ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023м. ДніпроСправа № 904/586/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ

до Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід", смт. Аули, Дніпропетровська область

про стягнення коштів

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Маркіна Т.М.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" подало до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до Комунального підприємства Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" в якій просить суд стягнути заборгованість за договором № 0579-01024 від 28.06.2019 у розмірі 10 375 918, 57 грн, яка складається з основного боргу - 7 925 720, 98 грн, пені - 237 401, 39 грн, штраф - 570 832, 68, 3% річних - 195 124, 43 грн, інфляційних збитків - 1 446 838, 99 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 13.03.2023.

13.03.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 підготовче засідання відкладено до 07.04.2023.

Ухвалою суду від 07.04.2023 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 15.05.2023.

15.05.2023 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких також міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, за наявним в справі доказами.

Сторони участі своїх представників в судовому засіданні від 15.05.2023 не забезпечили.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Дослідивши клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Господарський суд, з урахуванням обставин конкретної справи, може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участі в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Суд зауважує, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. А, отже, причини неявки в судове засідання керівника підприємства відповідача, у зв`язку з неможливістю присутності в даному судовому засіданні їх представників (у зв`язку з хворобою та відпусткою), заявниками суду не повідомлені.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Тобто, розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Відповідно до викладеного, клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд наголошує на тому, що сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті справи із посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх правових позицій.

В ході судового засідання 15.05.2023 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 15.05.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 0579-01024 від 28.06.2019 в частині своєчасного розрахунку за поставлену електричну енергію.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

КП ДОР «Аульський водовід» зазначає, що позивач не надав суду належних доказів направлення на оплату рахунків, як це передбачено умовами договору.

Також, відповідач зазначає, що нарахування пені здійснено позивачем з порушенням шестимісячного строку, визначеного ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідач стверджує, що згідно з наданим позивачем розрахунком пені зазначено про нарахування пені за прострочення оплати за другу декаду лютого 2022 року у сумі 1 717 183, 41 грн зі строком сплати до 02.03.2022, нараховано до 06.01.2023.

Крім того, КП ДОР «Аульський водовід» просить суд зменшити штраф та пеню на 50 %.

Клопотання обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський Водовід» є об`єктом критичної інфраструктури, що забезпечує водопостачання та водовідведення населених пунктів Дніпропетровської області, що підтверджується листом Департаменту комунальних послуг та комунального обслуговування Міністерства розвитку громад та територій України № 8/11/3026-22 від 08.09.2022.

Після початку військової агресії Російської Федерації проти України 24.02.2022 майновий стан Комунального підприємства значно погіршився, рівень оплати споживачів за водопостачання та водовідведення значно знизився, сума заборгованості станом на даний час становить 245 403 315, 56грн.

Заборгованість відповідача зі сплати податків і зборів на даний час становить 84 624 581, 82 грн згідно листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.02.2023 № 6620/6/04-36-13-09-09.

Відповідно невиконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем обумовлено вказаними факторами, і нарахування значного обсягу штрафних санкцій призведе до ще більшого погіршення майнового стану, і можливого блокування роботи комунального підприємства.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Комунальне підприємство Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (далі - відповідач, СВБ) Заявою-приєднанням надало письмову згоду на приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, умови якого були затверджені наказом Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (далі позивач, ОСП) від 08.07.2019 № 366.

Повідомленням від 29.06.2019 № 01/23772 позивач повідомив відповідача про укладання Договору: дата акцептування 28.06.2019, ідентифікатор договору № 0579-01024.

У відповідності до пунктів 1.1, 1.2 Договору, договір є публічним договором приєднання (розміщений на сайті: https://ua.energy/novyj-rynok-e-e/dogovory/), який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. На підставі цього Договору Сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Згідно з пунктами 1.3, 1.4 договору, СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 307 (далі - Правила ринку).

Відповідно до пункту 1.5 договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з рахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії (пункт 2.1 договору).

Згідно пункту 2.2 договору Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України. У разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів (далі - Акт купівлі-продажу) та сплати інших платежів винна Сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0, 01 % за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 4.2. Договору).

Пунктом 7.8.2 глави 7.8 розділу VII Правил ринку за несвоєчасну оплату нараховується пеня за ставкою, що визначається відповідно до діючого законодавства.

Згідно з пунктом 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього Договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.

Згідно з 7.7.3 Правил ринку оплата платіжного документа, який надіслано АР на оплату СВБ, з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа.

У відповідності із пунктом 5.7 Договору наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП.

Позивач через систему управління ринком (http//mms.ua.energy), щодекадно надсилав відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів із зазначенням суми, що СВБ зобов`язано сплатити АР.

Позивачем було поставлено електричну енергію на загальну суму 8 154 752, 61 грн.

Зокрема, на виконання умов Договору пункту 7.1. та пункту 7.3 Правил ринку позивачем було сформовано та направлено відповідачу такі рахунки:

- за серпень 2021 року на суму 6 640, 30 грн, рахунки сформовано та направлено 01.06.2022, строк оплати до 18:00 год. 06.06.2022

- за другу декаду лютого 2022 року на загальну суму 1 924 392,41 грн, рахунки сформовано та направлено 28.02.2022, строк оплати до 18:00 год 02.03.2022.

