ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 Справа № 910/14879/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Дерій Ю.В.

розглянувши матеріали за позовною заявою ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛТЕКС», (ідентифікаційний , вул. Молодіжна, 21/6, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800)

про стягнення 5 924, 88 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 5924, 88 грн пені за порушення строку поставки товару за договором № 190/ВЗЗ-2022 від 11.05.2022.

Позовна заява надійшла до Господарського суду Полтавської області 17.03.2023 з Господарського суду міста Києва в порядку територіальної підсудності згідно з ухвалою від 29.12.2023.

Ухвалою від 21.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень - до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов п. 5.1. Договору № 190/ВЗЗ-2022 від 11.05.2022, укладеного між сторонами по справі, позивач надав відповідачу заявку від 15.06.2022 №78/8/2-767/1 про необхідність поставки товару (шарф-труба літній універсальний) у кількості 20 000 шт. на склад позивача у строк не пізніше 30.06.2022. Позивач посилається, що заявка про поставку товару була наручно отримана відповідачем під підпис, зроблений власноруч. Проте Товар, визначений заявкою замовника від 15.06.2022 № 78/8/2-767/1, частково був поставлений відповідачем з порушенням строку, в зв`язку з чим у позивача виникли підстави для нарахування пені в порядку п. 7.3. Договору.

Відповідач позовні вимоги не визнає. У відзиві на позов від 05.04.2023 факт отримання заявки від 15.06.2022 року (вих. № 78/8/2-767/1), на яку позивач посилається у позовній заяві, не підтверджує, натомість посилається на отримання 15.07.2022 сканкопії заявки № 78/8/2-1021 від 15.07.2022, відповідно до якої відповідач мав поставити товар до 30.06.2022.

На думку відповідача, склавши заявку 15 липня 2022, зі строком її виконання - до 30 червня 2022 року, позивач здійснив дії, які поставили ТОВ «КОЛТЕКС» у положення, при якому виконати своєчасно замовлення за вказаною вище заявкою було ані фізично, ані технічно не можливо.

Відповідач зазначив, що зобов`язання за заявкою позивача від 15.07.2022 року було повністю виконано відповідачем у строк до 22 липня 2022 року (фактично за 7 днів з дня отримання заявки), тому вважає, що прострочення виконання зобов`язання зі сторони ТОВ «КОЛТЕКС» не було.

У відповіді на відзив від 18.04.2023 позивач повідомив, що не погоджується з позицією, поясненнями та аргументами, які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву. Позивач зазначив, що ним дійсно була складена заявка на ім`я відповідача від 15.07.2022, проте, вона була повторна і дублювала заявку позивача від 15.06.2022 № 78/8/2-767/1, оскільки станом на ранок 15.07.2022 відповідач вже допустив порушення строку поставки товару, визначеного заявкою від 15.06.2022 № 78/8/2-767/1.

Позивач у відповіді на відзив також посилається, що станом на 15.07.2022 потреба в Товарі не відпала, тож саме ця дата, дата реальної потреби позивача в товарі, була зазначена в заявці від 15.07.2022, яку слід розглядати як заявку-нагадування про реальні строки поставки товару відповідачем, а не заявку з метою корегування строків поставки. Оскільки строки поставки лишились тими ж самими - 30.06.2022.

Позивач наполягає, що заявка від 15.06.2022 № 78/8/2-767/1 була наручно отримана директором ГОВ «КолТекс» ОСОБА_1 . На думку позивача, про вчасне отримання заявки відповідачем (15.06.2022) свідчить те, що станом на 15.07.2022 відповідачем вже було здійснено поставку товару у кількості 6 000 штук, що підтверджується видатковими накладними від 12.07.2022 та від 15.07.2022.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КолТекс» (Учасник) 11.05.2022 укладено договір № 190/ВЗЗ-2022 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Учасник зобов`язується поставити Замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в Додатку № 1 до Договору. Код ДК 021:2015:18420000-9 - Аксесуари для одягу (п. 1.2. Договору).

Відповідно до Специфікації до Договору від 11.05.2022 № 190/ВЗЗ-2022 найменування товару (асортимент): шарф-труба літній універсальний (далі - Товар).

Специфікацією та пунктом 3.1. Договору визначено, що кількість товару складає 20 000 штук на загальну суму 759600,00 грн, в т. ч. ПДВ 20% - 126600,00 грн.

Згідно з п. 5.1. розділу 5 Договору дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Замовника, сканкопія якої надсилається Замовником з його офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту Учасника ІНФОРМАЦІЯ_2, вказану у розділі 13 Договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити Замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки.

У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару.

У випадку корегування інформації, яка зазначена в заявці, Замовник має право здійснити таке корегування засобами зв`язку, з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається не дійсним.

Передача (приймання-здача) Товару здійснюється в пункті відвантаження згідно заявок Замовника (п. 5.2. Договору).

Учасник зобов`язаний забезпечити поставку якісного Товару у строки, встановлені Договором (п. 6.3.1. Договору).

Усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 13 Договору). У будь-якому разі Замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а Учасник з моменту направлення Замовником відповідного листа (на електронну пошту Учасника, вказану у розділі 13 Договору; передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; поставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання Учасником) (п. 11.8. Договору).

За порушення строку поставки Товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, Учасник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого Товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів чи ненадання товарно-супровідних документів у термін, визначений у пункті 5.7. Договору, Замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання Договору (п. 7.3. Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 14.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а в частині оплати за поставлений Товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2022 (п. 10.1. Договору).

За посиланням позивача, 15.06.2022 ОСОБА_1 було отримано під підпис, зробленим власноруч, заявку позивача від 15.06.2022 № 78/8/2-767/1 про необхідність поставки Товару (шарф-труба літній універсальний) у кількості 20 000 штук, дата поставки товару - до 30.06.2022.

Відповідачем до відзиву додано копію заявки позивача від 15.07.2022 вих. № 78/8/2-1021 про поставку товару - шарф-труба літній універсальний в кількості 20000 штук в строк до 30.06.2022.

У свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що :

- 12.07.2022 відповідачем поставлено позивачу Товар у кількості 1 000 шт. на загальну суму 37 980,00 грн згідно з видатковою накладною № К/10/07 від 12.07.2022;

- 15.07.2022 відповідачем поставлено позивачу Товар у кількості 5 000 шт. на загальну суму 189 900,00 грн згідно з видатковою накладною № К/14/07 від 15.07.2022;

- 19.07.2022 відповідачем поставлено позивачу Товар у кількості 3 000 шт. на загальну суму 113 940,00 грн згідно з видатковою накладною № К/19/07 від 19.07.2022;

- 22.07.2022 відповідачем поставлено позивачу Товар у кількості 1 000 шт. на загальну суму 37 980,00 грн згідно з видатковою накладною № К/22/07 від 22.07.2022.

15.11.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією від 15.11.2022 № 78/8/2-2176 щодо сплати пені за порушення строків поставки товару. Претензія була надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку, про що свідчить опис вкладення в цінний лист, накладна та чек АТ «Укрпошта», однак відповіді або грошових коштів позивач не отримав.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В якості доказу отримання відповідачем заявки від 15.06.2022 №78/8/2-767/1 позивачем надано копію відповідної заявки зі зробленим від руки написом: «Отримано: (підпис) ОСОБА_1», без зазначення дати отримання.

Однак, сторонами в Договорі було визначено спосіб повідомлення Учасника про необхідну кількість та строки поставки товару, а саме, як встановлено судом, згідно з п. 5.1. Договору сканкопія заявки надсилається Замовником з його офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту Учасника ІНФОРМАЦІЯ_2, вказану у розділі 13 Договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити Замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки.

Позивачем не надані суду докази які б свідчили про направлення заявки засобами електронного зв`язку в порядку п. 5.1. Договору.

Одночасно, у п. 11.8. Договору сторонами також погоджено, що усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 13 Договору). У будь-якому разі Замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а Учасник з моменту направлення Замовником відповідного листа (на електронну пошту Учасника, вказану у розділі 13 Договору; передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; поставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання Учасником).

Тобто Договір не забороняє отримання заявки в інший спосіб, ніж направлення заявки на офіційну електронну пошту. За посиланням позивача цю заявку ОСОБА_1 отримала особисто під підпис, зробленим власноруч 15.06.2022.

Відповідач не заперечує належність підпису ОСОБА_1 на заявці від 15.06.2022 №78/8/2-767/1, проте суд констатує, що на заявці відсутня дата її отримання.

Здійснення відповідачем часткової дострокової поставки товару 12.07.2022 та 15.07.2022 та прийняття її позивачем саме по собі не може підтверджувати факт отримання представником відповідача заявки від 15.06.2022 саме цією датою.

Відповідач заперечує отримання заявки від 15.06.2022 №78/8/2-767/1 саме 15.06.2022. У відзиві на позов відповідач посилається на отримання ним лише 15.07.2022 сканкопії заявки № 78/8/2-1021 від 15.07.2022, відповідно до якої відповідач мав поставити товар до 30.06.2022.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що вказана заявка від 15.07.2022 була складена ним повторно, при цьому як свідчать матеріали справи, її зміст (окрім дати складання) дублює зміст заявки від 15.06.2022. Разом з тим, умовами договору не передбачено повторне направлення заявки.

З огляду на те, що позивачем не надано доказів, які б могли підтвердити факт, що заявка від 15.06.2022 була отримана представником відповідача саме 15.06.2022, з урахуванням відсутності відомостей про дату отримання вказаної заявки, суд вважає, що матеріалами справи доведено факт отримання відповідачем лише заявки від 15.07.2022 у відповідну дату, оскільки зазначена обставина визнається відповідачем.

Разом з тим, оскільки датою поставки в заявці від 15.07.2022 вих. № 78/8/2-1021 зазначено 30.06.2022, тобто дата, яка передує в часі даті складення заявки, строк поставки має визначатися відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Згідно з вказаною нормою, боржник повинен виконати обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Оскільки заявку від 15.07.2022 вих. № 78/8/2-1021 відповідач отримав 15.07.2022, що визнається обома сторонами по справі, то відповідач повинен був передати визначений заявкою товар в строк до 22.07.2022 включно (15.07. + 7 днів).

Оскільки відповідачем була здійснена поставка товару за накладними від 12.07.2022 № К/10/07, від 15.07.2022 № К/14/07, від 19.07.2022 № К/19/07, від 22.07.2022 № К/22/07 в період до 22.07.2022, судом вбачається відсутність прострочки зі сторони відповідача.

Згідно зі ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд вважає, що надані відповідачем докази з більшою вірогідністю свідчать про відсутність прострочення виконання зобов`язання з його сторони та відповідно, відсутність підстав для стягнення пені.

З урахуванням всіх вказаних обставин у їх сукупності, позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та підлягають відхиленню в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати зі оплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 22.05.2023.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І.І. Пушко