УХВАЛА

м. Київ

17.05.2023Справа № 910/7531/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши матеріали позовної заяви арбітражної керуючої Носань Наталії Сергіївни (вул. Сумгаїтська, буд. 7, м. Черкаси, 18000) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (вул. Шолуденка, буд. 33/19 м. Київ, 04116) про стягнення 60 175,94 грн,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2023 в системі «Електронний суд» арбітражною керуючою Носань Наталією Сергіївною сформовано позовну заяву до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про стягнення 60 175,94 грн, та 15.05.2023 передано судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у головному управлінні Казначейства перебуває на виконанні наказ Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 по справі №910/21232/16 про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь арбітражного керуючого Носань Н.С. грошової винагороди та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ «СВ АЛЬТЕРА» в розмірі 531145,47 грн.

Листом №12053/6/26-15-10-04-09 від 22.02.2023 ГУ ДПС у м. Києві повідомило про те, що головним розпорядником коштів на 2023 рік за КПКВК 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб» по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» передбачено 7620400,00 грн. але їх фінансування не здійснено, через що вищевказаний борг виплачений.

Таким чином, станом на сьогодні, борг ГУ ДПС у м. Києві перед арбітражною керуючою Носань Н.С. в сумі 531145,47 грн. залишається не погашеним.

Розглянувши матеріали позовної заяви, Господарський суд міста Києва відмовляє у відкритті провадження у справі, зважаючи на наступне.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

Тобто подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу.

У свою чергу, за ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як установлено судом із позовної заяви, позивач зазначив відповідачем - Відокремлений підрозділ Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

У силу приписів ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема ЦК та ГК України, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Приписами ст. 64 ГК України унормовано, що функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Частинами 1, 3 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Утім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Отже, у спірних правовідносинах за правилами, встановленими процесуальним законодавством, в якості відповідача може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази).

Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 44116011 (який зазначено в позовній заяві), позивачем зазначено код особи, яка не є юридичною особою.

За кодом 44116011 зареєстровано Відокремлений підрозділ Головне управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19).

Юридичною особою, до якої належить вказаний відокремлений підрозділ, є Державна податкова служба України.

Зважаючи на викладене, сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування, можливість подання позову до відокремленого підрозділу юридичної особи діючим ГПК України не передбачена.

Заразом позивачем заявлено вимогу до відокремленого підрозділу юридичної особи , а саме - до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44116011, вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116) та визначено вказану особу відповідачем за поданим позовом як у вступній, так і в прохальній частинах останнього, а не юридичну особу - Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

За таких обставин Відокремлений підрозділ Головного управління Державної податкової служби у м. Києві не може виступати самостійною стороною спору в господарському судочинстві, адже не є самостійним суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи, а тому вказаний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За результатами аналізу практики Європейського суду з прав людини, судом взято до уваги рішення від 19.02.2009 (справа «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) згідно з яким встановлено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Здійснення правосуддя судом, встановленим законом, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом норм, що регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Занд проти Австрії" Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Відокремлений підрозділ Головного управління Державної податкової служби у м. Києві не є юридичною особою, а тому немає процесуальної дієздатності та не може бути відповідачем у розумінні ст. 4, 44, 45 ГПК України, суд дійшов до висновку, що позовна заява до відокремленого підрозділу не підлягає розгляду в господарському суді, тому відмовляє у відкритті провадження у справі № 910/7531/23 за позовом арбітражної керуючої Носань Наталії Сергіївни до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про стягнення 60 175,94 грн.

Згідно з ч. ч. 3-6 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі № 910/7531/23 та одночасно роз`яснює арбітражній керуючій Носань Наталії Сергіївні, що позовна заява може бути розглянута в порядку господарського судочинства, якщо вона буде подана до юридичної особи або до юридичної особи в особі відокремленого підрозділу, за наявності відповідних повноважень у останнього, докази яких мають бути додані позивачем до позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 45, 175, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою арбітражної керуючої Носань Наталії Сергіївни до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про стягнення 60 175,94 грн.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Дата підписання ухвали 17.05.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