ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"22" травня 2023 р. Cправа № 902/240/23
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Глобі А.С.,
за участю представників
позивача: Майстренко О.М., витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ (в режимі ВКЗ);
відповідача: Тетева-Родюк І.О., ордер серії АВ №1066969 від 10.03.2023,
присутні ОСОБА_1., ОСОБА_2, згідно паспорту,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника відповідача №б/н від 06.05.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу у справі
про стягнення штрафу у сумі 14 724,06 грн.
03.05.2023 судом ухвалено рішення по справі, яким у позові відмовлено повністю.
У відзиві на позовну заяву відповідачем визначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 500 грн. та зазначено що докази понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України.
09.05.2023 до суду засобами поштового зв`язку від представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" надійшла заява №б/н від 06.05.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 10 500,00 грн.
Ухвалою суду від 10.05.2023 призначено судове засідання з вирішення питання понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу у справі №902/240/23 на 22.05.2023.
10.05.2023 на адресу суду надійшла заява позивача №б/н від 10.05.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 11.05.2023 задоволено вище вказану заяву позивача.
15.05.2023 до суду від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить відмовити у задоволенні даної заяви.
На визначену судом дату в судове засідання 22.05.2023 з`явились представники сторін, при цьому представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
В судовому засіданні представник відповідача підтримала заяву №б/н від 06.05.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 10 500,00 грн та просила задовольнити її.
Представник позивача просив суд відмовити у задоволенні даної заяви з підстав викладених у запереченнях. Крім того, наголосив, що в рішенні судом було встановлено що спір між сторонами виник в наслідок протиправної поведінки відповідача, а відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України зокрема, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково не залежно від результатів вирішення спору.
Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 22.05.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення та повідомлено, що повне додаткове рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.
Так, розглянувши матеріали справи, заяву представника відповідача про понесенні судові витрати на правничу допомогу та заперечення позивача на заяву відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами справи по суті.
За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно із частинами 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву відповідачем визначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10 500 грн. та зазначено що докази понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України.
У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, 09.05.2023 до суду засобами поштового зв`язку від представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна судова експертиза і оцінка" надійшла заява №б/н від 06.05.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 10 500,00 грн до якої долучено копії договору №27/2 про надання правової допомоги від 27.02.2023 і Акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) з описом виконаних робіт на загальну суму 10 500,00 грн. та оригінал платіжної інструкції №240 від 02.03.2023 на суму 10 500,00 грн.
Крім того, в матеріалах справи наявні ордер Серії АВ № 1066969 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВН №000172 від 20.09.2017 на ім`я Тетева-Родюк І.О.
Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).
Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Дослідивши докази, надані представником відповідача в підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В запереченнях на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення позивач, зокрема зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. На підтвердження складу та розміру судових витрат на правничу допомогу представником відповідача надано копії Договору про надання правової допомоги № 27/2 від 27.02.2023, акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) відповідно до укладеного договору № 27/2 про надання правової допомоги від 27.02.2023, датованого 05.05.2023 та платіжної інструкції № 240 від 02.03.2023 про сплату 10 500,00 грн.
При цьому, за твердженнями позивача, у договорі відсутні положення щодо порядку визначення обсягу наданих послуг, їх розрахунку та порядку передачі Клієнту шляхом укладення додаткової угоди, акту приймання-передачі, тощо. З наведеного вбачається, що адвокатом, без будь-якого розрахунку, заздалегідь визначено вартість своїх послуг у розмірі 10 500,00 грн. до яких, як вбачається зі змісту Договору, безальтернативно включено вартість послуг за підготовку процесуальних документів та розгляд справ в суді апеляційної інстанції, що фактично досі не відбулося. Таким чином, вартість послуг у розмірі 10 500,00 грн. адвокатом жодним чином не обґрунтована, позаяк на момент укладення Договору (27.02.2023) остання не могла знати який обсяг робіт її доведеться виконати та який обсяг послуг надати Клієнту. Що стосується доданого до заяви копії акту приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) відповідно до укладеного договору № 27/2 про надання правової допомоги від 27.02.2023, датованого 05.05.2023, то, по-перше, його наявність взагалі не передбачена Договором, а по-друге, наведений у ньому час надання правничої допомоги є необґрунтованим та завищеним, очевидно з метою розрахунку під вже сплачену на користь адвокату суму вартості послуг. Крім того, необґрунтованим також є зазначення кількості часу, який було витрачено адвокатом на участь у судових засіданнях у цій справі.
Окремо позивач звертає увагу на те, що розмір позовних вимог у справі складає 14 724,06 грн. у той час як розмір заявленої до відшкодування правової (правничої) допомоги склав 10 500,00 грн, що складає 71,3 % від ціни позову та очевидно їй не співмірний. Підсумовуючи викладене, вважає, що загальний обсяг часу щодо надання правничої допомоги визначений представником відповідача (7 год) є явно завищеним з огляду на фактичні обставини справи та наявні у ній докази та не відповідає вимозі розумності. Отже, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн не відповідають критеріям обґрунтованості, розумності їх розміру, складності справи, обсягу наданих послуг, часу витраченому на їх надання.
Таким чином, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн є безпідставними та необґрунтованими, а тому стягненню не підлягають.
Розглянувши заперечення позивача суд зазначає наступне.
Як вбачається з договору №27/2 про надання правової допомоги від 27.02.2023, зокрема п. 1.1. визначено, що предметом даного договору є надання правової допомоги Клієнтові в підготовці процесуальних документів та судовому розгляді справи №902/240/23 у Господарському суді Вінницької області. Предметом даного договору також є: Забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у статусі відповідача. Надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності у зазначеному у даному договорі статусі. Складення відзивів, позовів, заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру (з правом підпису таких документів), спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Вінницької області та Рівненському апеляційному господарському суді з питань передбачених даним договором.
Відповідно до п. 3.1. Договору Вартість послуг за надання правової допомоги відповідно до укладеного договору становить 10 500,00 грн. із розрахунку 1500,00 грн. за 1 годину роботи Адвоката, що сплачується Клієнтом на поточний рахунок Адвоката протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня укладення даного договору.
Отже розмір винагороди за надання правової допомоги з розгляду справи №902/240/23 визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Крім того суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах відповідача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 10 500,00 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи.
Щодо посилання представника позивача в судовому засіданні на норму ч. 9 ст. 129 ГПК України, суд зазначає, що в рішенні суду по даній справі судом не встановлено протиправної поведінки відповідача, а встановлено, що «відповідач (Виконавець) приступив до виконання взятих на себе зобов`язань та виконав їх у повному обсязі хоч і не в строки визначені договором», а позивачем подано позов про стягнення з відповідача штрафу передбаченого пунктом п. 8.7. Договору за невиконання Договору взагалі, тобто самим позивачем в позові не вірно обрано підставу позову.
З огляду на викладене твердження позивача викладені в запереченнях та твердження представника позивача висловлені в судовому засіданні, судом оцінюються критично та спростовуються вище зазначеним.
Беручи до уваги факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що позивачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.
Керуючись статтями 74-79, 86, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. Заяву представника відповідача №б/н від 06.05.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову (правничу) допомогу - задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 24.05.2023

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи