ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

22 травня 2023 року Справа № 918/772/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023

(ухвалене о 15:11 год. у м. Рівному, повний текст складено 06.03.2023)

у справі № 918/772/21 (суддя Пашкевич І.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз"

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача - Оніщук В.М.

від відповідача - Янкевич Л.Д.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" 2 486 439 грн 74 коп. заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності, 290 462 грн 70 коп. пені, та 252 874 грн 02 коп. інфляційних втрат та 114 603 грн 58 коп. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 у справі №918/772/21 в позові відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 у справі №918/772/21 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.08.2022 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено. Рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 у справі №918/772/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Під час нового розгляду, рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі № 918/772/21 позов задоволено. Стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 2 486 439 грн 74 коп. заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності, 290 462 грн 70 коп. пені, 114 603 грн 58 коп. 3% річних, 252 874 грн 02 коп. інфляційних втрат та 212 245 грн 65 коп. судового збору.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із перевищенням замовленої договірної потужності, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за період травень-грудень 2019 року в розмірі 2 486 439 грн 74 коп.

Також суд погодився із правомірністю нарахуванням позивачем відповідачу сум пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 15, 16, 257, 261, 625, 638, 901 ЦК України, ст. ст. 179, 180, 307 Господарського кодексу України, ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", п. 5 гл. 1 р. І, п. п. 1, 2, 4, 8, 10, 17 гл. 1, п. п. 1, 2 гл. 7, п. 1 гл. 8 р. ІХ, п. 2 гл. 2 р. XV, Кодексу ГТС.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонере товариство "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі № 918/772/21 скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Між АТ "Рівнегаз" та АТ "Укртрансгаз" відсутні договірні відносини, які б врегульовували надання послуги договірної потужності в розрізі доби у 2019 році, неузгоджені істотні умови Договору та відсутні докази фактичного виконання Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.4. Договору, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначаються відповідно до додатків 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування). Згідно п.2.9. Договору, додатки 1,2,3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли Замовником Послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство.

Втім, додатки 1, 2, 3 до Договору не укладалися, такі додатки відсутні взагалі, а відсутність підписаних додатків свідчить про неузгодження сторонами всіх суттєвих умов договору щодо кожної послуги, яка має надаватись за таким договором, у тому числі щодо плати за перевищення договірної потужності. Відсутність Додатку 1 "Розподіл потужності" взагалі виключає можливість у відповідності до Договору надавати Оператором ГТС послугу замовленої потужності.

При цьому, без встановлення попередньої замовленої потужності, яка відповідно до умов договору визначається Додатком 1, не може мати місце будь-яке перевищення договірної потужності.

01.05.2019 набрали чинність важливі зміни до Кодексу ГТС та Типової форми договору транспортування природного газу, в тому числі, повністю змінений порядок отримання доступу до потужності, замовлення потужності, визначення вартості та порядок розрахунку договірної потужності, а також змінився порядок розрахунку перевищення договірної потужності. Тобто тільки з 01.05.2019 Оператор ГТС фактично мав можливість надавати послугу з розподілу договірної потужності, порядок надання якої був повністю змінений з 01.05.2019, та Оператор ГТС був зобов`язаний привести договірні відносини із замовниками послуг транспортування у відповідність до діючого законодавства.

З 01.05.2019 по 31.12.2019 між Позивачем та Відповідачем були відсутні будь-які договірні відносини, які б врегульовували надання послуги договірної потужності в розрізі доби у відповідності до діючого з 01.05.2019 року порядку надання таких послуг.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту виникнення щодобових небалансів, їх врегулювання Позивачем у спірний період, понесення реальних витрат, та відповідно, замовлення Відповідачем договірної потужності та її перевищення на обсяги цих небалансів.

Позивачем не надано первинних документів, які б свідчили про перетікання природного газу, що належить Відповідачу, підстави виникнення небалансів саме Відповідача в газотранспортній системі та докази врегулювання їх Оператором ГТС. Не надано доказів про замовлення АТ "Рівнегаз" у Оператора ГТС договірної потужності та доказів її перевищення у травні-грудні 2019 року відповідно до Договору № від 17.12.2015 та положень Кодексу ГТС, з огляду на що складені Позивачем односторонні звіти про використання замовленої потужності, акти та рахунки не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу перевищення замовленої (договірної) потужності та, відповідно, вартості цих послуг; не надано доказів понесення Позивачем реальних та обґрунтованих витрат саме на врегулювання небалансів Відповідача, тощо.

По справі № 918/772/21 АТ "Укртрансгаз" також не надав доказів того, що на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами існував договір в редакції, яка б передбачала врегулювання перевищення добового розподілу потужностей.

Продовжує, що постановою НКРЕКП від 29.11.2019 №2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України" транспоновано положення актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу, офіційний переклад яких здійснено Урядовим офісом координації європейської та євроатлантичної інтеграції 25.11.2019, а саме: Регламент Комісії (ЄС) № 312/2014 від 26.03.2014 про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах.

Вказує, що вимоги Регламенту комісії (ЄС) №312/2014 мають перевагу над положеннями Кодексу ГТС, який, не може застосовуватися, у розріз із положеннями Регламенту. Регламентом комісії (ЄС) №312/2014 запроваджується Мережевий кодекс, що встановлює правила балансування, включаючи правила процедур номінації, пов`язаних із газотранспортною системою, плати за небаланс, процедури розрахунків, що пов`язані із платою за добовий небаланс, та операційне балансування між мережами операторів газотранспортних систем.

З урахуванням положень Регламенту комісії (ЄС) № 312/2014, Регламентом застосується визначення операційне балансування. При цьому, у Регламенті не передбачено такого способу врегулювання небалансів, як закупівля природного газу для покриття небалансів, а визначено два способи: (а) купівлі та продажу короткострокового стандартизованого продукту на торговій платформі - позивач не надав доказів; (b) використання послуг балансування - торги на РгоZоrrо не відбулися, договори не укладені.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не взяті до уваги всі доводи АТ "Рівнегаз" та надана перевага доводам позивача, неповно з`ясовані всі обставини справи, наслідком чого було ухвалене неправильне рішення.

Позивач подав суд відзив, в якому вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Незалежно від редакції договору транспортування природного газу, до спірних відносин щодо стягнення заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності відповідно до укладеного між сторонами договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 мають застосовуватися положення Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент виникнення таких відносин. У постанові від 20.12.2022 у справі №904/7656/21 Верховний Суд навів зазначені висновки, спираючись насамперед на положення Кодексу ГТС, які є однаковими, як для відносин у справі №904/7656/21, так і у справі №918/772/21. Тому такі висновки підлягають застосуванню з урахуванням встановлених судами фактичних обставин справи.

Договір транспортування природного газу, укладений між Позивачем та Відповідачем, є договором про надання послуг, а не договором перевезення вантажу, як безпідставно стверджує Відповідач у апеляційній скарзі, та до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст.ст. 306, 307 та ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом першої інстанції, та не спростовано відповідачем в апеляційній скарзі, відповідно до п. 8.4 Договору, за результатами остаточної алокації відборів та подач АТ "Рівнегаз", АТ "Укртрансгаз" виявив остаточні обсяги перевищення замовленої потужності за період травня-грудня 2019 року, про що складено звіти про використання замовленої потужності які містять розрахунок перевищення розміру договірної потужності.

АТ "Укртрансгаз" на виконання вимог Кодексу ГТС та п.8.4 Договору через інформаційну платформу направлено АТ "Рівнегаз" рахунки на оплату за перевищення замовленої потужності та звіти про використання замовленої потужності.

Загальний обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності Відповідача за період з травня по грудень 2019 року становить 13 181 810,71 куб. м./добу на загальну суму 2 486 439 грн 74 коп.

В матеріалах справи наявні копії актів приймання-передачі природного газу на ГРС, оформлених та підписаних між сторонами за травень-грудень 2019 року в порядку, визначеному п.2 гл.7 розд. III Кодексу ГРС, у яких сторони підтвердили загальні обсяги переданого газу.

Внаслідок неподання Відповідачем номінацій, здійснення відбору обсягів природного газу для забезпечення власної господарської діяльності в розумінні приписів Кодексу ГТС є відбором природного газу в обсягах перевищення замовленої потужності.

За результатами дослідження актів наданих послуг суд першої інстанції встановив, що тариф, який застосував Позивач для розрахунку вартості перевищення замовленої потужності, встановлений регулятором у відповідній точці виходу, а саме: 157 грн 19 коп. за 1 000 куб. м. на добу без ПДВ.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, звіти про використання замовленої потужності та рахунки на оплату за період травень-грудень 2019 року, які надані позивачем, є належними та допустимими доказами, які підтверджують заявлені позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 2 486 439 грн 74 коп.

З огляду на допущене Відповідачем порушення умов Договору, позовні вимоги про стягнення 2 486 439 грн 74 коп., як суми основного боргу за неоплачені послуги транспортування природного газу в обсягах перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період травень-грудень 2019 року є обґрунтованими та правомірними, а тому позов в цій частині правомірно було задоволено судом першої інстанції.

Суд першої інстанції перевірив розрахунки заявлених Позивачем до стягнення сум, та дійшов правомірного висновку про їх обґрунтованість та про наявність підстав для стягнення основного боргу, а також нарахованих позивачем сум пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Спірні правовідносини виникли між сторонами на підставі Договору, укладеного у спосіб та порядок, передбачений законодавством України, тому умови цього Договору є обов`язковими для виконання обома сторонами.

Підсумовує, що при ухваленні рішення, суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, надав належну правову оцінку усім доказам, які були надані сторонами до матеріалів справи, прийшов висновків, які відповідають обставинам справи, правильно застосував норми матеріального права та процесуального права та прийняв правомірне рішення.

Тому, просить апеляційну скаргу АТ "Рівнегаз" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі №918/772/21 - без змін.

28.04.2023 до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №918/772/21 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи №918/686/21.

Таке клопотання мотивоване тим, що Верховним Судом ухвалою від 29.03.2023 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу № 918/686/21 за позовом ТОВ "Оператор газорозподільної системи України" про стягнення з АТ "Рівнегаз" заборгованості по Договору транспортування природного газу - послуг перевищення замовленої (договірної) потужності та добових небалансів за січень-березень 2021 року.

Колегія суддів при розгляді справи № 918/686/21 прийшла висновку за необхідне уточнити правовий висновок щодо застосування п. 3 розділу XIII, п. 3 гл. 3 розділу XIV Кодексу ГТС, вказавши, що у такій категорії справ (стягнення заборгованості за послуги балансування за договором про транспортування природного газу) незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

У справі № 918/686/21, враховуючи однаковий суб`єктний склад (Оператор ГТС та Оператор ГРМ), предмет (в частині перевищення потужності), зміст правовідносин та нормативно-правове регулювання, було заявлено АТ "Рівнегаз" клопотання про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду для відступу та/або ж конкретизацію попереднього висновку, викладеного у постанові від 15.07.2022 колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №921/184/21.

При розгляді об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 918/686/21, буде встановлюватись правова природа перевищення замовленої (договірної) потужності - це послуга чи право, природа обсягів природного газу покладених в основу обрахунку вартості перевищення потужності, а також будуть викладені висновки щодо застосування постанови НКРЕКП від 29.11.2019 №2586 "Про транспозицію положень актів Європейського Союзу та Енергетичного Співтовариства на ринку природного газу України".

З огляду на вищевикладене, враховуючи предмет та підстави позову у цій справі, з метою дотримання єдності судової практики та врахування правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, вважає за необхідне заявити клопотання про зупинення провадження у справі № 918/772/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 918/686/21.

Від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшли заперечення на вищевказане клопотання.

У своїх запереченнях проти зупинення провадження у справі, АТ " Укртрансгаз " вказує на неподібність зазначених справ, враховуючи предмет їх розгляду: - в справі №918/772/21, що розглядається судом апеляційної інстанції, предметом спору є стягнення заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності транспортування природного газу, яка розраховується за тарифом, встановленим постановою НКРЕКП № 2001 від 24.12.2018, за період з 01.05.2019 по 31.12.2019; предметом позовних вимог у справі №918/686/21 є стягнення заборгованості в частині оплати за негативні щодобові небаланси та за перевищення замовленої потужності за період лютий-березень 2021 року.

Вважає, що розгляд об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 918/686/21 жодним чином не впливає на розгляд справи №918/772/21, ці дві окремо визначені справи не відповідають критеріям подібних правовідносин, а є абсолютно різними за періодом, предметом спору та їх нормативно-правовим регулюванням, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження у справі №918/772/21 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/686/21 та відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача.

В судових засіданнях 01.05.2023 та 22.05.2023 представник відповідача підтримала клопотання про зупинення провадження, просила зупинити провадження у справі №918/772/21 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи №918/686/21.

Представник позивача в судових засіданнях Північно-західного апеляційного господарського суду заперечив проти вказаного клопотання скаржника, просив суд апеляційної інстанції відмовити в його задоволенні.

Колегія суддів, розглянувши таке клопотання, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Тобто на відміну від відкладення розгляду справи, зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження. Тому провадження у справі потрібно зупиняти за наявності беззаперечних підстав для цього.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду такої справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд зауважує, що у цій справі спір виник щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності та нарахованих позивачем штрафних санкцій.

Апеляційний господарський суд бере до уваги, що предметом спору в справі № 918/686/21 за первісним позовом є стягнення заборгованості в частині оплати за негативні щодобові небаланси та за перевищення замовленої потужності за період лютий-березень 2021 року.

Водночас підставою для передачі справи №918/686/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (п. 23) вказано таке:

"Колегія суддів вважає за необхідне уточнити правовий висновок щодо застосування п. 3 розд. ХІІІ, п. 3 гл. 3 розд. ХІV Кодексу ГТС, вказавши, що у такій категорії справ (стягнення заборгованості за послуги балансування за договором про транспортування природного газу) незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів".

Також, відповідно до п. п. 28-34 ухвали Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №918/686/21:

"28. Скаржник просив передати справу на розгляд Об`єднаної палати з мотивів наявності виключної правової проблеми - існуванні протилежних підходів при вирішенні Верховним Судом спорів про стягнення вартості перевищення замовленої потужності та для відступу від висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати від 15.07.2022 у справі №921/184/21 (зазначив, що визначення доступу до потужності одночасно послугою і правом свідчить про помилковість такого висновку).

29. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховний Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання (пункти 43-44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 №823/2042/16).

30. Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з доводами АТ "Рівнегаз" щодо відсутності єдності практики з питань визначення правової природи послуг перевищення замовленої потужності і помилковості або застарілості висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Об`єднаної палати від 15.07.2022 у справі №921/184/21, тобто менше року тому, і звертає увагу скаржника, що справа передається на розгляд Об`єднаної палати з інших підстав, аніж заявляв скаржник у своєму клопотанні.

31. У клопотанні про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду скаржник зазначив про необхідність уточнити висновки, наведені у постанові від 03.08.2022 у справі №910/9627/20 з метою більш чіткого і ясного викладення правової позиції щодо правового статусу рішень Суду Європейського Союзу та висновків Секретаріату Енергетичного Співтовариства. Вказав про необхідність відступу від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що рішення Суду Європейського Союзу не є джерелом права, яке застосовується в розумінні ст.9 Конституції України (висновок, наведений у постанові від 08.09.2021 у справі №640/3041/20).

32. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.08.2022 у справі №910/9627/20 однозначно вказала, що відповідна релевантна практика Суду Європейського Союзу має братися до уваги, у тому числі судами (п.8.32 постанови).

33. Велика Палата Верховного Суду також висловилася щодо статусу висновків Секретаріату Енергетичного Співтовариства (пункти 8.16 - 8.18 вказаної постанови).

34. У зв`язку з цим Верховний Суд не вбачає підстав для передачі цієї справи на розгляд Об`єднаної палати із наведених АТ "Рівнегаз" мотивів, а також на розгляд Великої Палати Верховного Суду.".

Тобто, справа № 918/686/21 в частині про стягнення вартості перевищення замовленої потужності не була передана на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі №918/772/21 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи №918/686/21, а як наслідок відмову в задоволенні клопотання скаржника про зупинення провадження.

Також, від АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" 22.05.2023 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване відсутністю предмету спору, з посиланням на норми Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 22.05.2023 представник відповідача підтримала вказане клопотання про закриття провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти закриття провадження у справі.

Розглядаючи клопотання скаржника про закриття провадження у справі, судом враховується таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру (ст. 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу").

Учасники процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) - постачальники природного газу, оператори газорозподільних систем та оператор газосховищ, включені до Реєстру, а також особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01.01.2020, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", розпорядники коштів державного бюджету, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу").

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу").

Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу").

Скаржник вказує, що постановою НКРЕКП №1467 від 16.11.2022 АТ "Рівнегаз" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

В свою чергу, Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" передбачає певний порядок (механізм) здійснення дій щодо розрахунків з погашення заборгованості суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості або реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування.

Частиною 2 ст. 5 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", зазначено, що реструктуризація заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється після проведення розрахунків, передбачених статтею 4 цього Закону, шляхом розстрочення на три календарних місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону, у сумі тримісячного платежу (ч. 3 ст. 5 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу").

Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договору про реструктуризацію суми основного боргу.

Між тим, в тексті клопотання, заявник вказує, що ним лише готується проект договору про організацію взаєморозрахунків.

Також, судом враховуєтеся, що за змістом пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Як предмет позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Як вказано вище, в судовому засіданні 22.05.2023 представник відповідача заперечив проти закриття провадження у справі, що вказує на існування між сторонами не врегульованих питань, що також виключає можливість закриття провадження у цій справі.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

При цьому, суд зазначає, що в задоволенні клопотання АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про закриття провадження у справі було відмовлено ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.01.2023 в цій справі.

В свою чергу, скаржник у відповідності до норми ч. 3 ст. 255 ГПК України не включив заперечення на таку ухвалу до апеляційної скарги на оскаржене рішення суду першої інстанції.

В судових засіданнях Північно-західного апеляційного господарського суду 01.05.2023 та 22.05.2023 представник скаржника підтримала апеляційну скаргу. Вважає рішення незаконним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні судом обставин справи, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, з невідповідністю висновків викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи. Просила скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі № 918/772/21 та ухвалити нове, яким відмовити в позові.

Представник позивача в судових засіданнях 01.05.2023 та 22.05.2023 заперечив проти доводів скаржника. Вказав, що рішення Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі № 918/772/21 є законним, обґрунтованим та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права. За наведеного просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що АТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ по газопостачанню і газифікації "Рівнегаз" (замовник) (з 22.05.2019 АТ "Рівнегаз") уклали договір транспортування природного газу від 17.12.2015 № (далі Договір; т. 1, а. с. 21-27), за умовами пунктів 2.1, 2.2 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі балансування).

Обсяг послуг, що надаються визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (пункт 2.4 Договору).

За умовами п. п. 2.5.-2.8. Договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів. Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Розділом 3 Договору встановлено, що оператор зобов`язаний: своєчасно надавати послуги належної якості; розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг балансування, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; оприлюднювати інформацію, що стосується прав замовника на розподіл потужності, впровадження системних обмежень у випадку аварій та перебоїв у функціонуванні газотранспортної системи, та іншу інформацію, що передбачена Кодексом; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України; повідомляти замовника про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; здійснити додаткову оплату замовнику у разі недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором. Оператор має право: своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги; на безперешкодний та безкоштовний доступ на територію та земельну ділянку замовника, де розташоване його газове обладнання та/або комерційний вузол обліку газу, для виконання своїх обов`язків, передбачених Кодексом та чинним законодавством; обмежувати або припиняти транспортування природного газу у випадках, передбачених цим договором та Кодексом; отримувати оперативну інформацію від замовника на запит своєї диспетчерської служби; стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Пунктами 3.1 та 3.2 Договору визначено обсяг обов`язків та прав оператора, а пунктами 4.1 та 4.2 Договору обов`язки та права замовника.

Сторони також узгодили Договором питання обліку та якості газу розділ V (пункти 5.1 5.5 Договору).

Згідно з пунктами 6.1 6.3 Договору, оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Окремими розділами сторони зазначили про тарифи розділ VII Договору та визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність розділ VIII Договору.

Пунктами 7.1 7.3 Договору передбачено, що вартість послуг розраховується: розподіл потужності за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 8.1 8.4 Договору, величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності Замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформлюється додатком 1 до цього Договору. У разі якщо замовник є прямим споживачем, потужність (Wmax) у фізичних точках виходу з газотранспортної до прямого споживача визначається за величиною максимальної витрати (об`єму) газу за годину за стандартних умов розрахованою за значеннями максимального абсолютного робочого тиску газу (Рmахабс), та величиною максимальної витрати (qmax) за робочих умов комерційних ВОГ, що визначені у додатку 3 до цього Договору. При цьому для точок виходу з газотранспортної системи до прямого споживача при використанні методу змінного перепаду тиску із застосуванням звужуючих пристроїв потужність визначається за значенням максимальної витрати за стандартних умов, вказаної у Протоколі розрахунку параметрів витратоміра за заданими характеристиками звужуючого пристрою і вимірювального трубопроводу, що видається уповноваженим органом у сфері метрології.

Потужність (Wmax) вказаних у цьому пункті точок при використанні лічильників газу визначається за формулою Wmax= qmax х Рmахабс/0,101325, куб. м. /год, де Рmахабс = Рmах + 0,101325 максимальний абсолютний тиск газу, МПа; Рmах максимальний надлишковий тиск газу, МПа; qmax максимальна витрата за робочих умов лічильника газу, м3/год; Рmах та qmax визначаються на підставі метрологічної документації на вузол обліку газу, а у разі її відсутності за паспортом на лічильник газу. При цьому для точок, зазначених у цьому пункті, величина замовленої потужності за додатком 1 до цього Договору визначається на підставі потужності точок, визначеної у додатку 3 до цього Договору, з урахуванням такого: якщо на комерційному ВОГ (ПВВГ) встановлено два і більше вимірювальних трубопроводів на базі лічильників газу та/або за методом змінного перепаду тиску, які обліковують природний газ в одному напрямку передачі газу (та які працюють почергово, наприклад за необхідності окремого обліку у міжсезонні періоди тощо), величина потужності визначається за вимірювальним трубопроводом, що має найбільшу максимальну вимірювану об`ємну витрату природного газу; якщо на комерційному ВОГ (ПВВГ) встановлено два і більше вимірювальних трубопроводів на базі лічильників газу та/або за методом змінного перепаду тиску, які обліковують природний газ водному напрямку передачі газу (та які працюють одночасно) або які обліковують природний газ за різними напрямками передачі газу, величина потужності визначається за сумою максимальних вимірюваних об`ємів витрат природного газу вищезгаданими вимірювальними трубопроводами. Вартість договірної потужності на період газового місяця (P) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця: P вартість договірної потужності на період газового місяця; m кількість днів в газовому місяці; Pd вартість договірної потужності за кожний день газового місяця, яка розраховується за формулою до якої входять показники: n кількість договірних потужностей, зазначених в додатку 1 до цього Договору; Pi вартість окремої договірної потужності в розмірі Ci, яка розраховується за формулою Pi = Ci х Ti, де Ci розмір відповідної договірної потужності, зазначеної в додатку 1 до цього Договору; Ti відповідний тариф, встановлений Регулятором у відповідній точці входу чи точці виходу та зазначений в додатку 1 до цього договору. Оператор направляє рахунки-фактури на електронну адресу Замовника. Оплата вартості договірної потужності Замовником здійснюється на підставі рахунка-фактури шляхом перерахування грошових коштів в сумі вартості замовленої потужності на період газового місяця на рахунок оператора на умовах 100 відсотків попередньої оплати за п`ять робочих днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей. У випадку, коли споживачі Замовника розраховуються з ним через поточний рахунок із спеціальним режимом використання, оплата замовником послуг транспортування (у тому числі замовлення розподілу потужності) здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання замовника на поточний рахунок оператора кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги транспортування (розподілу потужності) в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, була чи не була повністю використана замовлена потужність. Вартість послуг транспортування природного газу в точці виходу складається з двох частин: перша виражена в грошовій формі (визначається з урахуванням тарифів у точках виходу та замовленої потужності в цих точках); друга у натуральному вираженні обсягів природного газу для забезпечення витрат оператора для точок виходу (визначається у відсотках до обсягу протранспортованого газу в точках виходу), що передаються замовником оператору за кожний газовий місяць та оформлюються актом приймання-передачі природного газу до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. У платіжних дорученнях замовник повинен обов`язково вказувати номер Договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У разі якщо в платіжних дорученнях Замовника не зазначено номера Договору, дати його підписання, звітного періоду (місяць, рік), за який здійснюється оплата, оператор зараховує кошти, що надійшли від замовника, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла у попередніх періодах.

У випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/-виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця Замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою до якої входять показники: B вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за період газового місяця; m кількість днів в газовому місяці; Bd вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за кожний день газового місяця, яка розраховується для кожного дня перевищення за формулою до якої входять показники: z = 1 до 01 січня 2017 року; z = 2 з 01 січня 2017 року; p кількість замовлених точок входу і точок виходу, зазначених в додатку 1 до цього Договору; Bd вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за день; Ci вх факт фактично використана потужність для i-тої точки входу, тис.куб.м/добу; Ci вих. факт фактично використана потужність для i-тої точки виходу, тис.куб.м/добу; Ci вх рік договірна потужність річна для i-тої точки входу, тис.куб.м/добу; T i вх рік тариф потужності річної для i-тої точки входу; C i вих. рік договірна потужність річна для i-тої точки виходу, тис. куб. м/добу; T i вих. рік тариф потужності річної для i-тої точки виходу. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 8.4 цього договору, визначається за даними оператора.

Згідно з пунктами 11.1, 11.2 Договору, послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг. Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора.

Відповідно до пункту 11.3 Договору визначено, що замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

У разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.13.5 Договору).

В п. п. 15.5.-15.6. Договору сторони погодили, що Оператор до 10 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до 15 числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості природного газу підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість природного газу, яку Замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 15.5 цього розділу, визначається за даними Оператора

Пунктом 17.1 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин Сторін, які виникли до його укладення, а саме: з 01.12.2015. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно з пунктами 17.2 та 17.3 Договору, усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін. Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через десять днів після настання таких змін. У разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу Сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

Сторони обмінюються інформацією, що стосується надання Послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом. Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених Сторонами випадках направлено електронною поштою. Повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання. (п.п. 19.1-19.3 договору).

В подальшому, 29.11.2017 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору (т. 1, а. с. 27-28) згідно якої, зокрема, пункт 8.4 змінено в частині формули розрахунку "п. 8.4 договору У випадку перевищення Замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця Замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою до якої входять показники: B вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за період газового місяця; m кількість днів в газовому місяці; Bd вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за кожний день газового місяця, яка розраховується для кожного дня перевищення за формулою до якої входять показники: z = 1 до 01.01.2018; z = 2 з 01.01.2018; p кількість замовлених точок входу і точок виходу, зазначених в додатку 1 до цього Договору; Bd вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей за день; Ci вх факт фактично використана потужність для i-тої точки входу, тис.куб.м/добу; Ci вих. факт фактично використана потужність для i-тої точки виходу, тис.куб.м/добу; Ci вх рік договірна потужність річна для i-тої точки входу, тис.м3/добу; Ti вх рік тариф потужності річної для i-тої точки входу; Ci вих. рік договірна потужність річна для i-тої точки виходу, тис. куб. м./добу; Ti вих. рік тариф потужності річної для i-тої точки виходу. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку Замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 8.4 цього договору, визначається за даними оператора.".

Договір та додаткова угода № 1 підписані уповноваженими представниками та скріплені відтисками печаток сторін.

Додатком № 3 до Договору, сторонами визначено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу (т. 1, а. с. 29-31).

Матеріалами справи не підтверджується укладання Додатків № 1 та № 2 до Договору.

