РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.05.2023Справа № 910/3300/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Шевченківське" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" про стягнення 235 846,58 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 200 000 грн. попередньої оплати, 1 600 грн. інфляційних втрат, 14 246,58 грн. пені та 20 000 грн. за неправомірне користування коштами за договором поставки № СТ234/22/580 від 12.12.2022 року на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 610, 625, 629 ЦК України та ст. ст. 193, 198, 217, 218, 230, 231, 232 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача 200 000 грн. попередньої оплати за договором поставки № СТ234/22/580 від 12.12.2022 року, перерахованих на підставі платіжного доручення № 15261 від 16.12.2022 року та 1 600 грн. інфляційних втрат, 14 246,58 грн. пені та 20 000 грн. за неправомірне користування коштами.

Судом встановлено, що 12.12.2022 року між Державним підприємством "Дослідне господарство "Шевченківське" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" (продавець) укладено договір поставки № СТ234/22/580 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному договорі термін у власність покупця металопродукцію, надалі - товар, а покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору визначено, що ціна, загальна кількість, асортимент та розгорнута номенклатура товару, що поставляється за цим договором, визначається у рахунках-фактурах постачальника або в інших додатках до договору та/або у видаткових накладних постачальника.

Пунктом 3.4 договору погоджено, що оплата вартості товару здійснюється шляхом оплати 70% попередньої оплати та 30% до 20.12.2022 року включно. Покупець повинен повідомити постачальника про здійснення платежу у день перерахування грошових коштів. Зобов`язання покупця щодо оплати вважається виконаним з дати надходження коштів на поточний рахунок постачальника.

За умовами п. 4.2 договору строк поставки протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання постачальником 70% передоплати.

Згідно з п. 4.6 договору датою поставки (передачі) товару вважається дата зазначена у видатковій накладній на відпуск на відпуск товару (кожної окремої партії товару).

Відповідно до п. 6.6 договору за прострочення поставки товару покупець має право стягнути з постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого в строк товару, за кожен день прострочення.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що крім сплати пені та штрафу сторона, що порушила умови договору, відшкодовує іншій стороні заподіяні в результаті цього збитки, а за порушення грошового зобов`язання також сплачує десять процентів за неправомірне користування коштами.

Договір вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2022 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. У випадку якщо жодна з сторін не заявить про намір розірвати даний договір за 10 календарних днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік, на тих же умовах (п. п. 10.1, 10.2 договору).

На виконання умов договору відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СТ-0006798 від 08.12.2022 року на суму 293 521,28 грн.

Відповідно до платіжного доручення №15261 від 16.12.2022 року, в призначенні платежу якого зазначено: "за профнастил згідно рахунку СТ-0006798 від 08.12.2022 року у т.ч. ПДВ 20% - 33 333,33 грн." позивач перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 200 000 грн.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що поставка товару повинна була відбутись до 02.01.2023 року, оскільки відповідно до умов п. 4.2 договору строк поставки товару визначено протягом 10 робочих днів з моменту отримання постачальником 70% передоплати.

Проте, позивач здійснив попередню оплату товару частково, оскільки 70% від виставленого відповідачем рахунку-фактури № СТ-0006798 від 08.12.2022 року складає 205 464,90 грн. (293 521,28 грн. х 70% = 205 464,90 грн.), тоді як позивач перерахував відповідачу лише 200 000 грн.

Доказів попередньої оплати вартості товару у розмірі 70% (п. 3.4 договору), що відповідно до умов п. 4.2 договору було б підставою здійснення відповідачем поставки товару протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання постачальником 70% передоплати позивачем суду не надано.

У відповідності до ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

За загальним правилом при зустрічному зобов`язанні сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно.

Практичне значення одночасного виконання обов`язків при зустрічному виконанні полягає в тому, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконати його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Отже, позивачем не доведено виконання умов договору щодо здійснення 70% попередньої оплати у строк визначений умовами п. 4.2 договору.

Таким чином, неналежне виконання покупцем свого обов`язку щодо перерахування 70% попередньої оплати, надало право відповідачу в розумінні ст. 538 Цивільного кодексу України зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачами, а тому в позові про стягнення з відповідача 200 000 грн. попередньої оплати, а також похідних вимогах про стягнення з відповідача 1 600 грн. інфляційних втрат, 14 246,58 грн. пені та 20 000 грн. за неправомірне користування коштами слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна