ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. Справа№ 911/357/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Корсака В.А.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй"

про ухвалення додаткової постанови

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй"

на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р.

у справі № 911/357/22 (суддя - Ейвазова А.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй"

до Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича

про стягнення 7108,91 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича про стягнення 6546,12 грн заборгованості за поставлений товар та 562,79 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.08.2022 р. у справі № 911/357/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" задоволено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. у справі № 911/357/22 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича 12000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 12000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 12000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 911/357/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/357/22.

До суду 12.01.2023 р. надійшли матеріали справи № 911/357/22.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/282/23 від 17.01.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/357/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 911/357/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), ОСОБА_1, Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" на додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 09.11.2022 р. у справі № 911/357/22, розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (ч. 10 ст. 270 ГПК України), встановлено Фізичній особі-підприємцю Герасименку Олегу Анатолійовичу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, у встановлений процесуальний строк відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1792/23 від 16.05.2023 р. у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/357/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 911/357/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 р. справу № 911/357/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування втрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідач надав суду наступні документи:

- договір про надання правової допомоги № 2 від 18.12.2022 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" та адвокатом Тираном Олександром Вікторовичем;

- протокол узгодження послуг № 2 від 18.12.2022 р.;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 20.12.2022 р. на загальну суму 12000,00 грн;

- платіжну інструкцію № 115 від 20.12.2022 р. на суму 12000,00 грн.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як передбачено ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).

За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частини п`ята-сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 р. у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 р. у справі № 920/39/20, від 23.12.2022 р. у справі № 873/212/21.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Аналіз наведених норм ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також ст. 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 вказано, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи те, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок також викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Відповідно до п. 3.1 договору № 2 про надання правової допомоги від 18.12.2022 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Аксіома» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй", замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 цього договору розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору. За домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу.

18.12.2022 р. між сторонами було укладено додаток № 2 до договору, за умовами якого розмір витрат на правову допомогу адвоката по договору складає 3000,00 грн за годину роботи адвоката.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 20.12.2022 р. адвокатом були надані наступні послуги: перевірка та вивчення документів для складання апеляційної скарги - 1 год.; ознайомлення та вивчення практики Верховного Суду - 1 год.; підготовка та складення апеляційної скарги - 2 год.

Однак, колегія суддів вважає, що надані адвокатом послуги фактично дублюють одна одну та потребували значно меншого часу для підготовки.

При зменшенні витрат на правову допомогу необхідно враховувати: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 р. у справі № 910/20852/20.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було оскаржено рішення суду першої інстанції до апеляційного суду, а правова допомога адвоката позивача зводиться лише до складання апеляційної скарги на додаткове рішення місцевого суду.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що розмір заявлених до компенсації витрат є неспівмірним зі складністю справи та не відповідає критерію розумності їх розміру.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового слухання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, узгодження сторонами договору погодинної оплати, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" та стягнення з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича вартість витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" про ухвалення додаткової постанови у справі № 911/357/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Герасименка Олега Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код. НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Еліт Строй" (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Бежівка, 3, кв. 45, код 40086333) 3000 (три тисячі),00 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції.

3. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.А. Корсак

В.В. Андрієнко