В той же час, матеріали справи містять:

- акти наданих послуг: від 31.05.2019 № 05-2019-/1000519, від 30.06.2019 №06-2019-/1000619, від 31.07.2019 № 07-2019-/1000719, від 31.08.2019 №08-2019-/1000819, від 30.09.2019 № 09-2019-/1000919, від 31.10.2019 №10-2019-/1001019, від 30.11.2019 № 11-2019-/1001119 та від 31.12.2019 №12-2019-/1001219 за період з травня по грудень 2019 року на загальну суму 2 486 439 грн 74 коп., в яких, зазначені суми перевищення в цілому за місяць (т. 1, а. с. 32-40);

- рахунок № 05-2019-/ від 31.05.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 280 911 грн 05 коп. та звіт про використання замовленої потужності за травень 2019 року; рахунок № 06-2019-/1000619 від 30.06.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 150 952 грн 96 коп. та звіт про використання замовленої потужності за червень 2019 року; рахунок № 07-2019-/1000719 від 31.07.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 212 032 грн 04 коп. та звіт про використання замовленої потужності за липень 2019 року; рахунок №08-2019-/ 1000819 від 31.08.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 113 784 грн 07 коп. та звіт про використання замовленої потужності за серпень 2019 року; рахунок № 09-2019-/1000919 від 30.09.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 131 984 грн 52 коп. та звіт про використання замовленої потужності за вересень 2019 року; рахунок № 10-2019-/1001019 від 31.10.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 249 752 грн 34 коп. та звіт про використання замовленої потужності за жовтень 2019 року; рахунок № 11-2019-/ 1001119 від 30.11.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 424 876 грн 46 коп. та звіт про використання замовленої потужності за листопад 2019 року; рахунок № 12-2019-/ 1001219 від 31.12.2019 за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 922 746 грн 30 коп. та звіт про використання замовленої потужності за грудень 2019 року (т. 1, а. с. 41-64);

- реєстр файлів відправлених позивачем з Інформаційної платформи філії "Оператор ГТС" АТ "Укртрансгаз" за період з 14.06.2019 по 13.01.2020 (т. 1, а. с. 65);

- акт НКРЕКП від 12.03.2021 № 144 про проведення планової перевірки дотримання суб`єктом господарювання (АТ "Рівнегаз") вимог законодавства та Ліцензійних умов розподілу природного газу, яким на думку позивача підтверджено, що послуги перевищення замовленої (договірної) потужності у 2019 році надавалися АТ "Укртрансгаз" згідно до умов договору, форма та зміст якого відповідає Типовому договору транспортування природного газу, затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 та станом на 12.03.2021 заборгованість АТ "Рівнегаз" перед АТ "Укртрансгаз" за надані послуги перевищення замовленої (договірної) потужності у 2019 році за договором становить 2 486,44 тис.грн. (т. 2, а. с. 116-257).

Судом встановлено, що акт наданих послуг №05-2019-/1000519 від 31.05.2019 за травень 2019 року оформлений АТ "Укртрансгаз" та АТ "Рівнегаз" підписаний сторонами. Інші акти наданих послуг за період червень 2019 року по грудень 2019 року не містять підписів сторін.

В свою чергу, АТ "Рівнегаз" повідомляло оператора про те, що у термін, визначений пунктом 8.4 Договору, на електрону адресу Товариства не надходили відповідні документи, шляхом надіслання листів: №33003.1-Сл-8453-0619 від 27.06.2019, №33003.1-Сл-3815-0719 від 22.07.2019, №33003.1-Сл-4441-0819 від 22.08. 2019, №33003.1-Сл 5197-0919 від 26.09.2019, №33003.1-Сл-5772-1019 від 26.10.2019, №33003.1-Сл-6384-1119 від 20.11.2019, №33003.1Сл-7028-1219 від 20.12.2019, №33003.1-Сл-371-22.01.2020. Вищезазначеними листами АТ "Рівнегаз" також повідомило Оператора про залишення актів без оформлення з метою усунення АТ "Укртрансгаз" порушень, а саме не надання на електронну адресу звітів про використання договірної потужності, розрахунків та рахунків на оплату (т. 2, а. с. 36-37, 41-46).

Крім того, як вбачається з листа АТ "Рівнегаз" № 33003.1-Сл-8453-0619 від 27.06.2019 АТ "Рівнегаз" акт наданих послуг № 05-2019-/1000519 від 31.05.2019 залишив без оформлення, з метою усунення АТ "Укртрансгаз" порушень умов пункту 8.4 договору.

Вважаючи, що відповідач порушив терміни виконання грошових зобов`язань за договором, позивач відповідно пунктів 13.1, 13.5. Договору та ст. 625 ЦК України, крім основного боргу в сумі 2 486 439 грн 74 коп. з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності, нарахував та заявив до стягнення 290 462 грн 70 коп. пені, 252 874 грн 02 коп. інфляційних втрат та 114 603 грн 58 коп. 3 % річних.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 у справі № 918/772/21 відмовлено у задоволенні позову (т. 3, а. с. 209-227).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 у справі № 918/772/21 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (т. 4, а. с. 114-125)

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.08.2022 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено. Рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2021 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2022 у справі №918/772/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області (т. 4, а. с. 272-291).

Зокрема, Верховний Суд направляючи справу на новий розгляд зазначив, що суди попередніх інстанцій, розглядаючи спір у цій справі, не визначили правову природу сум заявлених до стягнення, належним чином не перевірили обставин саме фактичного виконання сторонами умов договору, а тому наведені вище висновки судів щодо недосягнення між сторонами згоди щодо умов розподілу потужності та транспортування природного газу є передчасними, та такими, що суперечать висновкам, викладеним, зокрема у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 15.07.2022 у справі № 921/184/21 та постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 922/3303/21.

