УХВАЛА

м. Київ

15.05.2023Справа № 910/7313/23

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву Керівника Бердянської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі:1) Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України; 2) Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області

до 1) Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельне управління "Промбудколія"

про визнання недійсними рішення та договору, застосування наслідків недійсності правочину

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернувся Керівник Бердянської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі: 1) Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України; 2) Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області з позовом до 1) Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Бердянської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельне управління "Промбудколія", в якому прокурор просить суд:

- визнати недійсним рішення з визначення переможця, оформленого протоколом № 3 засідання постійно діючої робочої групи з визначення результатів допорогових закупівель через електронну систему закупівель "PROZORRO" за кодом ДК 021:20-6 Інші завершальні будівельні роботи Бердянської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (визначення переможця) від 28.03.2017;

- визнати недійсним договір № 27-В-БЕФ-17 від 12.04.2017 щодо закупівлі послуг "Поточний ремонт ділянки колії № 5а (інв. № 702)", укладений між ДП "АМПУ" в особі Бердянської філії та ТОВ "РБУ "Промбудколія";

- стягнути з ТОВ "РБУ "Промбудколія" на користь ДП "АМПУ" в особі Бердянської філії 271 200 грн., а з ДП "АМПУ" одержані ним за рішенням суду 271 200 грн, стягнути в дохід держави в особі Східного офісу Держаудитслужби.

При цьому, прокурором заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі та клопотання про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Як вбачається з позовної заяви, прокурором до копії листа АТ «Державний ощадний банк України» від 29.03.2023 № 46/12-11/1/1889/2003-БТ не додано виписку по рахункам клієнта - Бердянської філії ДП "АМПУ", хоча відповідне посилання міститься у позовній заяві (стор.30, абз.5), так і безпосередньо у вказаному листі АТ «Ощадбанк».

Крім того, згідно з приписами статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 2 684,00 грн.

З огляду на заявлені прокурором позовні вимоги, а саме дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, ним повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 9436,00 грн, а відповідні докази надано до суду.

Однак, суд вказує, що в порушення приписів пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору у вказаному розмірі, а натомість в пункті 1 прохальної частини позову прокурором заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування необхідності відстрочення сплати судового збору Прокурор посилається на введення воєнного стану в України з 24.02.2022, відсутність бюджетних коштів для оплати судового збору оскільки такі кошти першочергово спрямовуються для забезпечення обороноздатності держави.

Так, прокурор зазначає, що з метою отримання коштів на сплату судового збору Запорізькою обласною прокуратурою направлено лист від 24.04.2023 № 21-1929 вих-23 до Офісу Генерального прокурора як головного розпорядника бюджетних коштів щодо отримання додаткового фінансування.

При цьому, згідно довідки № 21-325 від 01.05.2023 станом на 01.05.2023 залишок коштів на рахунку Запорізької обласної прокуратури (КВЕД 2800) складає 1105, 01 грн, що фактично унеможливлює можливість сплати судового збору в потрібному розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 зазначеного Закону, норма якої є спеціальною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п. 1, 2 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов правового висновку, що приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами, та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Подібна за змістом правова позиція, викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20.

Суд також звертає увагу на те, що положення статей 123, 164 ГПК України взагалі не передбачають права господарського суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору, але вказують на можливість перевірити обставини можливого звільнення від сплати судового збору. Втім, як було зазначено вище, положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору, не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи)

З огляду на зазначене, у господарського суду відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про відстрочення сплати судового збору.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 50, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Керівника Бердянської окружної прокуратури Запорізької області про відстрочення сплати судового збору

2. Залишити позовну заяву Керівнику Бердянської окружної прокуратури Запорізької області без руху.

3. Встановити Керівнику Бердянської окружної прокуратури Запорізької області строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Встановити Керівнику Бердянської окружної прокуратури Запорізької області усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду:

- доказів сплати судового збору за реквізитами Господарського суду міста Києва за розгляд позовних вимог у загальній сумі 9436,00 грн;

- належним чином засвідченої копії виписки по рахункам Бердянської філії ДП "АМПУ", наданої АТ «Державний ощадний банк України» в додаток до листа від 29.03.2023 № 46/12-11/1/1889/2003-БТ

5. Роз`яснити Керівнику Бердянської окружної прокуратури Запорізької області, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

6. Ухвала набрала законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Привалов