- за першу декаду березня 2022 року на суму 6 223 719, 90 грн, рахунки сформовано направлено відповідачу 17.03.2022, строк оплати до 18:00 год 21.03.2022.

Відповідач поставлену електричну енергію не оплатив.

26.07.2022 між Комунальним підприємством Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" та Приватним акціонерним товариством "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" шляхом укладання Акту зарахування зустрічних однорідних вимог була частково погашена заборгованість на суму 229 031, 63 грн, з яких на погашення заборгованості за серпень 2021 року було зараховано 6 640, 30 грн, а на погашення заборгованості за другу декаду лютого 2022 року 207 208, 80 грн.

Станом на день подачі позову загальний розмір заборгованості відповідача за договором становить 7 925 720, 98 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з купівлі-продажу електричної енергії.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленої електричної енергії. Відповідно до пункту 5.1 договору та пункту 7.7.3 Правил ринку, строк оплати поставленої електричної енергії є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті відпущеної електроенергії в повному обсязі не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості електричної енергії для врегулювання небалансів в розмірі 7 925 720, 98 грн.

Щодо суми пені та штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів (далі - Акт купівлі-продажу) та сплати інших платежів винна Сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0, 01 % за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 4.2. Договору).

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 237 401, 39 грн, з яких за період з 07.06.2022 по 26.07.2022 у сумі 33, 20 грн, з 03.03.2022 по 26.07.2022 у сумі 28 096, 13 грн, з 27.07.2022 по 06.01.2023 у сумі 28 161, 81 грн, з 22.03.2022 по 06.01.2022 у сумі 181 110, 25 грн.

Отже, наведений пункт договору передбачає можливість нарахування та сплату пені у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за умови підписання акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутній складений та підписаний позивачем акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з договором № 0579-01024 від 28.06.2019.

Відповідно до пункту 5.9 договору ОСП надає СВБ два примірники Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів (далі - Акт), підписані зі своєї сторони, до 08 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано.

Згідно з пунктом 5.10 договору СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони Акта.

При цьому позивачем не подано доказів в підтвердження направлення вказаного акту з накладенням КЕП, як це передбачено умовами договору.

Також позивачем не подано жодних доказів надіслання відповідачу поштою оригіналів актів.

Слід зазначити, що умовами договору не передбачено, що у разі не підписання відповідачем акту купівлі-продажу протягом двох робочих днів з моменту його отримання та за відсутності зауважень до нього відповідний акт вважається підписаним, що у свою чергу дозволило б застосування відповідальності у вигляді нарахування пені.

Таким чином за відсутності підписаного сторонами акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у позивача наразі відсутні підстави для нарахування пені.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 237 401, 39 грн пені необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Також з приводу нарахування пені суд вважає за необхідне зазначити наступне

Суд не погоджується із здійсненим позивачем нарахуванням пені за 26.07.2022 на суму 6 640, 30 грн та на суму 1 924 392, 41 грн, оскільки

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. 231 Господарського кодексу України пеня обчислюється за кожний день прострочення.

Зазначені норми закону свідчать про те, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу, а тому день фактичної оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення.

З огляду на те, що відповідачем здійснено часткову сплату за договором 26.07.2022 в розмірі 229 031, 63 грн позивачем неправомірно нараховано пеню на повну суму вартості.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на 30 діб, який продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 та № 58/2023 від 06.02.2023 з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Так, судом встановлено, що НКРЕКП прийнято постанову № 332 від 25.02.2022 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану».

26.04.2022 постанову НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 доповнено п. 16, згідно якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, період нарахування пені позивачем заявлено такий, який входить в період дії воєнного стану.

Отже, враховуючи приписи п. 16 постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені за період дії воєнного стану в Україні.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача пені нарахованої з 03.03.2022 визнається судом безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд відзначає, що пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо здійснення платежів, проте не передбачили інший період нарахування ніж встановлений законом.

Всупереч викладеного позивачем здійснено нарахування пені за період по 06.01.2023, тобто з перевищенням встановленого шестимісячного періоду нарахування.

Посилаючись на положення частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, за порушення строків оплати небалансів електричної енергії позивач нарахував та заявив до стягнення штраф в розмірі 570 832, 68.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Суд звертає увагу позивача, що наведені норми передбачають нарахування штрафу якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Тобто положення частини 2 статті 231 Господарського кодексу України не застосовується за порушення виконання грошового зобов`язання. В даній справі відповідач порушив строки виконання саме грошового зобов`язання.

Договором № 0579-01024 від 28.06.2019 не передбачений штраф за порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 570 832, 68 грн.

Щодо суми 3 % річних та інфляційних втрат

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами договору не визначено інший розмір процентів.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті вартості електричної енергії для врегулювання небалансів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 1 446 838, 99 грн інфляційних втрат та 195 124, 43 грн 3% річних.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пп. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Такий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

За розрахунками суду (знаходяться в матеріалах справи) розмір інфляційних втрат становить 1 446 838, 99 грн та розмір 3% річних становить 195 106, 85 грн та вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 143 515 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Дніпровської обласної ради «Аульський водовід» (52300, Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Аули, Аульська селищна рада, комплекс будівель та споруд № 2; ідентифікаційний код 34621490) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) основний борг 7 925 720, 98 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 446 838, 99 грн, 3 % річних у розмірі 195 106, 85 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 143 515 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.05.2023

Суддя В.І. Ярошенко