 000,00 грн. Сума заборгованості складає 335 387,20 грн

8.21. Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

8.22. Згідно частинами 1, 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

8.23. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України).

8.24. Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 335 387,20 грн. підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем у повному обсязі, підставна і підлягає до стягнення з відповідача.

8.25. Крім того, позивачем з у рахуванням пункту 3.5. Договору заявленого до стягнення з відповідача 34 618, 24 грн.. вартості коригування курсової різниці за оплачений не у встановлені договором строки товар та 96 708,42 грн. курсової різниці за основну суму боргу.

8.26. Згідно статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

8.27. Відповідно до частини 1 статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

8.28. Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

8.29. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

8.30. Отже гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

8.31. Разом з тим частина 2 статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

8.32. Так, умовами договору передбачено безготівковий курс ПАТ КБ Приватбанк.

8.33. Відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

8.34. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

8.35. З огляду на викладене норми частини 2 статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

8.36. Отже, умови укладеного між сторонами у справі договору поставки передбачають можливість зміни ціни договору, що є правом сторін та узгоджується з принципом свободи договору та положеннями статті 632 Цивільного кодексу України.

8.37. Враховуючи наведене, слід зазначити, що грошове зобов`язання покупця хоча і виражене у гривні, проте має прив`язку до еквіваленту в іноземній валюті. При цьому визначення остаточної ціни договору залежить саме від дати здійснення фактичної оплати товару за орієнтовною вартістю. Встановлена у договорі поставки умова про здійснення оплати товару за орієнтовною вартістю з відповідним подальшим коригуванням орієнтовної вартості пропорційно курсу відповідної іноземної валюти (долара США) станом на дату, що передує даті оплати товару, має на меті поновити увесь обсяг втрат вартості товару, які позивач як постачальник отримав унаслідок зміни курсу гривні до долара США. Отже враховуючи те, що орієнтовна вартість товару перераховується (коригується) відповідачем станом на дату, що передує даті саме фактичної оплати товару (незалежно від того, чи своєчасно, чи ні була здійснена ця оплата) з урахуванням курсу долара США до гривні, втрати позивача від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, зокрема і у разі порушення відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орієнтовної вартості товару, відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

8.38. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 №910/11077/20.

8.39. Так, згідно пунктів 3.4, 3.5 договору поставки у разі зміни інформаційного безготівкового курсу ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH в сторону здешевлення гривні більше, ніж на два відсотки, яка може виникнути з дня отримання покупцем партії товару і до моменту повного розрахунку за партію товару, що поставляється, покупець зобов`язаний оплатити вартість товару за цінами, збільшеними пропорційно росту безготівкового курсу ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH. При невиконанні покупцем вимог першої частини, п.п. 3.4 договору продавець має право в односторонньому порядку без узгодження із покупцем змінити ціну оплаченого товару. У цьому випадку пропорційно зміні ціни підлягає зміні (коригуванню) і вартість товару. Сума коригування вартості товару (сума доплати) за кожним окремим платежем покупця визначається за такою формулою:

S=V* (К1/К0)-V,

де: S - сума коригування вартості товару (сума доплати);

V - сума отриманого платежу від покупця;

К1 - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками наступного дня, після надходження грошових коштів на рахунок продавця;

КО - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передував даті підписання сторонами специфікації.

8.40. Якщо товар оплачений покупцем, то загальна сума коригування вартості товару (сума доплати) становить суму коригувань вартості товару за кожним окремим платежем покупця згідно вищенаведеної формули (пункт 3.4).

8.41. Якщо покупцем товар не оплачений (частково чи повністю) то постачальник при зверненні із претензією до покупця чи із позовом до господарського суду визначає суму основного боргу (грошового зобов`язання) за такою формулою:

S=V* (К1/К0),

де: S - сума основного боргу (грошового зобов`язання);

V - вартість отриманого та неоплаченого покупцем товару згідно видаткових накладних;

К1 - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передував даті подання претензії, позовної заяви чи даті уточнення позовних вимог при розгляді справи судом;

КО - інформаційний безготівковий курс ПАТ КБ ПриватБанк щодо продажу EUR/UAH за підсумками дня, що передував даті підписання сторонами специфікації (п. 3.5).

8.42. Апеляційний господарський суд, з урахуванням наведених норм цивільного законодавства, та передбачених умов договору щодо відповідальності покупця за порушення взятих на себе зобов`язань здійснив перевірку розрахунків заявлених позивачем до стягнення 34618,24 грн. коригованої вартості оплаченого товару до курсу валют та 96 708,42 грн. курсової різниці залишку боргу арифметично правильні, підставні та підлягають до стягнення з відповідача.

