ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

22 травня 2023 року м. ХарківСправа № 922/2035/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши заяву Харківської міської ради про забезпечення позову у справі

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Рівлад, ЛТД", м. Харків, 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, м. Харків
про скасування державних реєстрацій, рішення, реєстрації декларації та зобов`язання приведення нежитлової будівлі у стан, що існував до здійснення реконструкції

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Рівлад, ЛТД" (відповідач), згідно якої просить суд:

- скасувати державну реєстрацію змін до права власності на нежитлову будівлю літ. "АУ-1" площею 470,2 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ фірма "Рівлад, ЛТД", м. Харків (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, індексний номер рішення 47965988);

- скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Клопотова С.Д. про поділ об`єкта нерухомого майна із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстраційної справи, (індексний номер рішення 52745297, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію права власності з відкриттям розділу на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-22 площею 247,3 кв.м, антресоль № 28 площею 93,6 кв.м в літ. "АУ-1" загальною площею 340,9 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ фірма "Рівлад, ЛТД", (індексний номер рішення 52743855, реєстраційний номер об`єкту; нерухомого майна 101);

- скасувати державну реєстрацію прав власності з відкриттям розділу на нежитлові приміщення 1-го поверху № 23-27 в літ. "АУ-1" загальною площею 129,3 по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові за ТОВ фірма "Рівлад, ЛТД", (індексний номер рішення 52744324, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, на об`єкт: "Реконструкція нежитлової будівлі під торгівельну будівлю з кафе; Харківська область, м. Харків, вул. Валентинівська, 21" ХК 65 від 15.05.2017 (замовник ТОВ фірма "Рівлад, ЛТД", );

- зобов`язати ТОВ фірма "Рівлад, ЛТД" () власними силами або за власний рахунок привести нежитлову будівлю літ. "АУ-1" по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові у стан, що існував до здійснення реконструкції, а саме до характеристик раніше існуючих нежитлових приміщень № 1, 2 в нежитловій будівлі літ. "АУ-1" по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові відповідно до технічного паспорту КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 17.03.2017 № 80956.

В обґрунтування позову позивач вказує, що ТОВ фірма "Рівлад, ЛТД" під час реконструкції нежитлових приміщень № 1, 2 загальною площею 169,0 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові забудувала самовільно без дозволу власника частину земельної ділянки площею 301,2 кв.м, у зв`язку з чим належним способом захисту порушених прав землевласника є скасування державної реєстрації права власності та приведення об`єкту нерухомого майна у попередній стан.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін; залучено державного реєстратора, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; призначено підготовче засідання на "12" червня 2023 р. о 10:45.

Разом з позовною заявою Харківська міська рада надала до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження стосовно об`єктів нерухомого майна - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-22 площею 247,3 кв.м, антресоль № 28 площею 93,6 кв.м в літ. "АУ-1" загальною площею 340,9 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та нежитлові приміщення 1-го поверху № 23-27 в літ. "АУ-1" загальною площею 129,3 по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо об`єктів нерухомого майна - нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-22 площею 247,3 кв.м, антресоль № 28 площею 93,6 кв.м в літ. "АУ-1" загальною площею 340,9 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та нежитлові приміщення 1-го поверху № 23-27 в літ. "АУ-1" загальною площею 129,3 по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що вказаний спір виник з приводу протиправного виникнення прав на об`єкт нерухомого майна, а подальше його відчуження наступним добросовісним набувачам зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки дізнавшись про подання Харківською міською радою відповідного позову можуть здійснюватися дії щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову та ухилення від настання наслідків, передбачених рішенням суду. Також, позивач вказує, що згідно інформації з Реєстру відповідач у справі є власником спірного нерухомого майна, має всі можливості вільно розпоряджатися спірним майном, тобто може в будь-який час укласти правочин та відчужити спірне майно третім особам, що негативно вплине на їх права у майбутньому, а у подальшому призведе до необхідності залучення їх до участі у справі, визнання цивільно-правових угод недійсними, а також скасування відповідних рішень державних реєстраторів про реєстрацію речових прав на це спірне майно, що в цілому негативно вплине на строки розгляду справи по суті та затягуванню процесу. Крім того, це порушить права і свободи особи, яка придбає спірне майно. Такі види забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, оскільки накладення арешту на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-22 площею 247,3 кв.м, антресоль № 28 площею 93,6 кв.м в літ. "АУ-1" загальною площею 340,9 кв.м по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкту; нерухомого майна 101) та нежитлові приміщення 1-го поверху № 23-27 в літ. "АУ-1" загальною площею 129,3 по вул. Валентинівській, 21 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) лише обмежує право відповідача на відчуження нерухомого майна, проте не позбавляє відповідача права користування та володіння ним, носить тимчасовий характер та не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Харківської міської ради про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно пунктів 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст. ст. 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що саме лише посилання позивача на можливість здійснення дій щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову та ухилення від настання наслідків, передбачених рішенням суду, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. З поданих заявником матеріалів, не вбачається доказів того, що відповідачем або іншими особами здійснюються певні дії щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна.

Крім того, слід зазначити, що посилання заявника на відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна не може свідчити про ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у даній справі в разі невжиття судом заходів до забезпечення позову.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

Також суд звертає увагу, що відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви Харківської міської ради щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Харківської міської ради про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвалу підписано 22.05.2023.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2035/23

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.