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.08.2022 у справі № 918/772/21 зазначив, що правовідносини щодо надання послуг та їх оплати виникли внаслідок фактичних дій сторін (транспортування Замовником природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, надання Оператором ГРМ послуг користування потужністю на гарантованій основі) та безпосередньо з положень Кодексу, відповідно до якого потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу (пункт 10 глави 1 розділу IX Кодексу). Здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку неукладання додатку 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період. Використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку (пункт 8.19 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21). Суди такі обставини не перевірили, а також не дослідили докази у справі, зокрема, звіти про використання потужностей за період травень-грудень 2019 року, не врахували, що відповідач не заперечував обставини транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат у спірний період, що зумовлює необхідність використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед. Суди порушили положення пункту 8 частини 4 статті 238, підпункту "в" п. 3 ч. 1 ст. 282 ГПК України, оскільки не навели в судових рішеннях мотиви незастосування норми права (п.п. 10, 15 гл. 1 розд. IX Кодексу), на які посилався позивач у позові та апеляційній скарзі.

Суди попередніх інстанцій також не надали оцінки аргументам позивача, що у даному випадку вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу, тому обсяг перевищення замовлених потужностей дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг.

Під час нового розгляду, рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі № 918/772/21 позов задоволено. Стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 2 486 439 грн 74 коп. заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності, 290 462 грн 70 коп. пені, 114 603 грн 58 коп. 3% річних, 252 874 грн 02 коп. інфляційних втрат та 212 245 грн 65 коп. судового збору (т. 6, а. с. 88-104).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно з ч. 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 вказаної вище норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Тому, суд апеляційної інстанції переглядаючи оскаржене рішення суду першої інстанції та даючи правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Предметом спору є стягнення заборгованості за договором транспортування природного газу 17.12.2015 № за травень-грудень 2019 року, та сум пені, інфляційних та 3% річних.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про ринок природного газу".

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", за договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Кодекс ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги) (п.5 гл. 1 розд. I).

За приписами ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч.7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Таким чином, договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені ст. 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Пункт 5 гл.1 розд. І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

За ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Таким чином, укладений сторонами договір (який є договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору) за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Аналогічного висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.07.2022 у справі №921/184/21.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 180 ГК України деталізовані істотні умови господарського договору. Так, за приписами частин першої і третьої цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України).

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС) та Типовим договором транспортування природного газу.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади її функціонування. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2497 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається з підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування), які згідно з п. 2.8 договору є його невід`ємною частиною. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Вище вказано та сторонами не заперечується, що додатки 1, 2 до Договору сторонами не укладалися.

Відсутність відповідних додатків, які самі сторони в Договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими що за змістом є обов`язковими, а отже, й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання сторонами Договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладення господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 зі справи № 922/189/18.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, сторонами вчинялися дії, спрямовані на виконання договору, про що зокрема свідчать звіти про використання замовленої потужності, які містять розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною потужністю), а також акти наданих послуг та рахунки на оплату (реєстр файлів відправлених з Інформаційної платформи АТ "Укртрансгаз" на адресу відповідача).

Згідно з пунктами 1, 2, 10 глави 1 розділу IX Кодексу оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність в визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці - починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу (пункт 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

Отже, здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку неукладання додатку №1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

Отже, виходячи зі змісту положень пунктів 2.3, 2.8 Договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби додатки № 1 та № 2 до Договору не укладаються (подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21, від 26.07.2022 у справі № 921/183/21, від 02.08.2022 у справі № 922/3303/21).

Щодо посилання скаржника на те, що сторони не привели свої договірні відносини у відповідність до вимог Типового договору в редакції постанови НКРЕКП від 22.04.2019 № 580 і не внесли відповідні зміни, суд зазначає таке.

Верховний Суд в постанові від 30.08.2022 в цій справі, з посиланням на пункті 38 постанови Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 922/3303/21 вказав, що за конкретних обставин справи відсутність факту приведення умов договору транспортування природного газу у відповідність до нових правил ринку природного газу не звільняє учасників такого ринку від обов`язку дотримання правил визначених Кодексом ГТС у відповідній редакції на час надання послуг, оскільки у договорі визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, тобто зобов`язано Оператора ГТС здійснити розподіл потужності на добу наперед на 01.05.2019 на підставі поданих замовниками послуг транспортування номінацій, урахувавши попередньо розподілену потужність у кожній окремій точці входу/виходу до/із газотранспортної системи.

Судом встановлено реальне виконання Договору та відсутність вчинення відповідачем дій щодо приведення договору у відповідність. При цьому зважаючи на те, що обов`язок привести договір транспортування природного газу покладається на обидві сторони, фактично всі негативні наслідки невчинення таких дій у виді звільнення від обов`язку оплачувати відповідні послуги, відповідач вважає за доцільне покладати лише на одну із сторін позивача у справі. Означені аргументи відповідача є безпідставними.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 1 та 2 ст. 193 ГК України).

Зазначені вимоги повною мірою вимагають від учасників правовідносин діяти не тільки відповідно до законодавства, а й у необхідних випадках за аналогією права (ст. 8), за звичаями ділового обороту (ст. 7); добросовісно, при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускати дії з наміром завдати шкоди іншій особі, а також дій, що є зловживанням правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства тощо (ст. 13 ЦК України). Водночас особа не може бути примушена до дій, що не є обов`язковими для неї, або дій, що знаходяться поза межами актів цивільного законодавства або договору. При цьому особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

Норми законодавства, які містять принципи цивільних правовідносин, спрямовують учасників цивільного обороту діяти добросовісно, у межах законодавства та договору, намагаючись використовувати свої права до того ступеня, щоб не порушити права іншої особи. Порушення цього балансу добросовісної поведінки учасників правовідносин та встановлення судами недобросовісної поведінки може мати наслідком відмову в захисті порушеного права або покладання зобов`язань для відновлення права, порушеного недобросовісною поведінкою (див. mutatis mutandis, з урахуванням відповідних відмінностей пункти 6.30 - 6.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі у справі № 761/36873/18).

За таких умов відповідач, як замовник послуг транспортування, не позбавляється права доступу до потужності та права замовити потужність на добу наперед.

