РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2023Справа № 910/3886/23
За позовом Приватного підприємства "ВЕТБІО"

до Приватного підприємства "Нічний експрес"

про стягнення 20408,40 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Приватного підприємства "Нічний експрес" (далі - Відповідач) на користь Приватного підприємства "ВЕТБІО" (далі - Позивач) 20121,74 грн боргу, що є попередньою оплатою за договором перевезення вантажів б/н від 29.05.2017 та нарахованих 160,97 грн інфляційних втрат, 125,69 грн 3% річних у зв`язку із неправомірним корисутванням коштів.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що Позивачем за умовами наведеного вище договору було здійснено попередню оплату Відповідачу, однак останнім на суму 20121,74 грн послуг Позивачу надано не було, що стало підставою для звернення до Відповідача із вимогою про повернення цих коштів.

Ухвалою суду від 15.03.2023 відкрито провадження у справі №910/3886/23 за вказаними вище позовними вимогами, розгляд справи призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача надійшла заява у якій він визнає наявну перед позивачем заборгованість у сумі 20408,40 грн та готовий погасити суму боргу і судовий збір, однак просить суд розстрочити виконання рішення суду трьома рівними платежами до 15.07.2023.

Позивач надав свої письмові пояснення у яких не заперечує проти розстрочення виконання рішення згідно графіка наведеного відповідачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Відповідачем як перевізником та Позивачем як замовником було укладено Договір б/н на перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору замовник (Відправник або Одержувач) передає (отримує), а перевізник приймає вантажі для забезпечення перевезення на тери торії України.

За змістом розділу 3 Договору оплата послуг Перевізника здійснюється відповідно до тарифів Перевізника на умовах передплати. Плата за перевезення може здійснюватися як відправником, так і Одержувачем вантажу (п. 1.4 Договору).

Як зазначає Позивач, протягом понад чотирьох років він співпрацював з Відповідачем, систематично перераховуючи попередню оплату та отримуючи послуги з перевезення вантажів. Останні два платежі за Договором були здійснені в листопаді та грудні 2021 року.

29.11.2021 Позивач перерахував на банківський рахунок Відповідача попередню оплату - 15000 грн та 21.12.2021 - 20000 грн, що підтверджується долученими з позовною заявою копіями платіжних інструкцій №1497 та №1553.

З пояснень Позивача вбачається, що Відповідач частково надав послуги з перевезення, однак на суму 20121,74 грн послуг не було надано.

Позивачем звертався до Відповідача з листами-претензіями від 29.03.2022 та від 05.12.2022, 10.01.2023 у яких просив Відповідача повернути попередню оплату за Договором у сумі 20121,74 грн.

У зв`язку із тим, що Відповідачем не було повернуто відповідну суму попередньої оплати, Позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення 20121,74 грн, а також нарахував на суму боргу інфляцію за січень 2023 року у сумі 160,97 грн та 3% річних за період з 23.12.2022 по 08.03.2023 у сумі 125,69 грн.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 909 ЦК України вказує на те, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідач не заперечує, що ним не було надано Позивачу послуг за Договором на суму попередньої оплати - 20121,74 грн та визнає факт наявності у нього боргу на цю суму та щодо нарахованих інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Оскільки станом на день винесення даного рішення матеріали справи не містять доказів погашення наявної у відповідача за Договором заборгованості у сумі 20121,74 грн, то вимоги позову підлягають задоволенню.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що Відповідачем в установлені Договором строки не було сплачено Позивачу спірну суму заборгованості.

Відповідач визнає нараховані Позивачем на суму боргу 160,97 грн інфляційних втрат та 125,69 грн 3% річних.

Судом перевірено нараховані Позивачем до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних, визнано їх арифметично вірними та такими, що підлягають стягненню з Відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Відповідач визнаючи позов, просив суд розстрочи йому виконання рішення шляхом стягнення суми боргу, фінансових санкцій та судового збору трьома рівними платежами до 15.05.2023 - 7697,47 грн, до 15.06.2023 - 7697,47 грн та до 15.07.2023 - 7697,46 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги, що Позивач не заперечує щодо розстрочення виконання даного рішення, суд вважає за можливе задовольнити заяву Відповідача та розстрочити виконання даного рішення шляхом стягнення суми боргу та судового збору рівними платежами до 15.07.2023.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Нічний експрес" (03087, м. Київ, вул. Уманська, буд. 6 «Ф»; ідентифікаційний код 31511336) на користь Приватного підприємства "ВЕТБІО" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 4; ідентифікаційний код 31785820) 20121 (двадцять тисяч сто двадцять одну) грн 74 коп. боргу, 160 (сто шістдесят) грн 97 коп. інфляційних втрат, 125 (сто двадцять п`ять) грн 69 коп. 3% річних та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Розстрочити виконання даного рішення наступним чином:

- 7697 грн 47 коп. до 15.05.2023;

- 7697 грн 47 коп. до 15.06.2023;

- 7697 грн 46 коп. до 15.07.2023.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.