ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. Справа № 911/2608/22

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Михайлішині В. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача (у режимі відеоконференції): Машкіна В. М. (адвокат ордер серії ВІ № 1099335 від 10.08.2022 р.);

від відповідача: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця Бетон», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомоноліт.», м. Бровари, Київська область

про стягнення 389 339, 69 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Столиця Бетон» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Автомоноліт.» про стягнення 569 050, 00 грн основної заборгованості, 33 525, 37 грн інфляційних збитків, 4 431, 33 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати у повному обсязі за надані позивачем послуги згідно з договором № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р. Також у своїй позовній заяві позивач просить суд зазначити в резолютивній частині рішення про нарахування (стягнення) 3 % річних від суми основної заборгованості до моменту повного виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2022 р. відкрито провадження у справі № 911/2608/22 за позовом ТОВ «Столиця Бетон» до ТОВ «Автомоноліт.» про стягнення 607 006, 70 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 18.01.2023 р.

26.12.2022 р. на електронну пошту суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 26.12.2022 р. до позовної заяви, що долучені судом до матеріалів справи.

13.01.2023 р. на електронну пошту суду від позивача надійшла заява б/н від 10.01.2023 р. про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 539 050, 00 грн основної заборгованості, 33 525, 37 грн інфляційних збитків, 4 431, 33 грн 3 % річних.

16.01.2023 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н від 16.01.2023 р. на позовну заяву, у якому він просить суд закрити провадження у справі № 911/2608/22 в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 30 000, 00 грн; в іншій частині позов задовольнити частково; стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 800, 00 грн.

Також відповідач у своєму клопотанні б/н від 16.01.2023 р. про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, доданому до відзиву на позовну заяву, просить суд зменшити заявлений позивачем розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 7 000, 00 грн, у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

18.01.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 01.02.2023 р.

30.01.2023 р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь б/н від 25.01.2023 р. на відзив, що долучена судом до матеріалів справи.

31.01.2023 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 31.01.2023 р. про доручення доказів, що долучені судом до матеріалів справи.

01.02.2023 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 08.03.2023 р.

07.02.2023 р. на електронну пошту суду від позивача надійшла заява б/н від 03.02.2023 р. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у якій він повідомив суд, зокрема, про технічну можливість та бажання брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через онлайн сервіс vkz.court.gov.ua та просив судове засідання, призначене на 08.03.2023 р. о 15 год. 15 хв., провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу vkz.court.gov.ua.

01.03.2023 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшла заява б/н від 01.03.2023 р. про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 337 550, 00 грн основної заборгованості, 2 743, 60 грн інфляційних збитків за період з 01.01.2023 р. по 28.02.2023 р., 43 653, 39 грн інфляційних збитків за період з 24.02.2022 р. по 15.06.2022 р., 1 618, 91 грн 3 % річних за період з 01.01.2023 р. по 28.02.2023 р., 3 773, 79 грн 3 % річних за період з 24.02.2022 р. по 15.06.2022 р.

Заява б/н від 01.03.2023 р. позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.03.2023 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 23.03.2023 р. Також даною ухвалою суду вирішено судове засідання у даній справі, призначене на 23.03.2023 р. о 11 год. 00 хв., провести в режимі відеоконференції за допомогою он-лайн сервісу «EasyCon».

22.03.2023 р. на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 22.03.2023 р. про відкладення розгляду справи, у якому він просить суд відкласти розгляд справи № 911/2608/22, призначений на 23.03.2023 р. о 11 год. 00 хв. на іншу дату у зв`язку з участю представника відповідача у справі № 554/1543/23, що розглядається в Полтавському апеляційному суді, значну віддаленість судів та загрозу оголошення повітряних тривог на території України.

23.03.2023 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки у даному випадку неможливим є відкладення розгляду справи, у зв`язку із закінченням строків її вирішення, достатністю матеріалів справи для вирішення спору по суті, а також тим, що відповідач не зазначив у клопотанні причини неможливості прибуття у судове засідання будь-якого іншого представника так, як відповідач не обмежений у праві на направлення у судове засідання для представництва його інтересів будь-якого іншого представника.

23.03.2023 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд повідомив.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

27.02.2021 р. між позивачем (надалі Виконавець) та відповідачем (надалі Замовник) було укладено договір № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань, згідно умов п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги по транспортуванню бетону на відстань за допомогою бетононасосу (надалі послуги), у місце та час вказаний Замовником, а Замовник зобов`язується сплатити їх вартість за погодженими Сторонами цінами.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна надання послуг визначається на підставі отриманої від Замовника заявки та вказується в рахунку, виставленому Замовнику.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що загальна вартість послуг може бути відкоригована в зв`язку з збільшенням фактичного часу користування Послугами, що підтверджується підписаними Замовником Наряд-замовленнями та відповідних Актів виконаних робіт (наданих послуг).

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що оплата за надані Виконавцем послуги здійснюється в українській валюті (гривнях) шляхом попереднього перерахування грошових коштів Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця відповідно до виставлених Виконавцем на підставі отриманої від Замовника заявки рахунків-фактур. Якщо час фактично наданих послуг перевищує час, вказаний у заявці Замовника, Замовник зобов`язаний здійснити доплату за надані послуги згідно додатково виставленого Виконавцем рахунку протягом трьох банківських днів з дати отримання рахунку.

Згідно з п. 3.1. Договору Замовник зобов`язаний у порядку, передбаченому цим Договором, оплачувати надані Виконавцем послуги.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що передача-приймання наданих послуг у відповідності з даним Договором оформляється Сторонами шляхом підписання актів прийому-передачі наданих послуг. Надані Виконавцем акти прийому-передачі наданих послуг Замовник зобов`язується підписати та повернути Виконавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів. У разі відмови Замовника підписати вказаний акт, доказом надання послуг є підписаний уповноваженим представником Замовника наряд-замовлення.

Відповідно до п. 10.1. Договору даний Договір набирає сили з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2021 року.

30.12.2021 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду до договору № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р., відповідно до якої строк дії договору встановлено до 31.12.2022 р.

