ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 Справа № 914/3149/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради, смт. Новий Яричів, Львівська область

про стягнення 267 741,90 грн

Суддя Наталія Мороз

При секретарі Соломії Дицькій

Представники:

Від позивача: Бернацька О. В.

Від відповідача: Чернишенко Н.А.

Суть спору:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до відповідача Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради про стягнення 267 741,90 грн.

Ухвалою суду від 19.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.01.2023.

Ухвалою суду від 16.01.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 11.01.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 17.01.2023 підготовче засідання відкладено на 14.02.2023 та задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У зв`язку з перебуванням судді Мороз Н. В. на лікарняному з 14.02.2023 по 17.02.2023 (включно), розгляд справи № 914/3149/22, призначений на 14.02.2023 не відбувся.

Ухвалою суду від 20.02.2023 підготовче засідання відкладено на 07.03.2023.

07.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 04.04.2023.

Ухвалою суду від 15.03.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 14.03.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

04.04.2023 розгляд справи по суті відкладено на 18.04.2023, про що відповідача повідомлено в порядку ст. 121 ГПК України.

Ухвалою суду від 12.04.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 11.04.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням судді Наталії Мороз на лікарняному з 18.04.2023 по 24.04.2023 (включно), розгляд справи № 914/3149/22, призначений на 18.04.2023 не відбувся.

Ухвалою від 25.04.2023 розгляд справи по суті відкладено на 16.05.2023.

Ухвалою суду від 27.04.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 26.04.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів

В судове засідання 16.05.2023 представник позивача в режимі відеоконференції з`явився, дав пояснення по суті спору. Позов просить задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. Проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті за поставлений позивачем як постачальником «останньої надії», природний газ у період з 01.12.2021 по 04.12.2021, у зв`язку з чим виник борг в сумі 199 051,87 грн. Окрім того, за неналежне виконання грошових зобов`язань, відповідачу нараховано 29 394,23 грн пені, 3 468,41 грн 3% річних та 35 827,39 грн інфляційних втрат.

На думку позивача, посилання відповідача на договір № 12-1443/21-БО-Т від 26.11.2021 не підтверджує факт постачання природного газу відповідачу у спірний період (01.12.2021 по 04.12.2021) з боку ТзОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг». Так, відповідно до п.1-2 гл.5 розділу IV Кодексу ГТС, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії» не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу. У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем, об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.12.2021 по 04.12.2021 автоматично було включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. Ствердив, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем у грудні 2021, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом Оператора ГТС від 08.07.2022 № ТОВВИХ-22-7197, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХS00017Р76К00І.

Також позивач ствердив, що згідно з п. 7 розділу IV Постанови від 30.09.2015 № 2496, «зміна постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється в порядку, визначеному главою 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, та з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу» щодо зміни постачальника протягом періоду, який не перевищує 21 день з моменту ініціювання споживачем (чи за дорученням споживача його постачальником) зміни постачальника». В матеріалах справи відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у спірний період з 01.12.2021 по 04.12.2021. Натомість, в матеріалах справи наявні докази включення відповідача в означений період саме до Реєстру споживачів позивача.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позовних вимог заперечив у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до відзиву.

Зазначив, що 26.11.2021 за результатами проведення процедури закупівлі Відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради було укладено договір № 12-1443/21-БО-Т про постачання природного газу з ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Таким чином, як зазначає відповідач, у грудні 2021 року для Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради, змінився постачальник газу з позивача- ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Ствердив, що отримавши підписаний з обох сторін договір про постачання природного газу, відповідач, на його основі сплачував вартість спожитого газу ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», в тому числі за грудень 2021 року, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу за грудень 2021 року та відповідними платіжними документами. Відтак, підстави для сплати заборгованості за поставлений газ у грудні 2021 року в розмірі 267 741,90 грн відсутні.

На думку відповідача, після укладеного з ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» договору про постачання природного газу, обов`язок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС покладався виключно на ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», а не на відповідача (споживача). Відтак, несвоєчасне включення Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТВ відбулося не з вини відповідача, що в свою чергу призвело до порушення зобов`язання з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Обставини справи.

01.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальником та Відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради, як споживачем, укладено типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії», який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496.

Згідно з п. 1.1. договору, цей Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» (далі - постачальник).

Відповідно до п. 1.2. договору, умови цього договору розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, шо здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання), та є однаковими для всіх споживачів України.

Згідно з п.1.3. договору, цей договір є договором приєднання. При укладенні цього договору зі споживачем ураховуються вимоги статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Цей договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

У п. 2.1. визначено, що за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Згідно з п. 2.2. договору, обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу або Оператором ГТС договору транспоргування природного газу (для прямих споживачів).

Відносини сторін, що є предметом цього договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493 (далі - Кодекс газотранспортної системи), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 2.3. договору).

Розділом III договору передбачено умови постачання, зокрема, зазначено що постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору. Постачальник не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за природний газ, що не визначена відповідно до пункту 4.1 розділу IV цього Договору (п. п. 3.1.-3.4. договору).

Згідно з п. 4.1. договору, постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті.

Відповідно до п. 4.2. договору, об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ / Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, шо містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3. договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4. договору).

Згідно з п. 4.5. договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (п. 11.1 договору).

Протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо Споживач бажає в інших випадках відмовитися від договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання (п. 11.3 договору).

Постановою НКРЕКП від 04.07.2017 № 880 постановлено видати позивачу ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України ().

Розпорядженням КМУ від 22.07.2020 № 917-р, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" строком на три роки, як переможця конкурсу.

Відповідачу, як суб`єкту ринку природного газу відповідачу було присвоєно персональний ЕІС-код: 56XS00017Р76К00І.

Згідно акту приймання-передачі природного газу № 18587, складеного позивачем, ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальник, передало Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради, як споживачу, 23909.89 тис. м3 природного газу за листопад 2021 року на загальну суму 401 686, 15 грн.

Згідно коригуючого акту № 24384 до акту приймання-передачі природного газу № 18587, ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальник, передало Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради, як споживачу, 23909,89 тис. м3 природного газу за листопад 2021 року на загальну суму 401 686,15 грн.

Згідно акту приймання-передачі природного газу № 30814, складеного позивачем, ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальник, передало Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради, як споживачу, 4397,51 тис. м3 природного газу за грудень 2021 року на загальну суму 199 051,87 грн.

За поставлений у листопаді 2021 та грудні 2021 року газ, позивачем було виставлено рахунки № 31415 на суму 401 686,15 грн та № 1444 на суму 199 051,87 грн. Докази направлення на адресу відповідача (копія реєстру відправлень та поштова квитанція) наявні в матеріалах справи.

24.12.2021 відповідачем оплачено природний газ за листопад 2021 року на загальну суму 401 686,15 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією про надходження коштів на рахунки ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Із адвокатського запиту адвоката Євгена Літвінова, адресованому ТзОВ «Оператору газотранспортної системи України» про надання інформації та копій документів вбачається, що адвокатом витребовувалась інформація з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачів за період з 01.10.2021 по 31.03.2022, зокрема і споживача з персональним ЕІС-кодом: 56XS00017Р76К00І (відповідача).

Листом від 08.07.2022 «ТзОВ «Оператор газорозподільної системи України» щодо надання відповіді на адвокатський запит, повідомив адвоката Євгена Літвінова, що зокрема в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS00017Р76К00І був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56X80B) у період з 01.11.2021 по 04.12.2021. Обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56XS00017Р76К00І у використаний період та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56X80B), становить: з 01.11.2021 по 30.11.2021 23909,89 м3; з 01.12.2021 по 04.12.2021 4397,51 м3.

Згідно даних з інформаційної платформи оператора ГТС вбачається, що в період з 01.12.2021 по 04.12.2021 ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювала постачання природного газу відповідачу, як постачальник «останньої надії».

26.11.2021 за результатами проведення процедури закупівлі Відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради укладено Договір № 12-1443/21-БО-Т про постачання природного газу з ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Вказане підтверджується також Звітом про результати проведення процедури закупівлі UA-2021-11-18-004427-а (дата формування звіту 29.11.2021).

Як вбачається з матеріалів справи, платіжними дорученнями № 1 від 26.01.2022 на суму 9 257,41 грн, № 1 від 26.01.2022 на суму 17 519,71 грн, № 1 від 26.01.2022 на суму 73 390,21 грн, № 1 від 26.01.2022 на суму 14 323,45 грн, № 2 від 26.01.2022 на суму 513 389,34 грн відповідачем сплачено ТзОВ ГК «Нафтогаз Трейдинг» за постачання природнього газу за договором № 12-1443/21-БО-Т.

Направлена позивачем вимога про сплату заборгованості в розмірі 199 051,87 грн від 16.06.2022 залишена без відповіді і задоволення.

Таким чином, спір у справі виник внаслідок порушення відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», що стосується оплати за природній газ за грудень 2021 року, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 199 051,87 грн. Окрім того, внаслідок прострочення виконання зобов`язань, відповідачу нараховано пеню в сумі 29 394,23 грн, 3 % річних в сумі 3 468,41 грн та інфляційні втрати в розмірі 35 827,39 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до вимог ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 693 ЦК України, у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГРС). Крім цього, правові засади функціонування ринку природного газу України визначає Закон України «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015. Згідно з п.п.19, 26 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); постачальник "останньої надії" - визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до п.2 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 у чинній станом на час виникнення спірних правовідносин редакції (надалі Кодекс ГРС) цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення: надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників (пункт 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРС).

Згідно з п. 1 глави 5 розділу ІV Кодексу ГТС, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, та за умовами включення споживачів до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно абзацу 1 пункту 2 глави 5 розділу ІV Кодексу ГТС, з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі, постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 глави 5 розділу ІV Кодексу ГТС, постачальник який має намір постачати природний газ споживачу, який включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», має право за одну добу до кінцевого терміну подання номінації на газову добу (D), визначеного цим Кодексом, включити такого споживача до власного Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі, вказавши період постачання природного газу такому споживачу.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 глави 5 розділу ІV Кодексу ГТС, постачальник, за винятком постачальника зі спеціальними обов`язками, має право визначити по споживачу, крім побутового, в інформаційній платформі кінцеву дату постачання природного газу такому споживачу (з якої споживач буде виключений з Реєстру споживачів такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу, реєстру споживачів такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу.

Згідно інформації ТзОВ «Оператор ГТС України», споживач з ЕІС кодом 56XS00017Р76К00І був закріплений в інформаційній платформі в Реєстрі споживачів за постачальником ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) по 04.12.2021.

Згідно з абзацами 8-10 пункту 2 глави 5 розділу ІV Кодексу ГТС, реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупиненого чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Максимальний строк, на який споживача або оператора газорозподільної системи реєструють у Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», визначається Правилами постачання природного газу.

Пунктом 2 постанови КМ України від 25.10.2021 № 1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 N809 і від 9 грудня 2020 N 1236» доповнено постанову КМ України від 09.12.2020 N 1236 пунктами 417 і 418 такого змісту:

"417. Установити з 1 жовтня по 30 листопада 2021р. граничну ціну на природний газ за договорами постачання: між побутовими споживачами та постачальником "останньої надії" - на рівні 7,96 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість); між споживачами, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником "останньої надії" - на рівні 16,8 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість);

418. З метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року: 1) акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем: забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником; забезпечити безумовне відновлення газопостачання бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); забезпечити внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач:

- побутові споживачі;

- бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України);

- заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо);

- виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива;

2) акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" разом з Міністерством розвитку громад та територій, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, юридичним особам теплоенергетики державної та комунальної форм власності забезпечити:

укладення до 1 грудня 2021 договорів постачання газу між бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником "останньої надії"; укладення підприємствами теплоенергетики, які перебувають в портфелі постачальника "останньої надії", з постачальником "останньої надії" та товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанії "Нафтогаз Трейдинг" договорів постачання природного газу.

Для укладення побутовими споживачами, бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) договорів постачання природного газу з новим постачальником природного газу споживач подає новому постачальнику такі документи: заяву про укладення договору, в якій зазначає свій персональний ЕІС-код та очікувані об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору; належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача; копії документів на право укладення договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах.

Оператори газорозподільних систем в одноденний строк забезпечують передачу постачальнику "останньої надії" інформацію про побутових споживачів, постачання яким розпочав постачальник "останньої надії", зокрема ЕІС-код, прізвище, ім`я, по батькові, поштову адресу об`єкта споживача, з метою укладення договорів для забезпечення безперервності постачання природного газу."

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102, ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» вніс до інформаційної платформи Оператора ГТС дані про те, що споживача з ЕІС-кодом 56XS00017Р76К00І до категорії «бюджетні установи».

Таким чином відповідач, як споживач з категорією «бюджетна установа» автоматично зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56XS00017Р76К00І) на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Отже, споживач з ЕІС-кодом 56XS00017Р76К00І, тобто відповідач, закріплений в Реєстрі постачальника «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) з 01.11.2021 по 04.12.2021.

Згідно довідки про об`єм поставленого позивачем природного газу, обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XS00017Р76К00І (відповідачем) в зазначений період віднесено в алокацію постачальника «останньої надії» ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) та становлять: з 01.11.2021 по 30.11.2021 23909,89 м3 та з 01.12.2021 по 04.12.2021 4397,51 м3.

Відповідно до п.2 глави 1 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (у чинній станом на час виникнення спірних правовідносин редакції, надалі - Правила), дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з п.3 розділу І Правил постачання природного газу, споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Інформаційна платформа - це електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи; новий постачальник - постачальник природного газу, з яким споживач, що має діючого постачальника, уклав договір постачання природного газу та який буде здійснювати постачання природного газу у періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником; підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору (п.5 глави 1 розділу І Правил).

Відповідно до п.1 розділу ІІ Правил, підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Згідно п.9 розділу ІІ Правил, постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу; за умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу постачальник, крім постачальника «останньої надії», зобов`язаний забезпечити своєчасну реєстрацію споживача в Реєстрі споживачів постачальника (на інформаційній платформі Оператора ГТС) у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Правил, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем; на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника; споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу; у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку; до прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (п.6 розділу ІV Правил).

Враховуючи інформацію ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» про періоди поставки газу відповідачу та постачальників, які це проводили, покликання відповідача на наявність у нього іншого постачальника у спірному періоді, є безпідставним.

Укладення з ТзОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» договору від 26.11.2021 № 12-1443/21-БО-Т не підтверджує постачання газу в грудні 2021 року з ресурсів ТзОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг». Поданою позивачем інформацією з інформаційної платформи Оператора ГТС підтверджується факт споживання обсягів газу з 01.11.2021 до 04.12.2021 саме з ресурсу позивача на виконання функції постачальника останньої надії (ПОН) в порядку п. 2 постанови КМ України № 1102. Водночас, докази включення відповідача до реєстру споживачів ТзОВ «ГК» Нафтогаз Трейдинг» у спірний період в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до довідки ТзОВ «ГК «Нафтогаз України», ціна природного газу, що постачався позивачем як постачальником «останньої надії» для споживачів, що є бюджетними установами, становила, зокрема, у період з 1 по 30 листопада 2021 року 16,8 грн за 1 куб. метр з ПДВ, у період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року і надалі розраховувалася відповідно до формули п.24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 809, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2021 року № 1102.

Позивачем виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, у строк та порядок передбачений договором, належним чином та в повному обсязі.

Отже, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 199 051,87 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем трьох процентів річних, інфляційних втрат та пені, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача пеню на загальну суму 29 394,23 грн за період з 01.02.2022 по 31.07.2022, 3 % річних в розмірі 3468,41 грн та інфляційні втрати на загальну суму 35 827,39 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2022.

Суд перевірив розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат та встановив, що такі розраховані вірно та підлягають стягненню.

У справі «Трофимчук проти України», Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового засідання.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, відтак витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Новояричівської селищної ради (80465, Львівська область, смт. Новий Яричів, пл. Єдності, 22, ідентифікаційний код 43907236) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 40121452) 199 051,87 грн основного боргу, 29 394,23 грн пені, 3 468,41 грн 3 % річних, 35 827,39 грн інфляційних втрат та 4 016,13 грн судового збору.

Рішення складено 19.05.2023.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Мороз Н.В.