УХВАЛА

22 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/3706/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Джондір-Б"

на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023

та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.02.2023 про повернення зустрічного позову

у справі № 916/3706/22

за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: 1. Фонду державного майна України; 2. Головного управління Держгеокадастру в Одеській області; 3. Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві"

до:

1. Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області;

2. Болградської районної державної (військової) адміністрації Одеської області;

3. Фермерського господарства "Джондір-Б"

про визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 02.05.2023 надійшла касаційна скарга Фермерського господарства "Джондір-Б" на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.02.2023 у справі № 916/3706/22, подана до Суду 28.04.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

Також до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 05.05.2023 засобами електронного зв`язку надійшла заява Фермерського господарства "Джондір-Б" про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги з платіжною інструкцією від 05.05.2023 № 196.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Господарського суду Одеської області від 20.02.2023, яка залишена без змін постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 у справі № 916/3706/22 (тексти розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень), зустрічну позовну заяву Фермерського господарства "Джондір-Б" до Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві" про стягнення 4 570 593,78 грн повернуто заявнику з посиланням на ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Оскаржувані ухвала та постанова мотивовані тим, що зустрічний позов не є взаємопов`язаним із первісним позовом, вказані позови заявлені з різних підстав та виникають з різних правовідносин, спільний розгляд первісного і зустрічного позову є недоцільним. Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій зазначено, що зустрічну позовну заяву було подано з перевищенням встановленого судом строку, тобто з порушенням приписів ч. 1 ст. 180 ГПК України, без обґрунтованого клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 - 6 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву; зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову; вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом; зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу; до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу; зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

- обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що предметом первісного позову є вимоги заступника керівника Одеської обласної прокуратури, заявлені в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві", до Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, Болградської районної державної (військової) адміністрації Одеської області, Фермерського господарства "Джондір-Б" про:

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11.05.2022 за № 3, укладеного Павлівським сільським головою із Фермерським господарством "ДЖОНДІР-Б" () (реєстраційний № 2-UА01-КН);

- скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 11.05.2022 за № 3 в Книзі реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану на території Болградського району Одеської області за № 2-UА01-КН, яку здійснено головним спеціалістом відділу економіки та агропромислового розвитку Болградської районної державної (військової) адміністрації Руновою Т.П. (порядковий номер № 00002, Том № 1, Розділу № 1);

- усунення перешкоди у користуванні Державним підприємством "Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві" земельною ділянкою шляхом зобов`язання Фермерського господарства "Джондір-Б" звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га, розташовану на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту).

В обґрунтування позову прокурор посилається на порушення вимог земельного законодавства під час підписання Павлівським сільським головою договору оренди земельної ділянки із Фермерським господарством "Джондір-Б" та передачі у користування цьому підприємству земельної ділянки, що вже перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві".

Предметом зустрічного позову є позовні вимоги Фермерського господарства "Джондір-Б" до Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" про стягнення 4 570 593,78 грн. Зустрічний позов обґрунтований тим, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0014, яку прокурор просить звільнити на користь Державного підприємства "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві", Фермерське господарство "Джондір-Б" посіяло і вирощує урожай 2022-2023 року.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що правовим наслідком визнання недійсним правочину є двостороння реституція, тобто повернення сторін правочину у той майновий стан, в якому вони перебували до його вчинення. Оскільки у разі задоволення судом первісного позову в повному обсязі позивач за зустрічним позовом не зможе звільнити спірну земельну ділянку без понесення значних матеріальних збитків, за зустрічним позовом Державне підприємство "Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві" має відшкодувати Фермерському господарству "Джондір-Б" понесені витрати на вирощування озимої пшениці на спірній земельній ділянці як безпідставні набуті, адже до збору врожаю в 2023 році зазначену земельну ділянку неможливо відокремити від засіяного вже на ній врожаю 2022-2023. Скаржник зазначає, що спірний договір оренди є основним доказом у первісному та зустрічному позовах, а предметом зустрічного позову є проведення реституції в частині повернення грошових коштів, витрачених під час існування договору оренди, який згодом визнаний недійсним. Також скаржник посилається на постанови Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 910/6070/21, від 27.01.2021 у справі № 908/1688/20, від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17. Отже, за думкою скаржника, первісний та зустрічний позов виникли з одних правовідносин, і тому доцільно буде захистити права позивача за зустрічним позовом в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції про повернення зустрічного позову, зазначив, що в даному випадку хоча первісний та зустрічний позови і стосуються однієї і тієї ж самої ділянки, вони не є взаємопов`язаними, оскільки задоволення одного з них не може виключити повністю або частково задоволення іншого, і тільки у випадку задоволення первісного позову в повному обсязі суд повинен вирішити питання щодо відшкодування витрат позивача за зустрічним позовом на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спільний розгляд цих позовів є недоцільним і лише ускладнить вирішення обох спорів.

Встановивши зазначені обставини, з урахуванням ч.ч. 2, 6 ст. 180 ГПК України, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що зустрічний позов не є взаємопов`язаним із первісним позовом, вказані позови виникають з різних правовідносин, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зустрічна позовна заява не пов`язана з первісним позовом, що свідчить про відсутність підстав для розгляду її спільно з первісним позовом, у зв`язку з чим зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 6 ст.180 ГПК України.

Посилання скаржника на правові наслідки визнання недійсним спірного договору оренди не може бути прийнято Судом до уваги, оскільки положення ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України стосуються зобов`язань за правочином, який визнається недійсним, у той час як зустрічний позов не стосується повернення чи відшкодування виконаного за недійсним правочином.

Крім того, у постановах Верховного Суду, які наводить скаржник, не йдеться про подібні правовідносини, оскільки у справі № 910/6070/21 первісний позов заявлений про стягнення заборгованості за договором, а зустрічний позов - про визнання недійсними підпунктів цього договору, у справі № 908/1688/20 предметом первісного позову є стягнення безпідставно набутих та збережених грошових коштів, перерахованих як попередня оплата за договором, а зустрічного позову - стягнення заборгованості за тим же договором, у справі № 916/3245/17 первісний позов заявлений про стягнення заборгованості за договором оренди, а зустрічний позов - про встановлення нікчемності договору щодо внесення змін до договору оренди та застосування наслідків недійсності.

Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що скаржником був пропущений строк на подання зустрічного позову, без обґрунтованого клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову, що є окремою підставою для повернення зустрічної позовної заяви відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Разом з тим, в цій частині скаржник ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.02.2023 та постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 у справі № 916/3706/22 не оскаржує.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене суд касаційної інстанції вважає, що правильне застосування судами попередніх інстанцій норм ч. ч. 2, 6 ст. 180 ГПК України під час прийняття ухвали Господарського суду Одеської області від 20.02.2023 про повернення зустрічної позовної заяви Фермерського господарства "Джондір-Б" та постанови Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 у даній справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення даних норм, у зв`язку з чим визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 234, 287, 293, 304, ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Джондір-Б" на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.04.2023 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.02.2023 у справі № 916/3706/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.