ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. Справа№ 920/1034/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко А.І.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 26.04.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Сумської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 (суддя Джепа Ю.А., повний текст рішення складено 03.1.2022)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Альфасистембуд"

до Сумської міської ради

про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі , визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач з позовною заявою, в якій просить суд: визнати продовженим (поновленим) договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, провулок Баумана та вул. 6-а Продольна, кадастровий номер: :20:032:0003 від 10.02.2006 року; визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, провулок Баумана та вул. 6-а Продольна, кадастровий номер: :20:032:0003 від 10.02.2006 року, в редакції позивача; судові витрати покласти на відповідача.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ним було подано заяву про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, однак Сумською міською радою без вирішення такої заяви надано дозвіл розпочати процедуру її поділу.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 задоволено позовні вимоги повністю.

Визнано продовженим (поновленим) договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, провулок Баумана та вул. 6-а Продольна, кадастровий номер: :20:032:0003, укладений 10.02.2006 між Сумською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «Міжгосподарська пересувна механізована колона № 32» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Альфасистембуд»).

Визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, провулок Баумана та вул. 6-а Продольна, кадастровий номер: :20:032:0003, укладеного 10.02.2006 між Сумською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «Міжгосподарська пересувна механізована колона № 32» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Альфасистембуд»), у редакції, викладеній в п. 3 резолютивної частини рішення суду.

Визнано протиправним та скасовано рішення ХІІ сесії Сумської міської ради VІІІ скликання «Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з Приватним акціонерним товариством «Альфасистембуд» за адресою: м. Суми, провулок Гетьманський та 6-та Продольна, площею 6,0000 га» № 2218-МР від 27.10.2021.

Визнано протиправним та скасовано рішення ХІІ сесії Сумської міської ради VІІІ скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, провулок Гетьманський та 6-та Продольна, площею 6,0000 га, на двадцять дві земельні ділянки» № 2219-МР від 27.10.2021.

Стягнуто з Сумської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства «Альфасистембуд» відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 9 080,00 грн.

Суд визнав обґрунтованими позовні вимоги, виходячи з встановленого права позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки в силу відсутності у встановлений законом місячний строк з дня закінчення строку дії договору з цього приводу заперечень відповідача, якою товариство продовжує користуватись.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Сумська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі № 920/1034/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватного акціонерного товариства «Альфасистембуд» в задоволенні позовних вимог до Сумської міської ради про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі , визнання протиправними та скасування рішень.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме - Перехідні положення Закону України «Про оренду землі» в чинній редакції та положення статті 33 вказаного закону в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- оскільки відповідач прийняв рішення про відмову в поновленні Договору оренди від 10.02.2006, висновок суду про його автоматичне поновлення за так званою «мовчазною згодою» не ґрунтується на положеннях законодавства;

- строк дії спірного договору припинився 21.10.2020, тобто на момент прийняття відповідачем рішення від 27.10.2021 №2219-МР позивач вже не був орендарем земельної ділянки, а його права не є порушеними, тому відсутні підстави для скасування такого рішення з вказаних підстав;

- позивачем обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

28.11.2022 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Станік С.Р.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №920/1034/21 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 02.12.2022 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Сумської області надіслати матеріали справи №920/1034/21 на адресу Північного апеляційного господарського суду

21.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/1034/21.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3885/22 від 26.12.2022, у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко О.В. та Станіка С.Р. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко А.І., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 у справі №920/1034/21 апеляційну скаргу Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, розгляд якої призначено на 08.02.2023.

20.01.2023 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Сумської міської ради надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Сумської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

06.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Альфасистембуд» надійшло клопотання про участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 залишено без розгляду клопотання Приватного акціонерного товариства «Альфасистембуд» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції у справі №920/1034/21.

07.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Сумської міської ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 в режимі відеоконференції на 13.03.2023.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/91223 від 13.03.2023, у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко А.І., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 апеляційну скаргу Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду в режимі відеоконференції на 26.04.2023.

21.02.2023 до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Альфасистембуд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, яку просить суд залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Зокрема, позивач зазначає, що після закінчення строку дії договору протягом місяця від відповідача не надійшло письмового заперечення проти поновлення договору, а в подальшому (майже через 10 місяців) відповідачем було прийнято рішення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки з позивачем, причиною відмови вказано закінчення строку даного договору, та прийнято рішення щодо поділу земельної ділянки на 22 земельні ділянки, що свідчить про недобросовісність орендодавця щодо орендаря.

25.04.2023 до канцелярії суду від Сумської міської ради надійшло клопотання про залучення доказів та поновлення строків його подання.

26.04.2023 до канцелярії суду Приватного акціонерного товариства «Альфасистембуд» надійшло клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 26.04.2023 в режимі відеоконференції з`явилися представники учасників справи, надали свої пояснення.

Представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представники позивача заперечили проти доводів апеляційної скарги з урахуванням поданого під час апеляційного провадження відзиву на апеляційну скаргу та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Щодо поданих учасниками справи клопотань про долучення доказів судова колегія зазначає наступне.

Відповідач на підтвердження відсутності плати за користування спірною земельною ділянкою в період з 01.01.2022 по 01.04.2023 надає лист Головного управління ДПС у Сумській області від 14.04.2023 та просить долучити його до матеріалів справи.

В обгрунтування неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції відповідач зазначив, що на момент подання відзиву на позовну заяву зазначена інформація ще не існувала, а в оскаржуваному рішенні суд встановив, що позивач продовжив користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору та належним чином сплачував орендну плату, однак скаржник стверджує, що позивач не сплачує плату за користування спірною земельною ділянкою з 2022 року та до цього часу.

У свою чергу позивач також подав новий доказ - копію листа №174 (датований листопадом 2021) та копію постанови про визнання особи потерпілою від 04.01.2022.

В обгрунтування подання вказаних документів на стадії апеляційного розгляду даної справи позивач зазначає, що такі докази подані на спростування наданих відповідачем доказів.

За змістом частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 3,4 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною восьмою статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом частин 1-3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З наведеного вбачається, що законодавець встановив чіткий порядок та строки подання доказів та подання заяв чи клопотань.

Разом з тим, виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

Єдиною підставою неможливості подання нового доказу до суду першої інстанції відповідач зазначив, що на момент подання відзиву на позовну заяву зазначена інформація ще не існувала. Так, відповідачем надано лист Головного управління ДПС у Сумській області від 14.04.2023, у той час як наразі в апеляційному порядку переглядається рішення суду від 24.10.2022.

Судова колегія звертає увагу, що заявляючи клопотання про визнання поважними причин неподання нових доказів, апелянт не наводить обґрунтованих підстав неможливості надання таких доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме лише твердження щодо отримання таких документів після ухвалення рішення судом не можуть бути достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску строку на їх подання та поновлення такого строку.

У свою чергу клопотання позивача не містить належного обгрунтування неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції, лише твердження про те, що подання апелянтом нового доказу зумовило необхідність подання додаткових доказів позивачем.

Разом з тим, позивачем також не наведено обґрунтованих підстав неможливості надання таких доказів під час розгляду справи в суді першої інстанції, враховуючи при цьому, що з огляду на дати наданих документів такі документи існували на момент розгляду справи в суді першої інстанції, що також не може бути достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску строку на їх подання та поновлення такого строку.

У процесі апеляційного провадження апеляційний суд в силу приписів статті 269 ГПК України має визначені межі перегляду справи, а з огляду на те, що учасниками справи обґрунтованих причин, з яких такі дії (зокрема щодо отримання необхідних на їх думку доказів) та їх надання суду не могли бути вчинені раніше з об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне вчинення таких процесуальних дій сторонами даної справи - не наведено, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника та позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів.

Відтак, оскільки апеляційний господарський суд відмовляє у поновленні строку на подання доказів з підстав визнання неповажними причин пропуску такого строку, то відповідні докази, долучені сторонами на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду не приймаються судом апеляційної інстанції до розгляду.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між Сумською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «Міжгосподарська пересувна механізована колона № 32» на підставі рішення Сумської міської ради від 21.12.2005 № 1552-мр «Про вилучення, надання в оренду, продовження терміну користування земельними ділянками підприємствам, установам, організаціям і підприємцям та внесення змін до рішень Сумської міської ради» 10.02.2006 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6.0000 га, кадастровий номер :20:032:0003 за адресою: м. Суми, провулок Баумана та вул. 6-та Продольна.

У подальшому Відкрите акціонерне товариство «Міжгосподарська пересувна механізована колона № 32» змінило назву на Відкрите акціонерне товариство «АльфаСистемБуд», а в 2010 році було змінено тип товариства із відкритого акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та змінено назву на Приватне акціонерне товариство «Альфасистембуд».

Пунктами 2.1 та 2.2 договору передбачено, що земельна ділянка надається в оренду під будівництво житлового масиву. Договір укладається терміном до 21.12.2020. Після закінчення терміну дії договору орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків відповідно до умов цього договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

Як вбачається з матеріалів справи, на зазначеній земельній ділянці наявні об`єкти нерухомого майна, право власності на які належить ПрАТ «Альфасистембуд», а також розташовані об`єкти будівництва (від 10% - 90% готовності) право власності на які ще не зареєстровано, при цьому товариство взяло на себе зобов`язання здійснити будівництво нових об`єктів.

На підтвердження вказаного позивачем надано та долучено до матеріалів справи Витяг з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 07.10.2011, Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 23.05.2014, Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 17.06.2014, рішення Сумської міської ради від 24.02.2010 № 3485-МР, містобудівні умови та обмеження 1648-10-56, містобудівні умови та обмеження АБК 1648-09-23, лист від 22.08.2014 № 812/22.01-24, витяг із рішення від 19.08.2014 № 389 на об`єкт м. Суми, пров. Баумана, 23/5, витяг із рішення від 19.08.2014 № 389 на об`єкт м. Суми, пров. Баумана, 23/6, витяг із рішення від 19.08.2014 № 389 на об`єкт м. Суми, пров. Баумана, 23/7, витяг із рішення від 19.08.2014 № 389 на об`єкт м. Суми, пров. Баумана, 23/8, наказ № 72-а від 13.02.2020 оку, наказ №407-а від 07.12.2020, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та фото майна.

19.11.2020 представником ПрАТ «Альфасистембуд» до ЦНАП м. Суми була подана заява про поновлення терміну дії договору оренди вищезазначеної земельної ділянки та додано до неї передбачені чинним станом на дату звернення - 19.11.2020 законодавством необхідні документи, зокрема, проект додаткової угоди.

Оскільки у місячний строк відповіді про результати розгляду вказаної заяви Товариство не отримало, позивач звернувся із запитом до Сумської міської ради з метою з`ясування питання щодо стану розгляду своєї заяви.

Згідно відповіді Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 03.03.2021 № 06.01-18/1651 ПрАТ «Альфасистембуд» було повідомлено, що Постійна комісія з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради (до компетенції якої входить ініціювання розгляду питань міською радою щодо регулювання земельних відносин) неодноразово розглядала питання, порушені у зверненні, але рішення з цього приводу прийняте не було.

Із інформації, що розміщена на Інформаційному порталі Сумської міської ради, позивач дізнався, що питання щодо поновлення вищезазначеного договору оренди було включене до порядку денного засідання Постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради (надалі - Комісія), яке відбулось 06.05.2021.

Згідно протоколу Комісії № 18 від 06.05.2021 рішення щодо поновлення договору оренди із ПрАТ «Альфасистембуд» прийнято не було.

Відповідно до протоколу № 21 від 09.06.2021 Комісією було погоджено поновити ПрАТ «Альфасистембуд» договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, провулок Баумана та вул. 6-а Продольна, а також вирішено ініціювати розгляд даного питання на сесії Сумської міської ради.

Крім цього, Комісією було рекомендовано Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради: підготувати відповідний проект рішення, винести даний проект рішення на розгляд сесії Сумської міською ради.

У зв`язку з тривалим неприйняттям рішення щодо вказаного питання, 21.09.2021 Приватне акціонерне товариство «Альфасистембуд» звернулося до суду з позовною заявою про визнання продовженим (поновленим) договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Суми, пров. Баумана та вул. 6-а Продольна, кадастровий номер: :20:032:0003 від 10.02.2006.

При цьому, Сумською міською радою 29.09.2021 надано дозвіл розпочати процедуру поділу земельної ділянки та здійснено поділ спірної земельної ділянки на 22 окремі, тобто до вирішення заяви про поновлення договору оренди цієї земельної ділянки та ухвалення рішення про відмову у цьому.

На XI сесії Сумської міської ради VIII скликання 29.09.2021 було прийняте рішення № 1928-МР «Про надання дозволу учасникам АТО/ООС на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, провул. Гетьманський та вул. 6-а Продольна, площею 6,0000 га.». Згідно рішення земельна ділянка, яка підлягає поділу має кадастровий номер: :20:032:0003.

У подальшому, 27.10.2021 на XII сесії Сумської міської ради VIII скликання (І пленарне засідання) були прийняті наступні рішення:

- № 2218-МР «Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з Приватним акціонерним товариством «Альфасистембуд» за адресою: м. Суми, провулок Гетьманський та вул. 6-та Продольна, площею 6,0000 га»;

- № 2219-МР «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, пров. Гетьманський та вул. 6-а Продольна, площею 6,0000 га, на двадцять дві земельні ділянки».

Відповідно до цього рішення затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, пров. Гетьманський та вул. 6-а Продольна, кадастровий номер :20:032:0003, площею 6,0000 га, категорія та цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови, для іншої житлової забудови, яка перебуває у комунальній власності Сумської міської територіальної громади, на двадцять дві земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами та площами: 0,0820 га (кадастровий номер :20:032:0049); 0,0820 га (кадастровий номер :20:032:0050); 0,0820 га (кадастровий номер :20:032:0051); 0,0820 га (кадастровий номер :20:032:0052); 0,0809 га (кадастровий номер :20:032:0071); 0,0809 га (кадастровий номер :20:032:0070); 0,0809 га (кадастровий номер :20:032:0069); 0,0809 га (кадастровий номер :20:032:0068); 0,0809 га (кадастровий номер :20:032:0067); 0,0992 га (кадастровий номер :20:032:0053); 0,0992 га (кадастровий номер :20:032:0054); 0,0992 га (кадастровий номер :20:032:0056); 0,0992 га (кадастровий номер :20:032:0057); 0,0992 га (кадастровий номер :20:032:0059); 0,0824 га (кадастровий номер :20:032:0062); 0,0824 га (кадастровий номер :20:032:0063); 0,0824 га (кадастровий номер :20:032:0064); 0,0824 га (кадастровий номер :20:032:0065); 0,0824 га (кадастровий номер :20:032:0066); 3,8067 га (кадастровий номер :20:032:0047); 0,0103 га (кадастровий номер :20:032:0060); 0,5425 га (кадастровий номер :20:032:0072).

Вищезазначені земельні ділянки з кадастровими номерами утворені саме шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер :20:032:0003, яка орендувалася позивачем відповідно до договору оренди цієї земельної ділянки, що позивач просить суд визнати поновленим й стосовно чого звертався до відповідача із заявою від 19.11.2020.

Враховуючи вищевикладені обставини, в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ним було подано заяву про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, однак Сумською міською радою без вирішення такої заяви надано дозвіл розпочати процедуру її поділу.

При цьому, позивач стверджує, що Сумська міська рада, маючи інформацію про розташування на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та об`єктів незавершеного будівництва позивача, не дотримавшись місячного строку розгляду заяви ПрАТ «Альфасистембуд» та повідомлення про прийняте рішення про поновлення договору оренди й укладення додаткової угоди або про відмову у поновленні договору, на думку позивача, порушила права Товариства при винесенні оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим ПРАТ «Альфасистембуд» вимушено було звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з відповідними позовами.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Предметом позову у справі, що розглядається, є зокрема матеріально-правові вимоги ПрАТ «Альфасистембуд» про визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також пов`язані з цим вимоги про визнання протиправними і скасування рішень Сумської міської ради щодо відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки та її поділу.

Питання застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» неодноразово були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду внаслідок чого сформовані як висновки щодо застосування цієї норми права (зокрема, постанови від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19), так і усталена практика Верховного Суду щодо розгляду цієї категорії спорів (зокрема, актуальною на час постановлення рішення у даній справі № 920/1034/21 вбачається постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.09.2022 в справі № 926/2720/21).

У контексті спору, що розглядається, договір оренди землі від 10.02.2006 укладено сторонами справи під час дії Закону України «Про оренду землі» за № 161-XIV.

16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким статтю 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції.

Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення».

Отже, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору - 10.02.2006).

Пунктом 2.2 договору оренди від 10.02.2006 передбачено, що договір укладається терміном до 21.12.2020. Після закінчення терміну дії договору орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків відповідно до умов цього договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці то його закінчення.

Станом на 10.02.2006 статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було передбачене наступне.

Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Судом встановлено, що ПрАТ «Альфасистембуд» продовжило користуватись земельною ділянкою після закінчення договору та належним чином сплачувало орендну плату.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин.

Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом.

Законодавець передбачає різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій.

Стаття 764 Цивільного кодексу України вказує на правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, зазначаючи, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то. за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору) у разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди.

Тобто, за вказаною редакцією статті 33 Закону України «Про оренду землі», враховуючи, що орендодавець маючи можливість відмовитись від продовження орендних правовідносин (у місячний термін після закінчення строку договору оренди, а саме: у місячний термін після 21.12.2020) не здійснив жодних юридично значущих дій, спрямованих на припинення відносин, а саме: не надіслав письмове заперечення листом-повідомленням, то задоволення позову про визнання договору поновленим на той же самий строк та на тих же самих умовах є способом забезпечення прав більш вразливої (слабкої) сторони у правовідносинах, гарантією стабільності цивільних та господарських правовідносин між їх учасниками.

Верховний Суд неодноразово аналізував ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої було врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору й не потребує активних дій орендаря).

Будь-яких інших умов для автоматичного настання такого поновлення договору оренди землі цей Закон у редакції станом на час укладення договору (10.02.2006) не вимагав.

Водночас, на час звернення позивача із заявою про поновлення договору оренди 19.11.2020 (така ж редакція була чинною й станом на визначений умовами договору час закінчення його дії - 21.12.2020) ст. 33 Закону України «Про оренду землі» діяла в іншій редакції, а тому позивачем все ж було подано заяву про поновлення, виходячи з правила щодо її подання не пізніше, ніж за місяць до закінчення договору оренди, а також додано проект додаткової угоди, укладення якої згідно зміненої норми стало обов`язковим, що, однак, за висновком суду, не змінює порядку поновлення договору «за мовчазною згодою» орендодавця, встановленого нормою, вміщеною у цій статті у редакції на час укладення договору.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ПрАТ «Альфасистембуд» належним чином після закінчення строку дії договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою.

Однак, після закінчення строку дії договору (після 21.12.2020) протягом місяця від Сумської міської ради не надійшло письмового заперечення проти поновлення договору, а лише майже через 10 місяців - 27.10.2021 було прийняте рішення на XII сесії Сумської міської ради VIII скликання (І пленарне засідання) № 2218-МР «Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, укладеного з Приватним акціонерним товариством «Альфасистембуд» за адресою: м. Суми, провулок Гетьманський та вул. 6-та Продольна, площею 6,0000 га».

У вказаному рішенні Сумської міської ради зазначено про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки у зв`язку із закінченням строку даного договору. Інших підстав не зазначено.

Посилання відповідача на те, що Сумська міська рада, не погоджуючись із запропонованими позивачем зміненими умовами договору у рішенні від 27.10.2021 №2218-МР відмовила позивачу у поновленні договору оренди земельної ділянки на запропонованих орендарем умовах, що свідчить про відсутність погодження орендодавцем продовження договору оренди за змінених умов, відсутність переважного права ПрАТ «Альфасистембуд» на поновлення договору оренди землі на новий строк, тобто з підстав недосягнення сторонами договору згоди на продовження договору на змінених позивачем (орендарем) умовах договору оренди судом відхиляються з огляду на саме таку підставу відмови у поновленні договору в оскаржуваному рішенні Сумської міської ради як закінчення строку.

Крім того, судом сприймаються критично заперечення відповідача, що позивач повинен був дотриматися двомісячного строку звернення до закінчення договору оренди та щодо розбіжностей в умовах запропонованої додаткової угоди при зверненні 19.11.2020 щодо строку поновлення договору, оскільки вказане мало б окреме правове значення у випадку дотримання зі свого боку відповідачем місячного строку повідомлення про відмову у поновленні, яка тоді відповідно повинна була бути обґрунтована саме недосягненням згоди щодо запропонованих орендарем умов, а не закінченням строку дії договору, як це мало місце у оскаржуваному рішенні орендодавця від 27.10.2021.

Статтею 33 Закону України »Про оренду землі» у редакції станом на 19.11.2020 (що також відповідає редакції цієї статті станом на дату, яка визначена умовами договору як час закінчення його дії - 21.12.2020), на яку також посилаються сторони у своїх заявах по суті справи, було встановлено наступний порядок дій орендаря та орендодавця землі.

Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою і п`ятою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

У разі зміни меж або цільового призначення земельної ділянки вимоги цієї статті не застосовуються.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №159/5756/18.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 4 червня 2019 року у справі V 1 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Правочин, на підставі якого здійснюється продовження орендних прав та обов`язків, у силу загальних приписів Цивільного кодексу України щодо порядку укладення, зміни та розірвання договорів має бути вчинений у тій самій формі, що й первісний договір оренди.

У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової угоди спір про укладення такої угоди, зміни та розірвання первісного договору вирішується судом (статті 651, 652 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частина друга статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, зокрема, такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом, як визнання права, визнання правочину недійсним, зміна та припинення правовідношення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, вимога позивача щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі кореспондує передбаченому пунктом 6 частини другої статті Цивільного кодексу України способу захисту порушеного права шляхом зміни правовідношення та відповідає підставам виникнення, припинення та зміни прав та обов`язків сторін за статтею 11 цього Кодексу.

Наведеним спростовуються доводи скаржника про обрання позивачем неналежного способу захисту.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у даному конкретному випадку слід застосовувати норму, відповідно до якої у разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Натомість, суд враховує, що всупереч вимогам вищезазначеної норми, відповідачем було здійснено поділ земельної ділянки, яка фактично повинна знаходиться в оренді ПрАТ «Альфасистембуд».

Тобто незважаючи на той факт, що заявником було дотримано умов договору оренди землі, якою він продовжував користуватись, обізнаність відповідача про подання заяви про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, обізнаність про наявність нерухомого майна та об`єктів незавершеного будівництва позивача на земельній ділянці, а також про факт подання відповідного позову до суду, Сумською міською радою було надано дозвіл розпочати процедуру поділу земельної ділянки та в подальшому здійснено поділ земельної ділянки на 22 окремі з відповідними кадастровими номерами та площами.

При цьому, Сумська міська рада, володіючи інформацією про зайнятість земельної ділянки об`єктами нерухомого майна та незавершеного будівництва позивача, та наявність у ПрАТ «Альфасистембуд» права на поновлення договору оренди, не надавши своєчасно заперечення щодо продовження оренди, фактично порушила права позивача при ухваленні оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим судовою колегією відхиляються доводи скаржника про те, що оскільки строк дії спірного договору припинився 21.10.2020, тобто на момент прийняття відповідачем рішення від 27.10.2021 №2219-МР позивач вже не був орендарем земельної ділянки, то його права не є порушеними.

Факт прийняття рішення № 2219-МР «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Суми, пров. Гетьманський, вул. 6-а Продольна, площею 6,0000 га, на двадцять дві земельні ділянки» свідчить про виникнення нових земель як об`єктів цивільних прав і фактичне скасування реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :20:032:0003, як такої, що вже не існує.

Тобто, внаслідок поділу орендованої позивачем земельної ділянки на новостворені земельні ділянки відбувається їх зміна як об`єктів цивільних прав та можлива зміна їх користувача, власника.

Разом з тим, як правильно зауважив суд першої інстанції, Сумській міській раді при ухваленні оскаржуваних рішень також доцільно було б врахувати приписи ст. 120 Земельного кодексу України на предмет встановленого імперативного обов`язку набувача прав на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт. Тобто права позивача на отримання у користування земельної ділянки на якій розміщене його нерухоме майно, навіть якщо б вона й не перебувала у нього в оренді.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, та нормативно-правовими актами Верховної Ради, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також встановлений судом факт порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Судова колегія вважає, що позивачем обґрунтовано та доведено наявність порушення його права на поновлення договору оренди земельної ділянки з боку відповідача, у той час як відповідачем вказане належним чином не спростовано.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з огляду на встановлене судом право позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки в силу відсутності у встановлений законом місячний строк з дня закінчення строку дії договору з цього приводу заперечень відповідача, якою товариство продовжує користуватись.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім зазначених в мотивувальній частині, судом апеляційної інстанції враховано, однак вони не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником у поданій апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сумської міської ради - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 24.10.2022 у справі №920/1034/21 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 920/1034/21 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.05.2023.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді М.Л. Яковлєв

А.І. Тищенко