У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 травня 2023 року м. Чернігів справа № 927/621/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 14.04.2023

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094

Відповідач-1: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини»,

, вул. Миру, 115, с. Деревини, Чернігівський район, Чернігівська область, 15110

Відповідач-2: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1

Предмет спору: про стягнення 2 013 316,38 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» та ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 2 018 352,53 грн заборгованості, з яких 377 848,68 грн заборгованості за кредитом, 124 072,96 грн заборгованості за процентами, 1 511 394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачами зобов`язань за кредитним договором № 41519965-КД-1 від 20.05.2022 та договором поруки № 41519965-ДП-1/1 від 02.09.2021 в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати кредиту в сумі 377 848,68 грн та заборгованість по процентам в сумі 124 072,96 грн. Крім того, зобов`язання відповідача-1 було забезпечено гарантією Міністерства фінансів України на підставі договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022. Внаслідок порушення виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором Гарант здійснив виплату Банку за гарантією у розмірі 1 511 394,74 грн, яку останній зобов`язався стягнути з позичальника в порядку регресу з метою погашення заборгованості перед бюджетом.

За приписами ч. 6, 8 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді №54592 від 01.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте знята з реєстрації 25.11.2022; відомості про зареєстроване її місце проживання (перебування) станом на 01.05.2023 відсутні.

У зв`язку з недодержанням позивачем вимог, викладених у ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу триденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та відповідачам у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заяви про усунення недоліків, яка повинна містити:

- зазначення ціни позову, виходячи із суми заявлених позовних вимог, або уточнення розміру позовних вимог, який позивач просить стягнути з відповідачів;

- зазначення показників Індексів UIRD та доказів на їх підтвердження.

До заяви мали бути додані:

- докази показників Індексів UIRD, відповідно до яких Банком розрахована базова процента ставка.

Докази направлення відповідачам вказаних документів необхідно було надати суду у встановлений судом триденний строк.

Ухвала суду від 08.05.2023 була доставлена позивачу в електронній формі в його електронний кабінет в ЄСІТС 08.05.2023 о 18:24, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже, останнім днем для подання позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви є 12.05.2023.

11.05.2023 представник позивача адвокат Будьонний Віталій Сергійович на електронну пошту суду направив заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додав уточнену позовну заяву, показники Індексу UIRD, які оприлюднюються на офіційному веб-сайті Національного Банку України та докази направлення вказаних документів відповідачам.

Як встановив суд, АТ КБ «Приватбанк» та його представник адвокат Будьонний В. С. мають офіційно зареєстровані електронні кабінети у підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), яке передбачає функціонування підсистеми «Електронний кабінет».

Відповідно до п.16 Положення процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Отже, у разі реєстрації офіційної електронної адреси в ЄСІТС учасник справи може вчинити процесуальну дію в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС.

У даній ситуації законодавець чітко визначив, що направлення документів до суду має відбуватись лише у два способи:

або у паперовому виді засобами поштового зв`язку;

- або в електронній формі за допомогою ЄСІТС.

Ці норми мають імперативний характер і не допускають їх розширеному тлумаченню, зокрема, направлення відповідних документів через електронну пошту.

Разом з тим, представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви в електронній формі не за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, а використав для цього власну електронну пошту.

При цьому у паперовому вигляді заява про усунення недоліків від позивача у встановлений строк до суду не надходила.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що позивач не усунув недоліків позовної заяви у встановлений судом строк та у порядку, визначеному приписами ГПК України та Положення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених підстав, суд дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає поверненню позивачу.

У справах Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany, Kreuz v. Poland, Пелевін проти України, Наталя Михайленко проти України та інших Європейський суду з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини, п. 59; рішення у справі Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі Z. Та інші проти Сполученого Королівства (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Суд вважає, що повернення позовної заяви позивачу не обмежує позивача у праві на судовий захист та доступ до суду, а викликано лише недотримання позивачем порядку подання заяви про усунення недоліків, встановленого нормами ГПК України та Положення.

Згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч. 8 ст. 6, ч. 4, 6 ст. 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 17.05.2023. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун