ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.05.2023 м.Дніпро

Справа № 908/1711/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач),

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2023 у справі № 908/1711/22

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Брендстаф"

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2023 у справі № 908/1711/22, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, якою відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Запорізькій області та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду; ухвалити нове судове рішення, яким клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2023 витребувано з Господарського суду Запорізької області матеріали справи № 908/1711/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду справи №908/1711/22.

До апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 908/1711/22.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2023 у справі № 908/1711/22 залишено без руху. Надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- зазначити інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження та надати належні докази на їх підтвердження;

- сплатити судовий збір у встановленому порядку, розмірі (у сумі 2 684,00 грн) та надати до суду докази його сплати;

- надати суду описи вкладення поштового відправлення на підтвердження надіслання апеляційної скарги визначеним в цій ухвалі учасникам справи за їх місцезнаходженням.

16.05.2023 до апеляційного суду апелянтом подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

В поданому клопотанні апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги. В обґрунтування заявленого клопотання апелянт вказує, що податкова не є розпорядником коштів і для сплати судового збору зобов`язані звернутись до Управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження, що і було зроблено апелянтом. Разом з тим, кошти на сплату судового збору передбачені, але платежі не проводяться на дату усунення недоліків.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Відповідно до п. 2.7. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги у даному випадку становить 2 684, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Тобто, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" чітко визначені умови та суб`єктний склад осіб, за наявності яких суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У даному випадку на заявника апеляційної скарги не поширюються приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір". Відповідно, судовий збір повинен бути сплачений апелянтом в установленому законом порядку та розмірі.

З огляду на наведене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути "розумним". Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), було зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Водночас, у рішенні по справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Однак, у даному випадку колегія суддів не вбачає підстав дійти висновку, що необхідність сплати судовому збору у сумі 2 684, 00 грн значно обмежує право апелянта на звернення до суду, у тому числі, з урахуванням його фінансового стану.

Таким чином, апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги, не надав витребуваних судом доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи те, що апелянтом не усунуто недоліків апеляційної скарги у строк визначений апеляційним господарським судом, вказана апеляційна скарга підлягає поверненню без розгляду.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Слід звернути увагу, що при повторному зверненні із апеляційною скаргою має бути подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню ДПС у Запорізькій області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Повернути апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.03.2023 у справі № 908/1711/22 без розгляду.

Додаток (на адресу апелянта):

- апеляційна скарга (вих. № 10658 від 16.03.2023) з додатками на 4 арк;

- клопотання № 17684 від 02.05.2023 з додатками на 12 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко