ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року м.Дніпро Справа № 912/2168/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 (суддя Тимошевська В.В.)

у справі № 912/2168/21

за заявою кредитора Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" (ідентифікаційний код 42088810)

щодо розгляду заяви №02-95/100 від 13.06.2022 ліквідатора, арбітражного керуючого Демчана О.І.

про покладення субсидіарної відповідальністю за зобов`язаннями боржника на

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Агро Україна", 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 17

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Вента Актив", 54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Форекс Інвест", 25009, м. Кропивницький, пров. Миргородський, буд. 53

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

- ОСОБА_3 , АДРЕСА_3

- ОСОБА_4 , АДРЕСА_4

- ОСОБА_5 , АДРЕСА_5

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 18.08.2021 прийнято заяву Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" та призначено підготовче засідання

20.01.2022 ухвалено постанову про припинення процедури розпорядження майном Боржника та про припинення повноважень розпорядника майна. Визнано ТОВ "Грейс-Ойл" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Демчана О.І., якому встановлено винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків.

28.06.2022 ліквідатором Демчаном О.І. подано заяву про покладення субсидіарної відповідальністю за зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл" у зв`язку із доведенням до банкрутства на єдиного учасника та керівника боржника, третіх осіб, у якій ліквідатор просить:

- покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл" у розмірі 829 501, грн, у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ТОВ "Експерт Агро Україна" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 17, код 37773353), ТОВ "Вента Актив" (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, код 42862839), ТОВ "Форекс Інвест" (25009, м. Кропивницький, пров. Миргородський, буд. 53, код 40995272), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 );

- стягнути солідарно із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт Агро Україна" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 17, код 37773353), Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Актив" (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, код 42862839), Товариства з обмеженою відповідальністю "Форекс Інвест" (25009, м. Кропивницький, пров. Миргородський, буд. 53, код 40995272), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) грошові кошти у розмірі 829 501,39 грн у якості субсидіарної відповідальності за грошовими зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл";

- судові витрати у вигляді основної грошової винагороди арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ "Грейс-Ойл" покласти солідарно на осіб, що притягаються до субсидіарної відповідальності.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі №912/2168/21 заяву ліквідатора, арбітражного керуючого Демчана О.І. про покладення субсидіарної відповідальністю за зобов`язаннями боржника задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт Агро Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Актив", Товариства з обмеженою відповідальністю "Форекс Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" грошові кошти у розмірі 775 501,39 грн у якості субсидіарної відповідальності за грошовими зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл". У задоволенні заяви ліквідатора, арбітражного керуючого Демчана О.І. в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" на користь ОСОБА_5 7 200,00 грн витрат на правову допомогу.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі № 912/2168/21 в частині відмови в задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення вказаної заяви у відповідній частині.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора щодо вказаних фізичних осіб.

З посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.03.2021 у справі № 906/904/16, щодо розподілу відповідальності між особами, які здійснюють фактичний контроль над юридичною особою та номінальними керівниками та учасниками, наголошує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано, що шляхом впливу на номінальних осіб, керівники та засновники притягнутих до субсидіарної відповідальності юридичних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у період після укладення ТОВ «Грейс-Ойл» договорів фінансового лізингу, могли безпосередньо впливати на повернення товариствами отриманих від банкрута у якості поворотної фінансової допомоги грошових коштів, умисно не здійснили дій по сплаті заборгованості, внаслідок чого отримали істотну вигоду завдяки недобросовісним діям керівника банкрута.

Скаржник вказує на те, що ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 визнано доведеним факт наявності в діях ТОВ «Експерт Агро Україна», ТОВ «Вента Актив» та ТОВ «Форекс Інвест» ознак доведення ТОВ «Грейс-Ойл» до банкрутства, а відповідно і підстав для покладення на останніх субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута, фактичне здійснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 контролю над цими товариствами та отримання вказаними фізичними особами, як бенефіціарами та керівниками, істотної вигоди у вигляді коштів ТОВ «Грейс-Ойл» також є підставою для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Грейс-Ойл» на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку із доведенням вказаними особами товариства до банкрутства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №912/2168/21 визначено колегію у складі головуючого судді Мороза В.Ф., суддів Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2022 апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі № 912/2168/21 залишено без руху. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази надіслання копії апеляційної скарги на адресу всіх учасників справи.

Апелянтом усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі №912/2168/21. Розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання з викликом сторін на 02.03.2023 о 10 год. 30 хв.

Від Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" надійшла заява про участь в судових засіданнях у справі №912/2168/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2023 ухвалено судові засідання у справі №912/2168/21, у тому числі, призначене на 02.03.2023 о 10:30 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

28.02.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання 02.03.2023 представники сторін не з`явилися.

Від ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі ліквідатора.

Представник Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про неможливість прийняти участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку з помилкою електронного ключа, просив відкласти судове засідання на іншу дату.

Від представника ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2023 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, яке відбудеться 06.04.2023 на 11:20 год.

Від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" Демчана Олександра Івановича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у справі №912/2168/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 ухвалено судові засідання у справі №912/2168/21, у тому числі, призначене на 06.04.2023 об 11:20 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" Демчана О. І. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

Від представника ОСОБА_5 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у справі №912/2168/21 в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в господарському суду Кіровоградської області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2023 клопотання ОСОБА_5 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в господарському суду Кіровоградської області задоволено. Ухвалено судове засідання у справі №912/2168/21 провести в режимі відеоконференції. Засідання відбудеться в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 65, зал засідань № 415а. Доручено господарському суду Кіровоградської області забезпечити проведення відеоконференції за участю представника ОСОБА_5 з Центральним апеляційним господарським судом 06.04.2023 об 11 год. 20 хв. Зобов`язано представника ОСОБА_5 з`явитися до господарського суду Кіровоградської області (вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький), для проведення судового засідання в режимі відеоконференції 06.04.2023 об 11 год. 20 хв.

В судове засідання 06.04.2023 з`явилися ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл", представники Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" та ОСОБА_5 , надали пояснення по справі. Інші учасники апеляційного провадження у судове засідання не з`явилися.

Порадившись на місці колегія суддів оголосила перерву у судовому засіданні до 18.05.2023 о 10:40.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2023 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі №912/2168/21, яке відбудеться 18.05.2023 о 10:40 год.

Від представника ОСОБА_5 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у справі №912/2168/21 в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в господарському суду Кіровоградської області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2023 клопотання ОСОБА_5 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в господарському суду Кіровоградської області задоволено. Ухвалено судове засідання у справі №912/2168/21 провести в режимі відеоконференції. Засідання відбудеться в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 65, зал засідань № 415а. Доручено господарському суду Кіровоградської області забезпечити проведення відеоконференції за участю представника ОСОБА_5 з Центральним апеляційним господарським судом 18.05.2023 о 10 год. 40 хв. Зобов`язано представника ОСОБА_5 з`явитися до господарського суду Кіровоградської області (вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький), для проведення судового засідання в режимі відеоконференції 18.05.2023 о 10 год. 40 хв.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відпусткою члена колегії судді Коваль Л.А., для розгляду справи №912/2168/21 визначено колегію у складі головуючого судді Мороза В.Ф., суддів Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.

В судовому засіданні 18.05.2023 приймали участь арбітражний керуючий ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" та представник Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" поза межами суду в режимі відеоконференції. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, про причини неявки суд не проінформували.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).

Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Згідно ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з урахуванням того, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами за відсутності нез`явившихся представників учасників справи.

Арбітражний керуючий ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" в судовому засіданні 18.05.2023 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив суд її задовольнити: скасувати ухвалу в оскаржуваній частині та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута у зв`язку з доведенням до банкрутства.

Представник кредитора Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" підтримав апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл".

Апеляційний господарський суд, заслухавши присутніх представників учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як передбачено ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII (який діяв до 21.10.2019 року) справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (зі змінами, що набрав чинності 21.10.2019р.) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства).

За положеннями ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.08.2021 прийнято заяву Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (далі - ДПАТ "НАК "Украгролізинг", кредитор) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" (далі - ТОВ "Грейс-Ойл", Боржник) та призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 21.09.2021 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 912/2168/21 про банкрутство ТОВ "Грейс-Ойл". Згідно ухвали, визнано грошові вимоги ДПАТ "НАК "Украгролізинг" в загальному розмірі 740 745,53 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Демчан Олександра Івановича, якому встановлено розмір основної грошової винагороди з розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень. У справі призначено попереднє засідання.

У попередньому засіданні 05.11.2021 постановлено ухвалу, відповідно до якої визнано грошові вимоги Боржника: ДПАТ "НАК "Украгролізинг" в розмірі 740 745,53 грн та 22 700,00 грн судового збору, Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС у Кіровоградській області, кредитор) в розмірі 7 515,86 грн та судового збору 4 540,00 грн. У справі призначено підсумкове засідання на 20.01.2022 о 10:00 год.

У підсумковому засіданні 20.01.2022 ухвалено постанову про припинення процедури розпорядження майном Боржника та про припинення повноважень розпорядника майна. Визнано ТОВ "Грейс-Ойл" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Демчан О.І., якому встановлено винагороду за виконання повноважень ліквідатора в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання обов`язків.

Окрім того, згідно постанови від 20.01.2022 зобов`язано керівника ТОВ "Грейс-Ойл" передати ліквідатору бухгалтерську ті іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута, в тому числі на тупне майно: ємність для зберігання дизельного палива 50 м. куб. (2 од.); зерносушарку ЗСПЖ - 8 (2 од.); зерносушарку М-819 (1 од.), взяті на облік ГУ ДПС у Кіровоградській області 06.09.2019; трактор Беларус-1025.2 зав. №Y4R102501К1101426, переданий у платне користування боржнику за договором фінансового лізингу №11-20-33 ств-фл/ 123 від 17.03.2020; трактор Беларус-892.2 зав. №Y4R900Z05К1132700 (нерозбірливо) перед платне користування боржнику за договором фінансового лізингу №11-20-пл/122 від 17.03.2020; обприскувач ОПК-3000-24 "Титан" (АСУ) зав. №238719, переданий у користування боржнику за договором фінансового лізингу №11 -20-35 ств-фл/126 від 17.03.2020.

28.06.2022 ліквідатором Демчан О.І. подано заяву про покладення субсидіарної відповідальністю за зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл" у зв`язку із доведенням до банкрутства на єдиного учасника та керівника боржника, третіх осіб, у якій ліквідатор просить:

- покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл" у розмірі 829 501, грн, у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ТОВ "Експерт Агро Україна" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 17, код 37773353), ТОВ "Вента Актив" (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, код 42862839), ТОВ "Форекс Інвест" (25009, м. Кропивницький, пров. Миргородський, буд. 53, код 40995272), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 );

- стягнути солідарно із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт Агро Україна" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 17, код 37773353), Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента Актив" (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 1, код 42862839), Товариства з обмеженою відповідальністю "Форекс Інвест" (25009, м. Кропивницький, пров. Миргородський, буд. 53, код 40995272), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ) грошові кошти у розмірі 829 501,39 грн у якості субсидіарної відповідальності за грошовими зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл";

- судові витрати у вигляді основної грошової винагороди арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ "Грейс-Ойл" покласти солідарно на осіб, що притягаються до субсидіарної відповідальності.

Згідно обґрунтування заяви ліквідатора та наданих до справи виписок по банківському рахунку ТОВ "Грейс-Ойл" встановлено, що з рахунку ТОВ "Грейс-Ойл" було перераховано на рахунок інших юридичних осіб грошові кошти з посиланням на призначення платежу - поворотна фінансова допомога згідно договору, а саме:

1. На рахунок ТОВ "Експерт Агро Україна" з призначенням платежу: поворотна фінансова допомога, згідно договору № 0815/1фд від 15.08.19 без ПДВ:

30.09.2019 - 1 300,00 грн; 07.10.2019 - 100 000,00 грн; 10.10.2019 - 560 000,00 грн; 22.10.2019 - 20 000,00 грн, 12.03.2020 - 4 700,00 грн, а всього - 686 000,00 грн,

з них повернуто:

25.10.2019 - 85 000,00 грн; 28.11.2019 - 81 000,00 грн; 02.12.2019 - 30 000,00 грн; 21.12.2019 - 3 200,00 грн; 10.02.2020 - 8 000,00 грн; 11.03.2020 - 4 900,00 грн, а всього - 212 100 грн;

станом на дату договору № 0815/1фд від 15.08.19 засновником ТОВ "Експерт Агро Україна" значилась ОСОБА_2 , керівником - ОСОБА_3 .

2. На рахунок ТОВ "Вента Актив" з призначенням платежу - поворотна фінансова допомога, згідно договору № 0930/1 від 30.09.2019 без ПДВ:

30.09.2019 - 28 200,00 грн та 15 000,00 грн; 18.10.2019 - 80 000,00 грн; 22.10.2019 - 5000,00 грн та 114 000,00 грн; 23.10.2019 - 450 000,00 грн; 25.10.2019 - 85 000,00 грн; 13.11.2019 - 57 000,00 грн; 06.12.2019 - 13 000,00 грн, а всього - 847 200,00 грн,

з них повернуто:

25.10.2019 - 5 000,00 грн; 28.10.2019 - 3 000,00 грн;

з призначенням платежу - поворотна фінансова допомога згідно договору № б/н від 25.10.2019:

31.10.2019 - 350 000,00 грн; 04.11.2019 - 25 000,00 грн, а всього 375 000,00 грн;

станом на дату договорів № 0930/1 від 30.09.2019 та № б/н від 25.10.2019 керівником та засновником значилась ОСОБА_4 .

3. На рахунок ТОВ "Форекс Інвест" з призначенням платежу - поворотна фінансова допомога згідно договору № 08-10/18 від 08.10.18 без ПДВ:

09.10.2018 - 280 000,00 грн,

з них повернуто:

01.11.2018 - 66 000,00 грн; 09.11.2018 - 34 000,00 грн;

з призначенням платежу - поворотна фінансова допомога згідно договору № 17-10/18 від 17.10.18 без ПДВ:

17.10.2018 - 480 000,00 грн, 18.10.2012 - 220 000,00 грн, а всього 700 000,00 грн (т. 5 а.с. 134-153, 172-177).

Як зазначає ліквідатор, відомості про повернення повної суми наданої фінансової допомоги відсутні, з урахуванням чого розмір неповернутих грошових коштів становить:

щодо ТОВ "Експерт Агро Україна" - 473 900,00 грн,

щодо ТОВ "Вента Актив" - 1 214 200,00 грн;

щодо ТОВ "Форекс Інвест" - 880 000,00 грн.

Станом на дату договорів № 08-10/18 від 08.10.18 і № 17-10/18 від 17.10.18 керівником і засновником значився ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, 30.05.2022 ліквідатор, арбітражний керуючий Демчан О.І. звернувся до вказаних юридичних осіб із запитами про надання відповідних договорів, з посиланням на які перераховано грошові кошти, та про повернення відповідних сум на ліквідаційний рахунок ТОВ "Грейс-Ойл".

За повідомленням ліквідатора, будь-які відповіді на запити не отримано, грошові кошти не повернуто.

Згідно відомостей з Реєстру платників ПДВ свідоцтва платника ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Вента Актив" та ТОВ "Форекс Інвест" №55, №10 та №37 відповідно, станом на дату подання цієї заяви є анульованими.

Крім того, як зазначає ліквідатор, у ТОВ "Експерт Агро Україна" наявна заборгованість зі сплати податків, відповідно до відомостей АСВП стосовно нього відкрито виконавче провадження №64333562 від 02.02.2021, товариство міститься у Єдиному реєстрі боржників. До того ж, відповідно до даних сервісу відстеження поштових відправлень Укрпошти "Трекінг", ТОВ "Експерт Агро Україна" відсутнє за місцем реєстрації, вказаним у ЄДР.

У зв`язку із вказаними обставинами, ліквідатор зазначає про наявність підстав вважати, що вказані підприємства є фіктивними, створеними з метою виведення коштів з інших підконтрольних юридичних осіб.

За обґрунтуванням ліквідатора Демченко О.І., внаслідок укладення договорів та не вчинення посадовими особами банкрута і посадовими особами ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Вента Актив", ТОВ "Форекс Інвест" дій з повернення позики, вказаним особами отримано істотну вигоду у розмірі неповернутої фінансової допомоги. Керівники та посадові особи вказаних підприємств спільно з керівником ТОВ "Грейс-Ойл" здійснювали вплив на укладення на шкоду ТОВ "Грейс-Ойл" договорів про надання поворотної фінансової допомоги. Враховуючи, що розмір вимог, включених до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Грейс-Ойл" складає всього 829 501,39 грн, ліквідатор робить висновок, що підприємствами, на які виводились кошти ТОВ "Грейс-Ойл" отримано істотні активи боржника, оскільки коштів, виведених за вказаними договорами вистачило б для задоволення усіх вимог кредиторів ТОВ "Грейс-Ойл", що в свою чергу не призвело б до відкриття провадження у справі про банкрутство товариства.

З приводу керівника ТОВ "Грейс-Ойл" ОСОБА_1 ліквідатор зазначає, що ним з моменту призначення на посаду вчинялись недобросовісні протиправні дії, спрямовані на отримання у володіння техніки ДПАТ "НАК "Украгролізинг" за договорами фінансового лізингу, після чого планувалось зупинити будь-яку діяльність товариства та умисно не погашати заборгованість, що утвориться перед кредиторами. З цією метою, за твердженням ліквідатора, ОСОБА_1 виведено активи ТОВ "Грейс-Ойл" за договорами про надання поворотної фінансової допомоги на користь третіх осіб та в подальшому не здійснено жодних дій з метою їх повернення. Після отримання у квітні 2020 року у володіння та користування сільськогосподарської техніки від ДПАТ "НАК "Украгролізинг", ОСОБА_1 зазначену техніку приховано, не спрямовано її на здійснення господарської діяльності та припинено будь-яку господарську діяльність ТОВ "Грейс-Ойл", що призвело до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Зазначено про здійснення керівником ТОВ "Грейс-Ойл" ОСОБА_1 господарської діяльності з фіктивними контрагентами, деякі з яких проходять у кримінальних провадженнях, як підприємства, за допомогою яких іншими особами здійснювалось формування податкового кредиту, ухилення від сплати податків та інші протиправні діяння.

Вказано, що ОСОБА_1 не виконано наказ господарського суду у даній справі про передачу ліквідатору техніки, яка зареєстрована на праві власності за ТОВ "Грейс-Ойл", однак її фактичне місцезнаходження ліквідатором не виявлено.

Ліквідатор посилається також на аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ "Грейс-Ойл", викладеному у звіті від 29.11.2021, відповідно до якого встановлено, що у діях керівника ОСОБА_1 наявні ознаки дій з приховування банкрутства товариства, якому на момент укладення договорів фінансового лізингу з кредитором ДПАТ "НАК "Украгролізинг" було достовірно відомо про неможливість виконання вказаних зобов`язань.

Щодо розміру субсидіарної відповідальності ліквідатор вказує про відсутність будь-якого майна банкрута, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а тому розмір відповідає сумі визнаних вимог кредиторів. Окрім того, до розміру заявленої суми ліквідатор включає витрати на оплату послуг арбітражного керуючого.

Частково задовольняючи заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній справі ліквідатором, арбітражним керуючим Демчан О.І. доведено наявність у діях колишнього керівника ТОВ "Грейс-Ойл" ОСОБА_1 об`єктивної сторони господарського правопорушення у вигляді зазначених вище дій і бездіяльності та їх причинно-наслідковий зв`язок з наслідками у вигляді банкрутства ТОВ "Грейс-Ойл". Також, викладені ліквідатором у заяві про покладення субсидіарної відповідальності обставини свідчать про наявність підстав для покладення вказаної відповідальності на ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Вента Актив".

Водночас, суд не вбачав підстав для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл", зазначивши, що вказане становитиме незаконне втручання у майнові права зазначених фізичних осіб.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт оскаржує ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі № 912/2168/21 лише в частині відмови в задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності, відтак апеляційне провадження здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги і судом не перевіряється законність та обґрунтованість судового рішення в іншій (неоскаржуваній) частині.

Так, вирішуючи питання про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, суд враховує зміст та умови застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.

Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства Банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Частиною 1 ст. 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно з частиною 1 ст. 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Законом, який передбачає поряд з відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність іншої особи, є Кодекс України з процедур банкрутства.

Так, частиною 2 ст. 61 КУзПБ встановлено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Щодо обов`язку ліквідатора здійснити всю повноту дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Наведений висновок про застосування норми права викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №927/1191/14.

Без розгляду питання про субсидіарну відповідальність осіб, винних у доведенні до банкрутства, суд позбавлений можливості розглянути звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс з дотриманням принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі. Аналогічний висновок про застосування норм права викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 911/1423/19.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, за наявності підтвердження вини зазначених осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Оскільки законодавство не пов`язує можливість покладення субсидіарної відповідальності на третіх осіб із наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення, то в цьому випадку особи за спеціальним приписом Кодексу притягуються до цивільної відповідальності у формі солідарного стягнення.

У разі коли після визнання боржника банкрутом, за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи боржника, погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, такі особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності за заборгованістю боржника, якщо такі особи не доведуть протилежного.

Можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, наділений виключно ліквідатор банкрута, який, здійснивши на виконання своїх повноважень аналіз фінансового стану банкрута, зобов`язаний звернутися до суду з відповідним позовом.

Положення частини другої статті 61 КУзПБ не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, тому саме детальний аналіз ліквідатором фінансового стану банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дасть йому змогу ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, щодо доведення до банкрутства юридичної особи (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 24.02.2021 у справі № Б8/191-10).

Кодексом України з процедур банкрутства (статті 61, 62, 65) передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору під час ліквідаційної процедури, та перелік додатків, які долучаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів). Подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій під час ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Звернення ліквідатора до господарського суду про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства є частиною принципу безсумнівної повноти дій у ліквідаційній процедурі (правові висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови від 04.03.2021 у справі № 911/1814/17).

Щодо розгляду питання про субсидіарну відповідальність осіб, винних у доведенні до банкрутства, як одного з принципів повноти дій ліквідатора.

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 11.02.2021 у справі № 911/1423/19 суть принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі полягає в тому, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення та повернення в ліквідаційну (конкурсну) масу всього майна (майнові права, законні очікування) боржника. До складу майна боржника слід віднести також майнові права, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку статті 42 КУзПБ. Зокрема, до законних очікувань слід віднести субсидіарну відповідальності третіх осіб, засновників, керівників боржника та інших осіб за доведення боржника до банкрутства або у разі його банкрутства з вини цих осіб (частина друга статті 61 КУзПБ).

Можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, наділений виключно ліквідатор банкрута. Виявлення ознак доведення до банкрутства юридичної особи боржника покладено саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ним своїх повноважень.

Приписи частини другої статті 61 КУзПБ не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника. Саме детальний аналіз ліквідатором фінансового стану банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дасть йому змогу виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Для оцінки судом повноти здійснених ліквідатором дій під час ліквідаційної процедури у звіті ліквідатора обов`язково має міститися розділ щодо здійснених ним заходів щодо виявлення ознак доведення підприємства до банкрутства та, як наслідок, встановлення наявності чи відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на засновників (учасників, акціонерів) або третіх осіб на підставі частини другої статті 61 КУзПБ.

Відповідно до правових висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, за наявності підтвердження вини зазначених осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) і підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності (стаття 61 КУзПБ).

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 02.03.2021 у справі № 906/904/16 визначене частиною п`ятою статті 41 Закону про банкрутство (частина друга статті 61 КУзПБ) господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у цьому випадку права кредиторів на задоволення їх вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені через відсутність майна у боржника.

Об`єктивну сторону такого правопорушення становлять дії або бездіяльність певних фізичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів. На відміну від Кримінального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, у положеннях яких законодавець чітко визначив диспозицію кримінального та адміністративного порушення з доведення до банкрутства та фіктивного банкрутства, частина п`ята статті 41 Закону про банкрутство (частина друга статті 61 КУзПБ) має власну диспозицію (зміст) правопорушення: «банкрутство боржника з вини його засновників чи інших осіб, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника…».

Однак законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність становлять об`єктивну сторону такого правопорушення. При вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) і, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають братися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), з огляду на які такими діями можуть бути:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, спрямованих на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника щодо його інших зобов`язань;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок про вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника.

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16.

Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності щодо покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, суд має відмежовувати дії суб`єктів відповідальності, які належать до ризиків підприємницької діяльності, від винних дій таких суб`єктів, що мали наслідком настання неплатоспроможності боржника та відсутність активів на задоволення вимог кредиторів (стаття 42 ГК України).

Час, що минув з дати припинення повноважень суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на встановлення складу об`єктивної сторони правопорушення, однак має враховуватися судами поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності (зокрема, встановлення обставин щодо можливості усунення таких негативних наслідків іншими посадовими особами боржника, які були наділені управлінськими функціями щодо боржника після припинення повноважень суб`єкта відповідальності, однак не вчинили належних дій з усунення негативних наслідків).

Суб`єкти правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності за частиною п`ятою статті 41 Закону про банкрутство чітко визначені цією нормою. Це засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови доведення вчинення ними винних дій (бездіяльності), що спричинили наслідки у вигляді неплатоспроможності боржника та відсутності у нього активів для задоволення вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі.

Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 923/590/18, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15.

Щодо суб`єктів субсидіарної відповідальності та підстав її застосування.

Системний аналіз змісту абзацу першого частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ у взаємозв`язку з іншими нормами законодавства свідчить, що до третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, належать будь-які особи, внаслідок дій або бездіяльності яких сталося банкрутство юридичної особи.

Вирішуючи питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) і, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, потрібно брати до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство.

Зокрема, такими діями можуть бути:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, спрямованих на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок якого настала неплатоспроможність боржника за його іншими зобов`язаннями;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Наведений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16.

На особу, яка отримала вигоду з протиправної (недобросовісної) поведінки керівника чи засновників боржника, поширюються правила субсидіарної відповідальності, за якими суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (щодо масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, що не могло б утворитися у разі відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в тому числі принципу добросовісності.

До суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо, прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду його інтересам та кредиторів, які можуть виражатися, зокрема, у:

прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання («фірмами-одноденками» тощо);

наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу) сукупного доходу, отримуваного від здійснення діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження;

використанні і розпорядженні майном боржника як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

вчиненні інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо.

Установлення причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у нього активів для задоволення вимог кредиторів, визнаних у процедурі банкрутства) належить до об`єктивної сторони цього правопорушення, обов`язок доведення якого покладається на ліквідатора.

Для визначення статусу особи як відповідача за субсидіарною відповідальністю за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд, розглядаючи заяву про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясовуючи наявність підстав для покладення на цих осіб такої відповідальності, дослідити сукупність правочинів та інших операцій, здійснених під впливом осіб, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію фактичного банкрутства боржника.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019) закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства, яка є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності.

Якщо дії третьої особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника, викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не спричинені використанням нею своїх можливостей щодо визначення дій боржника на шкоду кредиторам боржника. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. За статтею 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої свої поведінки.

Звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, складений відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14, не становить безумовний доказ доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, у тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування.

Щодо розміру субсидіарної відповідальності.

Розмір вимог ліквідатора до третіх осіб, які згідно із законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, за приписами абзацу першого частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство (до 21.10.2019), абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Вартість майна, яке було виведено з активів боржника, не впливає на розмір субсидіарної відповідальності, а його визначенню передує формування ліквідаційної маси.

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 01.06.2021 у справі №911/2243/18 заява про покладення субсидіарної відповідальності може бути подана ліквідатором до суду в разі, коли буде встановлена недостатність майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Водночас положення частини другої статті 61 КУзПБ не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника. Отже, саме детальний аналіз ліквідатором фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство дасть змогу ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Якщо після визнання боржника банкрутом за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи боржника погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, то такі особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності за заборгованістю боржника допоки такі особи не доведуть протилежного.

Відповідно до правових висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11 визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Для покладення субсидіарної відповідальності на керівника боржника передусім слід визначитися з питаннями, чи є керівник одноосібним виконавчим органом товариства та які саме його дії/бездіяльність або укладені ним правочини призвели до виникнення непогашеної заборгованості перед кредиторами.

Щодо оцінки судом доводів ліквідатора при поданні заяви про покладення субсидіарної відповідальності.

Згідно правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 у справі № 924/669/17 ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі подає заяву про покладення субсидіарної відповідальності не раніше, ніж після завершення реалізації об`єктів ліквідаційної маси та розрахунків з кредиторами на підставі вчинення такої реалізації у ліквідаційній процедурі, за наявності обставин недостатності повного погашення кредиторської заборгованості банкрута.

У ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не просто констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута. Тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута, а під час ліквідаційної процедури він має вчиняти обґрунтовані і логічні дії, а також подавати запити до відповідних органів з урахуванням минулої діяльності банкрута.

Розгляд ліквідатором питання про наявність чи відсутність підстав для подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності, а також оцінка господарським судом таких дій ліквідатора обов`язково повинні бути відображені в ухвалі про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу.

Апеляційний суд зазначає, що провадження у справі № 912/2168/21 про банкрутство ТОВ "Грейс-Ойл" відкрито за заявою ініціюючого кредитора ДПАТ "НАК "Украгролізинг".