На виконання умов договору № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р. позивачем протягом січня 2022 р. січня 2023 р. було надано відповідачу послуги на загальну суму 775 210, 00 грн, що підтверджується актом наданих послуг № 6 від 18.01.2022 р. на суму 11 760, 00 грн, актом наданих послуг № 7 від 19.01.2022 р. на суму 179 500, 00 грн, актом наданих послуг № 19 від 20.01.2022 р. на суму 16 950, 00 грн, актом наданих послуг № 39 від 28.01.2022 р. на суму 8 000, 00 грн, актом наданих послуг № 42 від 29.01.2022 р. на суму 16 200, 00 грн, актом наданих послуг № 77 від 09.02.2022 р. на суму 51 400, 00 грн, актом наданих послуг № 78 від 09.02.2022 р. на суму 23 100, 00 грн, актом наданих послуг № 88 від 11.02.2022 р. на суму 10 500, 00 грн, актом наданих послуг № 94 від 12.02.2022 р. на суму 43 000, 00 грн, актом наданих послуг № 100 від 15.02.2022 р. на суму 17 200, 00 грн, актом наданих послуг № 108 від 16.02.2022 р. на суму 38 000, 00 грн, актом наданих послуг № 114 від 17.02.2022 р. на суму 100 500, 00 грн, актом наданих послуг № 115 від 17.02.2022 р. на суму 62 800, 00 грн, актом наданих послуг № 116 від 17.02.2022 р. на суму 19 200, 00 грн, актом наданих послуг № 125 від 20.02.2022 р. на суму 32 400, 00 грн, актом наданих послуг № 140 від 23.02.2022 р. на суму 26 700, 00 грн, актом наданих послуг № 173 від 16.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, актом наданих послуг № 176 від 17.06.2022 р. на суму 18 000, 00 грн, актом наданих послуг № 179 від 20.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, актом наданих послуг № 241 від 29.07.2022 р. на суму 20 400, 00 грн, актом наданих послуг № 11 від 23.01.2023 р. на суму 19 600, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті наданих позивачем послуг та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 437 660, 00 грн, що підтверджується платіжним доручення № 780 від 18.01.2022 р. на суму 11 760, 00 грн, платіжним дорученням № 781 від 19.01.2022 р. на суму 20 000, 00 грн, платіжним дорученням № 788 від 19.01.2022 р. на суму 28 100, 00 грн, платіжним дорученням № 832 від 03.02.2022 р. на суму 37 800, 00 грн, платіжним дорученням № 873 від 15.02.2023 р. на суму 10 000, 00 грн, платіжним доручення № 874 від 16.02.2022 р. на суму 20 000, 00 грн, платіжним дорученням № 878 від 16.02.2022 р. на суму 43 000, 00 грн, платіжним дорученням № 882 від 17.02.2022 р. на суму 8 000, 00 грн, платіжним дорученням № 897 від 18.02.2022 р. на суму 16 200, 00 грн, платіжним дорученням № 906 від 18.02.2022 р. на суму 20 000, 00 грн, платіжним дорученням № 918 від 23.02.2022 р. на суму 32 400, 00 грн, платіжним дорученням № 983 від 16.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, платіжним дорученням № 984 від 16.06.2022 р. на суму 18 000, 00 грн, платіжним дорученням № 989 від 20.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1011 від 19.07.2022 р. на суму 7 000, 00 грн, платіжним дорученням № 997 від 11.08.2022 р. на суму 20 400, 00 грн, платіжним дорученням № 1086 від 28.10.2022 р. на суму 10 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1099 від 03.11.2022 р. на суму 10 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1111 від 07.11.2022 р. на суму 5 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1121 від 14.11.2022 р. на суму 5 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1521 від 30.12.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1145 від 23.01.2023 р. на суму 25 000, 00 грн, листом позивача Вих. № 1 від 19.07.2022 р. про призначення платежу, актом звірки взаємних розрахунків від 31.01.2023 р. за період з січня 2021 по січень 2023 р. за договором № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р., підписаним між позивачем та відповідачем, наявними у матеріалах справи.

31.01.2023 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2021 р. по січень 2023 р., відповідно до якого станом на 31.01.2023 р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р. складає 337 550, 00 грн.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В частині 1 ст. 903 цього ж кодексу зазначено, що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 цього ж кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо своєчасної оплати у повному обсязі наданих послуг не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 337 550, 00 грн, що підтверджується договором № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р., актом наданих послуг № 6 від 18.01.2022 р. на суму 11 760, 00 грн, актом наданих послуг № 7 від 19.01.2022 р. на суму 179 500, 00 грн, актом наданих послуг № 19 від 20.01.2022 р. на суму 16 950, 00 грн, актом наданих послуг № 39 від 28.01.2022 р. на суму 8 000, 00 грн, актом наданих послуг № 42 від 29.01.2022 р. на суму 16 200, 00 грн, актом наданих послуг № 77 від 09.02.2022 р. на суму 51 400, 00 грн, актом наданих послуг № 78 від 09.02.2022 р. на суму 23 100, 00 грн, актом наданих послуг № 88 від 11.02.2022 р. на суму 10 500, 00 грн, актом наданих послуг № 94 від 12.02.2022 р. на суму 43 000, 00 грн, актом наданих послуг № 100 від 15.02.2022 р. на суму 17 200, 00 грн, актом наданих послуг № 108 від 16.02.2022 р. на суму 38 000, 00 грн, актом наданих послуг № 114 від 17.02.2022 р. на суму 100 500, 00 грн, актом наданих послуг № 115 від 17.02.2022 р. на суму 62 800, 00 грн, актом наданих послуг № 116 від 17.02.2022 р. на суму 19 200, 00 грн, актом наданих послуг № 125 від 20.02.2022 р. на суму 32 400, 00 грн, актом наданих послуг № 140 від 23.02.2022 р. на суму 26 700, 00 грн, актом наданих послуг № 173 від 16.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, актом наданих послуг № 176 від 17.06.2022 р. на суму 18 000, 00 грн, актом наданих послуг № 179 від 20.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, актом наданих послуг № 241 від 29.07.2022 р. на суму 20 400, 00 грн, актом наданих послуг № 11 від 23.01.2023 р. на суму 19 600, 00 грн, платіжним доручення № 780 від 18.01.2022 р. на суму 11 760, 00 грн, платіжним дорученням № 781 від 19.01.2022 р. на суму 20 000, 00 грн, платіжним дорученням № 788 від 19.01.2022 р. на суму 28 100, 00 грн, платіжним дорученням № 832 від 03.02.2022 р. на суму 37 800, 00 грн, платіжним дорученням № 873 від 15.02.2023 р. на суму 10 000, 00 грн, платіжним доручення № 874 від 16.02.2022 р. на суму 20 000, 00 грн, платіжним дорученням № 878 від 16.02.2022 р. на суму 43 000, 00 грн, платіжним дорученням № 882 від 17.02.2022 р. на суму 8 000, 00 грн, платіжним дорученням № 897 від 18.02.2022 р. на суму 16 200, 00 грн, платіжним дорученням № 906 від 18.02.2022 р. на суму 20 000, 00 грн, платіжним дорученням № 918 від 23.02.2022 р. на суму 32 400, 00 грн, платіжним дорученням № 983 від 16.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, платіжним дорученням № 984 від 16.06.2022 р. на суму 18 000, 00 грн, платіжним дорученням № 989 від 20.06.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1011 від 19.07.2022 р. на суму 7 000, 00 грн, платіжним дорученням № 997 від 11.08.2022 р. на суму 20 400, 00 грн, платіжним дорученням № 1086 від 28.10.2022 р. на суму 10 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1099 від 03.11.2022 р. на суму 10 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1111 від 07.11.2022 р. на суму 5 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1121 від 14.11.2022 р. на суму 5 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1521 від 30.12.2022 р. на суму 30 000, 00 грн, платіжним дорученням № 1145 від 23.01.2023 р. на суму 25 000, 00 грн, відповідними рахунками на оплату, листом позивача Вих. № 1 від 19.07.2022 р. про призначення платежу, актом звірки взаємних розрахунків від 31.01.2023 р. за період з січня 2021 по січень 2023 р. за договором № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р., підписаним між позивачем та відповідачем, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обов`язку по оплаті наданих послуг за договором № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 337 550, 00 грн за договором № 2002-09 надання послуг по подачі бетону на відстань від 27.02.2021 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач, з урахуванням його заяв про зменшення позовних вимог, просить стягнути із відповідача 46 396, 99 грн інфляційних збитків та 5 392, 70 грн 3 % річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті наданих послуг з 24.02.2022 р. по 15.06.2022 р. та з 01.01.2023 р. по 28.02.2023 р. у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 46 396, 99 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 5 392, 70 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 20 000, 00 грн.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000, 00 грн підтверджуються договором № 04-08-2022 про надання правової допомоги від 04.08.2022 р., укладений між ТОВ «Столиця Бетон» та Адвокатським об`єднанням «Колт», додатковою угодою № 14 від 05.12.2022 р. до договору № 04-08-2022 про надання правової допомоги від 04.08.2022 р., ордером серії ВІ № 1099335 від 10.08.2022 р., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2383 від 16.10.2018 р., виданим Радою адвокатів Полтавської області, наявними у матеріалах справи.

Пунктом 2 додаткової угоди № 14 від 05.12.2022 р. визначено, що Виконавець зобов`язаний підготувати позовну заяву або заяву про видачу судового наказу до Боржника, подати до суду цей процесуальний документ та представляти інтереси в суді у цій справі до набрання рішення законної сили.

Пунктом 3 додаткової угоди № 14 від 05.12.2022 р. передбачено, що вартість юридичних послуг, передбачених п. 2 цієї додаткової угоди, становить 20 000, 00 грн. Ці послуги Виконавця оплачуються Клієнтом шляхом переказу грошових коштів на рахунок Виконавця упродовж 10 днів після набрання рішення суду законної сили.

Як було зазначено вище, відповідач у своєму відзиві б/н від 16.01.2023 р. на позовну заяву вважає заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката недоведеними належними доказами з урахуванням їх обґрунтованості, критерію розумності та просить суд зменшити такі витрати до 7 000, 00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 р. у справі № 910/2679/21.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують надання позивачу професійної правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «Колт» в особі адвоката Машкіної В. М., доводи та заперечення відповідача щодо її неспівмірності, суд з урахуванням ціни позову та складністю справи дійшов висновку, що характер та обсяг, виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг), відповідає критеріям співмірності, розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, а отже відсутні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просить суд повернути суму надмірно сплаченого судового збору у розмірі 3 265, 01 грн, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Згідно з п.п. 1) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

3. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

4. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

5. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

До вказаної позовної заяви було додано платіжне доручення № 3033 від 08.12.2022 р. про сплату судового збору на суму 9 105, 11 грн.

За таких обставин, понесені ТОВ «Столиця Бетон» судові витрати у зв`язку із зверненням в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Автомоноліт.» про стягнення 607 006, 70 грн та зменшенням розміру позовних вимог, підлягають поверненню позивачу в частині судового збору у розмірі 3 265, 01 грн з вищевказаних підстав.

Крім того, як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд зазначити в резолютивній частині рішення про стягнення 3 % річних від суми основної заборгованості у розмірі 337 550, 00 грн до моменту повного виконання рішення суду.

Згідно з ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, та вищевказану заяву позивача, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення суду у даній справі на підставі та у відповідності до положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України наявні всі правові підстави для зазначення у рішенні суду про проведення нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду 3 % річних від суми основної заборгованості у розмірі 337 550, 00 грн до моменту виконання рішення суду в частині стягнення такої основної заборгованості.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомоноліт.» (07400, бульвар Незалежності, буд. 16-А, кв. 86, м. Бровари, Броварський район, Київська область; ідентифікаційний код 43892136) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця Бетон» (03056, вул. Виборзька, буд. 18/20, К 2, кімната 19, 20, м. Київ; ідентифікаційний код 39997439) 337 550 (триста тридцять сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 46 396 (сорок шість тисяч триста дев`яносто шість) грн 99 (дев`яносто дев`ять) коп. інфляційних збитків, 5 392 (п`ять тисяч триста дев`яносто дві) грн 70 (сімдесят) коп. 3 % річних та судові витрати 5 840 (п`ять тисяч вісімсот сорок) грн 09 (дев`ять) коп. судового збору, 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Столиця Бетон» (03056, вул. Виборзька, буд. 18/20, К 2, кімната 19, 20, м. Київ; ідентифікаційний код 39997439) з Державного бюджету України судовий збір, внесений в більшому розмірі, ніж встановлено законом, у розмірі 3 265 (три тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 01 (одна) коп., перерахований (сплачений) за платіжним дорученням № 3033 від 08.12.2022 р.

4. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у даній справі, проводити нарахування до моменту виконання рішення суду в частині стягнення 337 550, 00 грн основної заборгованості у повному обсязі:

- 3 % річних від суми основної заборгованості у загальному розмірі 337 550, 00 грн за формулою: сума непогашеної заборгованості х 3 % річних х кількість днів прострочення / кількість днів у відповідному році, починаючи з 01.03.2023 р.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

10 травня 2023 р.