ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 Справа № 917/279/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-сервісна компанія "ЕСКО-Північ" вул. Рилєєва, 10-а, Київ 73, 04073

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" вул. Харчовиків 27, Полтава, Полтавська область, 36014

про стягнення 51423192 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

Від позивача: Скрипниченко О.М., док. в справі

Від відповідача: Козаченко Т.П., док. в справі

21.02.2023 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-сервісна компанія "ЕСКО-Північ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська бурова компанія" про стягнення 51423192 грн. неустойки за прострочення виконання робіт за договором підряду № 010721 КЛЗ від 01.07.21 р.

Ухвалою від 13.03.2023р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 06.04.23.

Представник позивача в судовому засіданні 06.04.23 заявив клопотання про залучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою від 06.04.23 суд постановив відкласти підготовче засідання на 25.04.23, запропонувати учасникам справи вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження.

24.04.23 від відповідача надійшов відзив на позов.

У підготовчому засіданні, 25.04.2023р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 25.04.2023р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/279/23, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 09.05.2023.

08.05.23 від позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 09.05.2023 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 09.05.23 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

01.07.2021 Позивачем - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ЕСКО-ПІВНІЧ» (Замовником) укладено Договір підряду №010721КЛЗ про виконання підрядних робіт по спорудженню пошукової свердловини № 3 Клубанівсько-Зубренківського родовища із Відповідачем -ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ» (Підрядником), надалі по тексту - Договір підряду.

Згідно із умовами Договору підряду, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується у відповідності до Робочого проекту з використанням виробничих ресурсів та матеріалів Підрядника, використовуючи працю персоналу Підрядника вчасно та якісно виконати роботи по спорудженню пошукової свердловини № 3 Клубанівсько-Зубренківського родовища, проектною глибиною 6000м на території Договору, в строки визначені Календарним планом робіт та в порядку і на умовах, визначених Договором та передати результати робіт Замовнику.

Відповідно до п.3.8. Договору строки виконання робіт визначаються Календарним планом робіт; датою початку робіт вважається дата одержання Відповідачем від Позивача попередньої оплати та документів згідно Додатку № 2 до Договору.

У відповідності до п.3.9 Договору роботи виконуються поетапно. Сторони протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення кожного етапу робіт підписують Акти приймання-передачі виконаних робіт за відповідний етап, що закінчився, які є підтвердженням фактичного обсягу робіт, виконаного у відповідному етапі.

До Договору підряду сторонами складено Додатки, які є його невід`ємними частинами:

Додаток №1. Календарний планом робіт та зведений кошторисний розрахунок по спорудженню свердловини № 3 Клубанівсько-Зубренківського родовища;

Додаток №2. Переляк документів, що передаються Підряднику до початку виконання робіт;

Додаток №3. Перелік документів, включений у справу свердловини, при передачі її Замовнику;

Додаток 4. Регламент взаємовідносин між технічними службами Замовника і Підрядника;

Додаток 5. Зразок щоденного рапорту;

Додаток 6. Зразок акту простою;

Додаток 7. Розподілення обов`язків між сторонами при виконанні комплексу робіт;

Додаток 8. Кошторисний розрахунок вартості однієї доби робіт, не передбачених умовами договору під час виконання робіт по спорудженню свердловини № 3 Клубанівсько- Зубренківського родовища;

Додаток 9. Кошторисний розрахунок вартості однієї доби простою під час виконання робіт по спорудженню свердловини № 3 Клубанівсько-Зубренківського родовища.

Відповідно до Календарного плану (Додаток № 1 до Договору) встановлені такі строки виконання робіт:

1 етап (Підготовчі роботи, мобілізація і монтаж) - 30 діб;

3 етап (Перша технічна колона) - 39 діб;

4 етап (Друга технічна колона) - 82 доби.

Також до Договору підряду сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 05.07.2021 та Додаткову угоду №2 від 31.08.2022.

У відповідності до п. 9.12. розділу 9 Договору підряду (у редакції Додаткової угоди №1), за прострочення строку виконання Робіт більше ніж на 10 (десять) календарних днів по будь-якому з Етапів, що мало наслідком порушення загального строку виконання робіт, більше ніж 15 ( п`ятнадцять) календарних днів, Підрядник сплачує Замовнику (за його вимогою) неустойку в розмірі 20% від вартості етапу робіт, прострочення в якому становило більше ніж 10 (десять) календарних днів.

Позивач вказує, що:

- попередню оплату в сумі 18 100 000,00 грн. з ПДВ Позивач перерахував Відповідачу згідно платіжного доручення № 8926 від 02.07.2021. Тобто, датою початку виконання робіт мало бути 03.07.2021.

- проте, датою фактичного початку виконання Підрядником робіт по Договору є 08.07.2021. що підтверджується подорожнім листом №4106 про виїзд Підрядника - Відповідача на місце майданчику свердловини №3 Клубанівсько-Зубренківського родовища

- роботи по етапам 1-4 мали бути завершені 14.12.2021.

- фактичні строки виконання робіт Відповідачем по етапам 1, 3, 4 склали:

1 етап (Підготовчі роботи, мобілізація і монтаж) - 102 доби (підтверджується актом №1 приймання-передачі робіт від 31.10.2021);

3 етап (Перша технічна колона) - 68 діб (підтверджується актом №6 приймання- передачі робіт від 31.12.2021);

4 етап (Друга технічна колона) - 221 доба (підтверджується актом №15 приймання- передачі робіт від 09.08.2022).

Фактично Підрядником допущено прострочення виконання робіт по вказаним етапам, а саме, у етапі 1 прострочення становить 72 календарних дні, у етапі 3 прострочення становить 29 календарних дні, у етапі 4 прострочення становить 11 календарних дні.

- факт прострочення виконання робіт визнається і самим Відповідачем (листи від 20.10.2021 № 1114 та від 28.10.2022 №614/3).

Так, в листі від 20.10.2021 № 1114 Відповідач зазначає, що порушення строку виконання робіт по 1-му естапу допущено з вини субпідрядника, залученого Відповідачем.

В листі від 28.10.2022 №614/3 Відповідач посилається на те, що причинами прострочення виконання робіт були карантин і введення воєнного стану.

- позивачем не включається до розрахунку неустойки за прострочення робіт період простою з 24.02.2022 по 02.07.2022 через введення військового стану в Україні.

У зв`язку із наведеним, Позивачем нараховано Відповідачу неустойку у розмірі 20% від вартості кожного з етапів, у якому було прострочення. Загальна сума неустойки по етапам 1, 3 та 4 виконання робіт по Договору становить 51 423 192,00грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача суму неустойки за прострочення виконання робіт по Договору підряду №010721КЛЗ від 01.07.2021 на виконання підрядних робіт по спорудженню пошукової свердловини № 3 Клубанівсько- Зубренківського родовища у розмірі 51 423 192,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов вказав на таке:

- прострочення строків виконання робіт, які мали місце по 1,3 та частково по 4 етапах робіт відбулося в період дії рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. та Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, якою було встановлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Внаслідок вищевикладеної епідеміологічної ситуації, підприємством були посилені карантинні обмеження через масові захворювання працівників, а працівників, які з ними контактували - перебували па ізоляції. Це відзначилося на продуктивності роботи бурових бригад, адже бригади працювали не в повному складі. Також малій місце труднощі з постачанням запасних частин з-за кордону, оскільки карантинні заходи було впроваджено в більшості країн світу. Проте, не дивлячись на карантинні обмеження та всі негативні наслідки, які вони завдали, Відповідач продовжив виконувати свої зобов"язання.

- на 4-му етапі виконання рибіт почалося повномашабне вторгнення держави агресора на територію України. Згідно з листом Торгово-промислова палата України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 підтверджує, що форс-мажорні обставини, діють з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб"єктів господарської діяльності.

- відповідно до Наказу Міністерства з питань Реінтеграції Тимчасово окупованих територій № 75 від 25.04.2022 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25.04.20222 року, та в послідуючому змінювався згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні) було включено територію де Відповідач виконував роботи територіально (Харківська область. Богодухівський район). Навіть в цей час Підрядник продовжував виконання робіт по 4 Етапу та мав намір переходити да наступних, згідно Календарного плану.

Відповідач просить врахувати вищевикладені обставини, що свідчать про наявність об`єктивних причин невчасного виконання зобов`язання Відповідачем, його добросовісне відношення до взятих на себе обов`язків відповідно до договору №010721KJI3 від 01.07.2021року, значну співмірність між нарахованою Позивачем неустойкою та загальною ціною договору, а також з урахуванням того, що Позивач в позовній заяві не зазначив настання для нього реальних збитків у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання Відповідачем.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати наданих послуг робочої сили спецконтингенту.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 сі. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2021 Позивачем - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ЕСКО-ПІВНІЧ» (Замовником) укладено Договір підряду №010721КЛЗ про виконання підрядних робіт по спорудженню пошукової свердловини № 3 Клубанівсько-Зубренківського родовища із Відповідачем -ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ» (Підрядником).

Відповідно до ст. 837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з пунктом 1 статті 843 Цивільного кодексу України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна в договорі підряду може бути визначена також у кошторисі (пункт 1 статті 844 цього ж Кодексу). Строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 Цивільного Кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до п.3.8. Договору підряду №010721КЛЗ від 01.07.2021 про виконання підрядних робіт по спорудженню пошукової свердловини № 3 Клубанівсько- Зубренківського родовища, укладеного між Позивачем та Відповідачем (далі - Договір):

- строки виконання робіт визначаються Календарним планом робіт;

- датою початку робіт вважається дата одержання Відповідачем від Позивача попередньої оплати та документів згідно Додатку № 2 до Договору.

Додаток № 2 до Договору про передачу документів підписаний Сторонами одночасно з підписанням Договору - 01.07.2021.

Попередню оплату в сумі 18 100 000,00 грн. з ПДВ Позивач перерахував Відповідачу згідно платіжного доручення № 8926 від 02.07.2021.

Тобто, датою початку виконання робіт мало бути 03.07.2021.

Проте, датою фактичного початку виконання Підрядником робіт по Договору є 08.07.2021, що підтверджується подорожнім листом №4106 про виїзд Підрядника - Відповідача на місце майданчику свердловини №3 Клубанівсько-Зубренківського родовища.

Відповідно до Календарного плану (Додаток № 1 до Договору) встановлені такі строки виконання робіт:

1 етап (Підготовчі роботи, мобілізація і монтаж) - 30 діб;

3 етап (Перша технічна колона) - 39 діб;

4 етап (Друга технічна колона) - 82 доби.

Тобто, роботи по етапам 1-4 мали бути завершені 14.12.2021.

Фактичні строки виконання робіт Відповідачем по етапам 1, 3, 4 склали:

1 етап (Підготовчі роботи, мобілізація і монтаж) - 102 доби (підтверджується актом №1 приймання-передачі робіт від 31.10.2021);

3 етап (Перша технічна колона) - 68 діб (підтверджується актом №6 приймання- передачі робіт від 31.12.2021);

4 етап (Друга технічна колона) - 221 доба (підтверджується актом №15 приймання- передачі робіт від 09.08.2022).

Вказане підтверджує твердження позивача про те, що Підрядником допущено прострочення виконання робіт по вказаним етапам, а саме, у етапі 1 прострочення становить 72 календарних дні, у етапі 3 прострочення становить 29 календарних дні, у етапі 4 прострочення становить 11 календарних дні.

Суд зазначає, що відповідач при розгляді справи не заперечував факт прострочення виконання робіт по договору.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до п. 9.12. розділу 9 Договору підряду (у редакції Додаткової угоди №1), за прострочення строку виконання Робіт більше ніж на 10 (десять) календарних днів по будь-якому з Етапів, що мало наслідком порушення загального строку виконання робіт, більше ніж 15 ( п`ятнадцять) календарних днів, Підрядник сплачує Замовнику (за його вимогою) неустойку в розмірі 20% від вартості етапу робіт, прострочення в якому становило більше ніж 10 (десять) календарних днів.

Враховуючи те, що порушення термінів виконання робіт по етапам 1, 3 та 4 виконання робіт по Договору тривало більше 10 календарних днів, замовник нарахував підряднику 20% неустойки, сума якої становить 51 423 192,00грн., в тому числі:

по етапу 1 строк виконання робіт становить 30 календарних днів; вартість робіт по Акту №1 приймання-передачі виконаних робіт від 31.10.2021 становить 50 988 960,00грн. з ПДВ; прострочення становить 72 календарних дні, Сума неустойки в розмірі 20% від вартості етапу робіт - 10 197 792,00 грн.,

по етапу 3 строк виконання робіт становить 39 календарних днів; вартість робіт по Акту №6 приймання-передачі виконаних робіт від 31.12.2021 становить 64 029 240,00грн. з ПДВ; прострочення становить 29 календарних дні, Сума неустойки в розмірі 20% від вартості етапу робіт - 12 805 848,00 грн.,

по етапу 4 строк виконання робіт становить 82 календарних дні; вартість робіт по Акту №15 приймання-передачі виконаних робіт від 09.08.2022 становить 142 097 760,00грн. з ПДВ; прострочення становить 11 календарних дні, Сума неустойки в розмірі 20% від вартості етапу робіт - 28 419 552,00 грн.

Перевіривши порядок нарахування неустойки позивачем за позовом, суд встановив, що наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним.

При цьому, суд враховує, що позивачем не включається до розрахунку неустойки за прострочення робіт період простою з 24.02.2022 по 02.07.2022 через введення військового стану в Україні, оскільки сторонами у відповідному Акті погоджена вимушена зупинка робіт по спорудженню свердловини №3 Клубанівсько-Зубренківського родовища у відповідності до п.3.8 Договору підряду, згідно із яким строк виконання робіт може бути продовжений на час простоїв, аварій, ускладнень, що виникли не з вини Підрядника.

Водночас, розглядаючи наведені відповідачем у відзиві обставини, суд зазначає, що главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Відповідно до частини 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує за наслідками аналізу, оцінки та дослідженню конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Відповідач посилається, зокрема, на те, що:

- прострочення строків виконання робіт, які мали місце по 1,3 та частково по 4 етапах робіт відбулося в період дії рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. та Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, якою було встановлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Внаслідок вищевикладеної епідеміологічної ситуації, підприємством були посилені карантинні обмеження через масові захворювання працівників, а працівників, які з ними контактували - перебували па ізоляції. Це відзначилося на продуктивності роботи бурових бригад, адже бригади працювали не в повному складі. Також малій місце труднощі з постачанням запасних частин з-за кордону, оскільки карантинні заходи було впроваджено в більшості країн світу. Проте, не дивлячись на карантинні обмеження та всі негативні наслідки, які вони завдали, Відповідач продовжив виконувати свої зобов"язання.

- на 4-му етапі виконання рибіт почалося повномашабне вторгнення держави агресора на територію України. Згідно з листом Торгово-промислова палата України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 підтверджує, що форс-мажорні обставини, діють з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб"єктів господарської діяльності.

- відповідно до Наказу Міністерства з питань Реінтеграції Тимчасово окупованих територій № 75 від 25.04.2022 року, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 25.04.20222 року, та в послідуючому змінювався згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні) було включено територію де Відповідач виконував роботи територіально (Харківська область. Богодухівський район). Навіть в цей час Підрядник продовжував виконання робіт по 4 Етапу та мав намір переходити да наступних, згідно Календарного плану.

Беручи до уваги вказані обставини, які на переконання суду свідчать про відсутність наміру відповідача ухилитись від виконання взятих на себе зобов`язань, а також інтереси Відповідача (так як, стягнення з відповідача штрафу у повному обсязі призведе до покладення на відповідача надмірного фінансового тягаря), відсутність доказів, які підтверджували б наявність у Позивача збитків, які б були спричинені простроченням саме Відповідача, а також враховуючи інтереси позивача, господарський суд прийшов до висновку про наявність у даному випадку виключних обставин для зменшення належного до стягнення неустойки на 50 %, тобто до 25 711 596,00 грн.

В цій частині позовні вимоги про стягнення пені задовольняються судом.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 25 711 596,00 грн. неустойки підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині вимог у позові слід відмовити.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

При цьому судом враховано п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Крім цього, позивачем у позові були заявлені до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат понесених позивачем, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, про які заявлено у позові та заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд врахував таке.

За п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем заявлено про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, на підтвердження яких надано: копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.02.2023, укладеного між Позивачем - ТОВ «ЕСКО-ПІВНІЧ» укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги №10-02/2023 від 10.02.2023 із Адвокатським об`єднанням «ФОРУМ»; Довіреність на адвоката Скрипченко О.В. від 10.02.2023; копію Свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю від 29.05.2020; копію додаткової угоди від 21.04.2023 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 10-02/2023 від 10 лютого 2023 року; копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 21.04.2023; копію платіжного інструкції від 24.04.2023 № 15975.

Відповідач за позовом заперечень щодо неспівмірності чи недоведеності витрат позивача на професійну правничу допомогу на заявляв.

Згідно ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відтак позивачем дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Враховуючи задоволення судом вимог позивача частково, його витрати на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВСЬКА БУРОВА КОМПАНІЯ» (, адреса: 36014, м. Полтава вул. Харчовиків, буд.27) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ЕСКО-ПІВНІЧ» (, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10-а) 25711596,00 грн. неустойки за прострочення виконання робіт, витрати по сплаті судового збору в сумі 771347,89 грн. та 30000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.05.23 р.

Суддя Киричук О.А.