Вказана заява обґрунтована тим, що 17.03.2020 між ДПАТ "НАК "Украгролізинг" (лізингодавець) і ТОВ "Грейс-Ойл" (лізингоодержувач) в особі керівника Затірко І.Ф. укладено три окремі договори фінансового лізингу: № № 11-20-34 ств-пл/122, 11-20-33 ств-фл/123, 11-20-35 ств-фл/126.

За договорами, було передано у користування ТОВ "Грейс-Ойл" майно, а саме: два трактори Беларусь-1025.2 та один обприскувач ОПК 3000-24 "ТИТАН" (АСУ) та передбачено сплату лізингоодержувачаем лізингових платежів.

Внаслідок невиконання ТОВ "Грейс-Ойл" своїх зобов`язань за вказаними договорами по сплаті лізингових платежів, ДПАТ "НАК "Украгролізинг" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовними заявами та на підставі рішень господарського суду у справах № 912/2801/20 від 06.11.2020, № 912/2802/20 від 30.11.2020, № 912/2887/20 від 17.12.2020 зазначені вище лізингові договори розірвано, техніку вилучено та стягнуто з ТОВ "Грейс-Ойл" заборгованість за договорами.

Подільським відділом державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26.01.2021 та 09.02.2021 відкрито виконавчі провадження з примусового виконання наказів, виданих на виконання вказаних рішень. Однак, кошти на рахунок ДПАТ "НАК "Украгролізинг" від ТОВ "Грейс-Ойл" не надійшли, відповідна техніка не повернута.

Крім того, за розрахунком ДПАТ "НАК "Украгролізинг", до розірвання договорів фінансового лізингу у ТОВ "Грейс-Ойл" утворилася заборгованість, яка не була охоплена рішеннями суду у вказаних справах.

Зазначена заборгованість, яка стягнута за рішеннями суду та яка нарахована поза межами рішень суду, була заявлена у заяві ДПАТ "НАК "Украгролізинг" та стала підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Грейс-Ойл".

Згідно ухвали суду від 21.09.2021 при відкритті провадження у справі про банкрутство судом визнано грошові вимоги ДПАТ "НАК "Украгролізинг" до ТОВ "Грейс-Ойл" у загальному розмірі 740 745,53 грн.

Як слідує з розрахунку невиконаних ТОВ "Грейс-Ойл" зобов`язань за договорами фінансового лізингу та встановлених рішеннями суду обставин, по вказаним договорам фінансового лізингу ТОВ "Грейс-Ойл" у відповідності до графіка сплати лізингових платежів сплачено лише по одному разу лізинговий платіж, а саме:

за договором № 11-20-34 ств-пл/122 - 08.05.2020 в сумі згідно графіка 9 900,00 грн;

за договором № 11-20-35 ств-фл/126 - 08.05.2020 в сумі згідно графіка 9 396,00 грн;

за договором № 11-20-33 ств-фл/123 - 10.05.2020 в сумі частково згідно графіка - 500,00 грн.

Інші сплати лізингових платежів не здійснювались.

Отже, фактично відразу після укладення договорів фінансового лізингу та отримання техніки, ТОВ "Грейс-Ойл" допущено порушення умов вказаних договорів та припинено їх виконання.

Як встановлено ліквідатором та що підтверджено поданими доказами, на момент укладення договорів фінансового лізингу та в період їх дії, ТОВ "Грейс-Ойл" являвся кредитором відносно інших юридичних осіб ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Вента Актив" і ТОВ "Форекс Інвест" за договорами поворотної фінансової позики, з посиланням на які ТОВ "Грейс-Ойл" було перераховано вказаним юридичним особам грошові кошти.

Однак, не дивлячись на наявність у ТОВ "Грейс-Ойл" власних грошових зобов`язань за договорами фінансового лізингу, які припинились ним виконуватись фактично відразу після укладення таких договорів, та при обставинах одночасної наявності прав кредитора до інших юридичних осіб, керівником ТОВ "Грейс-Ойл" на вжито жодних заходів по стягненню заборгованості.

Окрім того, як повідомляє ліквідатор та що підтверджується матеріалами справи і ДПАТ "НАК "Украгролізинг", вилучене за рішеннями суду майно, що передавалось ТОВ "Грейс-Ойл" за договорами фінансового лізингу, не повернуто ДПАТ "НАК "Украгролізинг" та звернення вказаного кредитора, у тому числі, до органів Національної поліції, не призвело до повернення відповідного майна.

За вказаних обставин, видаються обґрунтованими твердження ліквідатора Демченко О.І. щодо відсутності у ТОВ "Грейс-Ойл" в особі його керівника Затірко І.Ф., яким підписувались договори фінансового лізингу, наміру виконувати такі договори фінансового лізингу. В свою чергу, саме невиконання договорів фінансового лізингу стало підставою для звернення ДПАТ "НАК "Украгролізинг" до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Грейс-Ойл".

У відповідності до викладеного, вчинення керівником ТОВ "Грейс-Ойл" Затірко І.Ф. дій по зменшенню активів боржника внаслідок надання грошової позики та через відсутність дій по стягненню такої дебіторської заборгованості, укладення Затірко І.Ф. договорів фінансового лізингу за відсутності наміру їх виконання, що призвело до виникнення кредиторських вимог, які слугували підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство, свідчить про вину керівника боржника у доведені товариства до банкрутства.

Тлумачення змісту абз. 1 ч. 2 ст. 61 КУзПБ свідчить, що до суб`єктів субсидіарної відповідальності віднесено третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника за доведення його до банкрутства.

Виходячи з наведеної норми, суд оцінює істотність впливу дій (бездіяльності) третіх осіб на становище боржника, перевіряючи наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) цих осіб та фактичною неплатоспроможністю боржника (доведенням його до банкрутства).

Отже, до третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи.

Як вже встановлено, в ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором, арбітражним керуючим Демченко О.І. відповідно до отриманих банківських виписок по рахункам ТОВ "Грейс-Ойл" встановлено перерахування з рахунку ТОВ "Грейс-Ойл" на рахунок ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Вента Актив" грошових коштів з посиланням на договори поворотної фінансової допомоги. Обставини повного повернення вказаних коштів ліквідатором згідно наявних документів не встановлено.

За розрахунком ліквідатора, який підтверджено матеріалами справи та не спростовано іншими учасниками, сума неповернутих грошових коштів складає: ТОВ "Експерт Агро Україна" - 473 100,00 грн; ТОВ "Вента Актив" - 1 214 200,00 грн; ТОВ "Форекс Інвест" - 880 000,00 грн.

Ліквідатор звертався до вказаних осіб із запитом про надання йому документації щодо фінансових операцій з ТОВ "Грейс-Ойл". Однак, вказаними особами жодних документів ліквідатору не надано.

Слід зауважити, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Будь-яка господарська операція, дія суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи.

Вочевидь, що на особу, яка отримала вигоду з протиправної, в т.ч. недобросовісної поведінки керівника чи засновників боржника поширюються правила субсидіарної відповідальності.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності.

Суд першої інстанції погодився з доводами ліквідатора, що враховуючи розмір кредиторських вимог у справі про банкрутство ТОВ "Грейс-Ойл" і розмір грошових коштів, які отримано вказаними вище юридичними особами і які залишились неповернутими, є підставою для висновку про отримання вказаними товариствами істотних активів боржника ТОВ "Грейс-Ойл".

Вказаними юридичними особами на підставі договорів поворотної фінансової допомоги, з посиланням на які ТОВ "Грейс-Ойл" перераховувались грошові кошти, та внаслідок не вчинення посадовими особами банкрута дій, необхідних для погашення заборгованості перед, отримано істотну вигоду у розмірі неповернутої грошової позики.

Здійснивши співвідношення розміру заявлених у справі кредиторських вимог та розміру отриманої і неповернутої позики, обґрунтованим видається висновок, що у разі б виконання вказаними особами своїх зобов`язань з повернення відповідних грошових сум, можливо було б уникнути банкрутства ТОВ "Грейс-Ойл".

У відповідності до ч. 1 ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення наділений повноваженнями по здійсненню аналізу фінансового стану банкрута. Саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

Водночас, якщо дії третьої особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей що стосуються визначення дій боржника, на шкоду кредиторам боржника.

У такому разі ненадання особами, які притягуються до субсидіарної відповідальності, документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинно знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Поряд з цим, жодними з товариств, щодо притягнення яких до субсидіарної відповідальності подано заяву, не надано до суду будь-яких пояснень і допустимих доказів щодо підстав та обставин укладення і виконання договорів поворотної фінансової допомоги, у тому числі пояснень стосовно добросовісності/недобросовісності своєї бездіяльності з повернення коштів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що викладені ліквідатором у заяві про покладення субсидіарної відповідальності обставини свідчать про наявність підстав для покладення вказаної відповідальності на ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Вента Актив".

Щодо доводів ліквідатора про вину керівників та засновників ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Вента Актив.

Згідно з ч.ч. 1-3 статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Таким чином, для покладення субсидіарної відповідальності на керівника товариства, слід визначитися з питаннями чи є керівник одноосібним виконавчим органом товариства та які саме дії/бездіяльність керівника або укладені ним правочини призвели до банкрутства боржника.

Мотивуючи підстави для притягнення до відповідальності юридичних осіб ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Вента Актив", ліквідатор вказує на отримання такими особами істотної вигоди внаслідок протиправних і недобросовісних дій колишнього керівника ТОВ "Грейс-Ойл" у розмірі неповернутої фінансового допомоги.

Отже, у даному випадку питання стоїть не лише у виведені активів (позика грошових коштів) ТОВ "Грейс-Ойл", що мало місце за декілька років до укладення договорів фінансового лізингу і відкриття провадження у справі про банкрутство, а й у тому, що відповідні грошові кошти в подальшому не було повернуто на користь ТОВ "Грейс-Ойл".

Між тим, як правильно встановив місцевий господарський суд, підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство стало припинення здійснення лізингових платежів та неповернення отриманої за договорами фінансового лізингу: № № 11-20-34 ств-пл/122, 11-20-33 ств-фл/123, 11-20-35 ств-фл/126, укладеними 17.03.2020 між ДПАТ "НАК "Украгролізинг" (лізингодавець) і ТОВ "Грейс-Ойл" (лізингоодержувач) в особі керівника Затірко І.Ф., техніки.

В свою чергу, відповідні особи (керівники/засновники) ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Вента Актив", а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були звільненні із займаних з керівних посад ще до періоду укладення ТОВ "Грейс-Ойл" договорів фінансового лізингу та відкриття провадження у справі про банкрутство, а засновники відчужили свої частки у товаристві іншим особам, відтак, не мали впливу на товариство в питанні поверненні сум позики на відповідні дати.

Апеляційний суд наголошує, що як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2021 у справі № 814/803/17 визначальним принципом господарського судочинства є змагальність сторін.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція Верховного Суду викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18).

Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини 2 статті 61 КУзПБ та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (див. висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17).

При цьому щодо суб`єктів субсидіарної відповідальності, апеляційний суд вважає за необхідне уточнити, що КУзПБ (зокрема частині 2 статті 61) не містить заборони для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі на керівника боржника, повноваження яких до та на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство припинились, оскільки одним із визначальним для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб та наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона).

Аналогічну за змістом правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.12.2022 у справі № 908/802/20, від 17.01.2023 у справі №910/1864/18, від 24.01.2023 у справі № 9147/1500/18(917/1932/20).

Час, що минув з дати припинення повноважень щодо боржника суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на вирішення питання про покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності, однак має враховуватися судами поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності (зокрема, встановлення обставин щодо можливості усунення таких негативних наслідків іншими посадовими особами боржника, які були наділені управлінськими функціями щодо боржника після припинення повноважень суб`єкта відповідальності, однак не вчинили належних дій з усунення негативних наслідків).

Відтак, у кожному окремому випадку, досліджуючи питання вини керівника боржника як одноосібного виконавчого органу боржника (володіє часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 100%), суд має з урахуванням пояснень та заперечень визначеного у спірних правовідносинах суб`єкта субсидіарної відповідальності, визначати той розмір субсидіарної відповідальності, який має бути покладений на цього суб`єкта.

Згідно з загальним підходом практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Лекіч проти Словенії" від 11.12.2018, "Буссутіл проти Мальти" від 03.06.2021) сама по собі презумпція національного законодавства щодо відповідальності керівника за всі зобов`язання очолюваної ним компанії не суперечить принципам, закладеним у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, від 04.11.1950 (далі - Конвенція). При цьому, хоча справа "Лекіч проти Словенії" стосувалася сплати комерційної заборгованості, а справа "Буссутіл проти Мальти" - сплати податків, однак загальний підхід щодо можливості притягнення керівника до субсидіарної відповідальності перед третіми особами залишається незмінним.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 917/1500/18(917/1932/20), від 11.04.2023 у справі № 904/591/15.

Однак, доказів надання вказівок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на прийняття посадовими особами ТОВ «Грейс-Ойл» управлінських рішень щодо надання ТОВ "Експерт Агро Україна", ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Вента Актив" неправомірної вигоди у вигляді неповернутої позики, позивачем суду не надано, як і відсутні у матеріалах справи докази контролю останніх над діяльністю ТОВ «Грейс-Ойл».

Що ж до посилання апелянта на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.03.2021 у справі № 906/904/16, щодо розподілу відповідальності між особами, які здійснюють фактичний контроль над юридичною особою та номінальними керівниками та учасниками, слід зазначити, що у вказаній постанові суд касаційної інстанції наголосив, що суб`єкти правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності за ч. 5 ст. 41 Закону про банкрутства чітко визначені цією нормою - це засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови доведення вчинення ними винних дій (бездіяльності), що потягнули наслідки у вигляді, як неплатоспроможності боржника, так відсутності у боржника активів для задоволення вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі.

У даній же справі судом не встановлено здійснення будь-якого впливу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом фактичного контролю чи з використанням номінальних керівників (в тому числі ОСОБА_1 ) на ТОВ «Грейс-Ойл», як і можливість згаданих осіб іншим чином визначати дії боржника.

До того ж, у справі № 906/904/16 судами попередніх інстанцій встановлено, що «неплатоспроможність боржника виникла до призначення ОСОБА_1 на посаду директора боржника, з договорів, які були укладені ОСОБА_3 та ОСОБА_2. При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, що ані ОСОБА_2, ані ОСОБА_3 не передали ОСОБА_1 жодних документів щодо діяльності ТОВ "Староолександрівка", а відтак, ОСОБА_1 не мав жодної можливості з`ясувати реальний стан справ ТОВ "Староолександрівка" та виконувати або ефективно заперечувати щодо вимог ТОВ "Агрохімічна компанія "Вітагро" та АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України"».

Отже, правовідносини у порівнюваних справах не є подібними та відрізняються за матеріально-правовим регулюванням, що слідує з правової позиції, викладеної у п. 5.5 мотивувальної частини постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16, згідно якої під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. Аналогічний правовий висновок викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г, від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11, від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що у постанові від 02.03.2021 у справі № 906/904/16 викладено висновки про застосування норм права у правовідносинах, які не подібні до правовідносин у даній справі № 912/2168/21.

Доводи ліквідатора про наявність підстав вважати, що зміна керівника і засновника ТОВ "Форекс Інвест" мала ознаки фіктивності, оскільки щодо вказаного товариства 31.01.2020 було анульовано свідоцтво ПДВ, визнаються судом безпідставними з огляду на надані 07.11.2022 ОСОБА_5 до справи договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Форекс Інвест" від 26.09.2019 з актами прийому-передачі документів і частки від 26.09.2019 та акт звірки між ТОВ "Форекс Інвест" і ТОВ "Грейс-Ойл", які спростовують зазначені позивачем обставини. Зокрема, вбачається, що 26.09.2019 ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Форекс Інвест", а державну реєстрацію зміни учасника і керівника ТОВ "Форекс Інвест" було проведено 27.09.2019

Колегія суддів зауважує, що за викладених обставин, підтверджених відповідними доказами, слід погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за зобов`язаннями ТОВ "Грейс-Ойл" в межах загального розміру визнаних господарським судом Кіровоградської області ухвалою від 05.11.2021 грошових вимог кредиторів на суму 775 501,39 грн, яка складається з вимог: ДП "НАК "Украгролізинг" в розмірі 740 745,53 грн та 22 700,00 грн судового збору та Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області в розмірі 7 515,86 грн та судового збору 4 540,00 грн.

При цьому слід зауважити, що розмір субсидіарної відповідальності розрахований за нормами ч. 2 ст. 61 КУзПБ, згідно яких розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Судом встановлено, що з наданих ліквідатором звітів слідує, що ліквідаційна маса боржника не сформована у зв`язку з відсутністю будь-яких майнових активів, за рахунок яких можливо погасити кредиторські вимоги, а повнота здійснених ліквідатором дій під час ліквідаційної процедури не спростована учасниками провадження у справі про банкрутство ТОВ "Грейс-Ойл".

За таких умов, порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не встановлено.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, не спростовують мотивів та висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим, відхиляються судом апеляційної інстанції, наслідком чого є відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі № 912/2168/21 в оскаржуваній частині (щодо відмови в задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, апеляційний суд звертається до правового висновку, викладеного в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.10.2022 у справі № 911/3554/17 (911/401/21), відповідно до якого за подання заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу, винну в доведенні до банкрутства боржника, судовий збір не сплачується.

Водночас, під час оскарження судових рішень, ухвалених за результатом розгляду заяви про покладення субсидіарної відповідальності, судовий збір підлягає сплаті як за ухвалу суду.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі положень ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі № 912/2168/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 08.11.2022 у справі №912/2168/21 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейс-Ойл".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 23.05.2023

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А.Верхогляд

Суддя А.Є. Чередко