8.43. Заперечення відповідача щодо невиконання позивачем умов договору, зокрема п. 2.4, не приймається до уваги , з урахуванням змісту зазначеного пункту - при застосуванні перерахунку ціни товару у відповідності до п. 3.4 цього договору, постачальник складає акт коригування вартості товару та надсилає його покупцю засобами електронного зв`язку та одночасно поштовим відправленням. Дата вручення акту коригування вартості товару для відділення зв`язку вважається датою отримання його покупцем. Оплата акту коригування вартості товару здійснюється покупцем протягом 10 банківських днів від дати вручення акту коригування вартості товару для відділення зв`язку. Акт коригування вартості товару складається постачальником в односторонньому порядку, без узгодження із покупцем.

8.43.1. Вказаним пунктом форма акту не встановлена.

8.44. Господарськими судами встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату, в тому числі спірної курсової різниці 34 618,24 грн. на оплачений товар з розрахунком, яку відповідач отримав 21.11.2022, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №904.

8.45. Таким чином, відповідач був повідомлений про необхідність сплати основного боргу та суму курсової різниці на оплачений товар, яку він зобов`язаний був оплатити.

8.46. Курсова різниця на залишок боргу розрахована відповідно до п. 3.5 договору при зверненні з позовом до суду.

8.47. Щодо заявлених до стягнення інфляційний втрат та 3% річних

8.48. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.49. Нараховані позивачем на суму основного боргу 11 526,00 грн. 3% річних визнані відповідачем, підставні та підлягають до стягнення на підставі ст. 625 ЦК України.

8.50. Норми частини 2 статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

8.51. Разом з тим, слід зазначити, що у разі порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти, у зв`язку з чим заявлені позивачем до стягнення з відповідача 85 058,03 грн інфляційних втрат не підлягають до задоволення.

8.52. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду №910/11077/20 від 29.04.2021.

8.53. Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

8.54. У сфері господарювання, згідно частини 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

8.55. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.56. Частиною 4 статті 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

8.57. Пунктом 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

8.58. Згідно пункту 5.4 договору у разі порушення покупцем умов пункту 3.3. цього договору він зобов`язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виконання зобов`язання припиняється за датою виконання зобов`язання покупцем. Сторони дійшли згоди, що до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється позовна давність тривалістю у три роки.

8.59. Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень ГК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

8.60. Колегія суддів здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо заявленої до стягнення з відповідача пені в сумі 119 134, 86 грн. за період з 29.09.2021 по 09.11.2022 погоджується з висновком суду першої інстанції що заявлена сума є арифметично правильною та обґрунтованою.

8.61. Разом з тим, відповідач у відзиві просить зменшити розмір пені до суми, яка дорівнюватиме 1% від суми позову, а саме, до 1 191,35 грн.

8.61.1. Відповідач, в обґрунтування заявленого у відзиві клопотання, зазначає, що протягом всього часу господарської діяльності відповідач намагається своєчасно виконувати свої зобов`язання, передбачені умовами господарських договорів. Однак, після вересня 2021, у зв`язку зі зміною кон`юнктури ринкових цін та фінансовими труднощами, що виникли у підприємства, доходи ПП ФГ Західний Буг значно знизилися. Непоправні наслідки для господарської діяльності підприємства спричинило введення воєнного стану на території України, адже у цей період підприємство фактично не працювало. Лише на даний час підприємство почало відновлювати господарську діяльність для можливості подальшого виконання податкових та господарських зобов`язань.

8.62. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

8.63. При вирішенні питання щодо права суду на зменшення розміру заявлених до стягнення пені та штрафу, колегія апеляційного господарського суду звертається до правових висновків (позицій) Верховного Суду.

8.64. Відповідно до статті 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

8.65. Згідно частини 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

8.66. Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

8.67. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №910/488/21.

8.68. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 у справі №914/1888/19, від 26.01.2021 у справі №916/880/20, від 26.01.2021 у справі №916/880/20.

8.69. Отже, зменшення неустойки (зокрема, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

8.70. З урахуванням вищевикладеного, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст.233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені та штрафу) до її розумного розміру (зазначена правова позиція відображена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 918/208/21).

8.71. Нормами законодавства України не визначено розмір, на який суд може зменшити неустойку, а тому при вирішенні цього питання суди мають забезпечувати дотримання балансу інтересів сторін у справі з урахуванням правового призначення неустойки, на що Верховний Суд неодноразово вказував.

8.72. Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2014 №7-рп/2013 у справі №1-12/2013 сформував правову позицію, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

8.73. Вказаний правовий висновок Конституційного Суду України знаходить своє відображення і в практиці Верховного Суду. Зокрема, в постанові від 16.03.2021 у справі №922/266/20 Верховний Суд зазначає, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.

8.74. У постанові від 24.02.2021 у справі №924/633/20 Верховний Суд зазначає, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призвести до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18).

8.75. Враховуючи положення діючого законодавства, встановлені обставини справи, враховуючи інтереси обох сторін, важливість господарської діяльності відповідача, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору поставки від 27.08.2021, відсутність доказів прямого умислу в діях відповідача, спрямованих на порушення зобов`язання, часткове погашення та визнання позову відповідачем, мету неустойки стимулювання до виконання основного грошового зобов`язання, відсутність доказів не можливості виконання зобов`язання з 29.09.2022, надання відстрочки в оплаті на 30 календарних днів, оплату за понад рік прострочки в межах половини боргу, період прострочки, коригування боргу та стягнення 3% річних, право суду на зменшення штрафних санкцій не лише за заявою сторони, але й з ініціативи суду, суд на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України місцевий господарський суд реалізував надане йому право та зменшив розмір заявленої до стягнення пені на 50%.

8.76. Північно-західний апеляційний господарський суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та вважає його обґрунтованим.

8.77. Таке зменшення розміру пені суд апеляційної інстанції вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін, зокрема для відповідача, як сільськогосподарського товаровиробника.

8.78. З огляду на викладені обставини, норми чинного законодавства щодо права господарського суду на зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, суд першої інстанції у даному випадку прийшов до вірного висновку, що до стягнення з відповідача підлягають 50% пені у розмірі. 59 567,43 грн.

8.79. У позові на суму 59 567,43 грн пені слід відмовити у зв`язку із зменшенням розміру пені.

8.80. Також господарським судами, враховано позицію Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013, з мотивувальної частини рішення якої вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

8.81. У разі зменшення пені на 99% (до 1%) суд фактично звільняє боржника від відповідальності за порушення договірного зобов`язання, чим порушує баланс інтересів сторін, а також втручається у договірні умови, які сторони між собою узгодили, у тому числі і щодо відповідальності за невиконання чи неналежне виконання таких договірних зобов`язань.

8.82. Щодо доводів відповідача - апелянта про форс-мажорні обставини, слід зазначити, що введення на всій території України воєнного стану, суд зазначає, що його введення не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами. Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану, або таке майно постраждало (пошкоджене) внаслідок активних бойових дій або внаслідок ракетних чи авіаударів.

8.83. Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

8.84. Отже, в даному випадку відповідач не надав доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором поставки.

8.85. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини стосуються обох сторін договору.

8.86. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.87. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.88. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.89. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.90. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.91. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.92.. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.93. Відповідачем не надано господарським судам належних та допустимих доказів, які б спростовували факт порушення взятих на себе зобов`язань за договором прострочення виконання робіт у встановленні строки.

8.94. Скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.

8.95. У відповідності до частини 1 статті 130 ГК України та ч.3 ст.7 Закону України Про судовий збір судом першої інстанції враховуючи часткове визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, правомірно прийнято рішення про повернення позивачу 50% судового збору з розрахунку визнаних відповідачем позовних вимог 2 601 грн. 85 коп. (335 387 грн. 20 коп. основного боргу, 11 526 грн. 00 коп. 3% річних 5 203 грн. 70 коп. 1,5% судового збору / 50%).

8.96. Судовий збір у сумі 150,00 грн. підлягає поверненню за клопотанням позивача (10 000 грн. 00 коп. х 1,5%).

8.97. Господарським судом Волинської області правомірно прийнято рішення про задоволення позовних вимог у даній справі частково. Судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.98. Доводи апеляційної скарги Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.23 у справі № 903/934/22 не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.99. За таких обставин, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.23 у справі № 903/934/22 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.23 у справі № 903/934/22, апелянт сплатив судовий збір у розмірі у сумі 4295,11 грн., згідно платіжного доручення №65042165 від 13.03.2023.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фермерське господарство "Західний Буг" від 28.02.23р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Волинської області від 08 лютого 2023 року у справі №903/934/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №903/934/22 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "19" травня 2023 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Тимошенко О.М.