Відповідно до пунктів 17, 18 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму вебсайті перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

Пунктом 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС передбачено, що якщо замовник послуг з транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.

За змістом пункту 2 глави 2 розділу ХV Кодексу оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Відповідно до пункту 3.2 Договору Оператор має право стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором.

Зазначеному праву Оператора кореспондується обов`язок Замовника не перевищувати замовлені потужності, визначені у цьому Договорі, а у разі перевищення договірної потужності здійснити додаткову плату Оператору, в порядку, визначеному цим Договором (пункт 4.1 Договору).

Вартість перевищення Замовником розміру договірних потужностей у точках воду/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця розраховується за формулою наведеною в пункті 8.4 Договору.

На виконання п. 8.4. Договору № від 17.12.2015 позивач за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача здійснив розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідних розрахункових місяцях (за травень - грудень 2019 року), встановив величину використаних відповідачем обсягів потужності точок входу/виходу.

Сумарні обсяги за результатами місяця (період травень - грудень 2019 року) містяться в актах наданих послуг, звітах та рахунках.

Вказані звіти та рахунки позивачем було направлено на електронну адресу відповідача в Інформаційній платформі, а також перелічені вище акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності).

На підтвердження факту направлення вказаних документів відповідачу позивач надав Реєстр відправлених файлів з інформаційної платформи АТ "Укртрансгаз".

У свою чергу, відповідач, подаючи повідомлення про створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи довів до відома позивача про своїх уповноважених осіб, що мають право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи, вказав відповідні електронні адреси осіб, які є уповноваженими користувачами платформи та можуть вчиняти всі дії, необхідні для виконання договору.

З наведеного вбачається, що АТ "Укртрансгаз", надсилаючи відповідні звіти, рахунки та акти відповідачеві через інформаційну платформу, автоматично надсилає їх на електронну адресу уповноважених осіб відповідача, за допомогою яких здійснюється обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та оператором газотранспортної системи.

Факт отримання вказаних документів не спростовано відповідачем. Крім того, у разі необхідності, відповідач не був позбавлений права звернутися до позивача з вимогою про надсилання на його адресу необхідних документів, однак, докази такого звернення в матеріалах справи відсутні.

Наведеним спростовуються доводи відповідача про невиконання позивачем п.8.4. договору в частині направлення звітів на електронну адресу відповідача.

Послуги, які надаються за договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором та замовником актами наданих послуг, підписаними їх уповноваженими представниками (розділ ХІ договору).

Судом встановлено, що акт наданих послуг №05-2019-/1000519 від 31.05.2019 за травень 2019 року оформлений АТ "Укртрансгаз" та АТ "Рівнегаз" підписаний сторонами. Інші акти наданих послуг за період червень 2019 року по грудень 2019 року не містять підписів сторін.

В свою чергу, АТ "Рівнегаз" повідомляло оператора про те, що у термін, визначений пунктом 8.4 Договору, на електрону адресу Товариства не надходили відповідні документи, шляхом надіслання листів: №33003.1-Сл-8453-0619 від 27.06.2019, №33003.1-Сл-3815-0719 від 22.07.2019, №33003.1-Сл-4441-0819 від 22.08. 2019, №33003.1-Сл 5197-0919 від 26.09.2019, №33003.1-Сл-5772-1019 від 26.10.2019, №33003.1-Сл-6384-1119 від 20.11.2019, №33003.1Сл-7028-1219 від 20.12.2019, №33003.1-Сл-371-22.01.2020. Вищезазначеними листами АТ "Рівнегаз" також повідомило Оператора про залишення актів без оформлення з метою усунення АТ "Укртрансгаз" порушень, а саме не надання на електронну адресу звітів про використання договірної потужності, розрахунків та рахунків на оплату.

Як вбачається з листа АТ "Рівнегаз" № 33003.1-Сл-8453-0619 від 27.06.2019 АТ "Рівнегаз" акт наданих послуг № 05-2019-/1000519 від 31.05.2019 залишив без оформлення, з метою усунення АТ "Укртрансгаз" порушень умов пункту 8.4 договору.

В той же час, судом вище вказано, що матеріалами справи підтверджується направлення актів наданих послуг та рахунків відповідачу реєстром файлів відправлених позивачем з Інформаційної платформи філії "Оператор ГТС" АТ "Укртрансгаз" за період з 14.06.2019 по 13.01.2020.

Таким чином, замовник не підписав направлені йому оператором акти наданих послуг, не надав у письмовій формі належну чином мотивовану та реальну відмову від підписання таких актів та не оплатив рахунки за перевищення замовленої потужності за спірний період.

При цьому не підписання відповідачем актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами не спростовує того факту, що позивачем фактично надавались відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у зазначений вище період, оскільки відповідач де-факто впродовж зазначеного періоду отримував послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від позивача як оператора газотранспортної системи України, що відповідачем також не спростовано.

Одночасно слід зазначити, що згідно з п.п. 7.1., 7.3. Договору вартість послуг, зокрема розподіл потужності, розраховується за тарифами, які встановлюються Регулятором. Тарифи, передбачені пунктом 7.1. цього договору є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 встановлено тимчасові тарифи на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) на перший рік другого регуляторного періоду для AT "Укртрансгаз", яка в частині застосування тарифу для точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем набрала чинності з 01.05.2019. На послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем в/з газотранспортну(ої) систему(и), встановлено тариф у розмірі 157 грн 19 коп. за 1 000 куб. метрів на добу без ПДВ.

Такий тариф затверджено відповідно до Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2517, згідно з п. 4 розд. І якої тариф на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу - виражена у грошовій формі вартість забезпечення у планованому періоді замовнику обсягу замовленої потужності, вираженої в 1000 куб. м. (одиницях енергії) до одиниці часу в точках входу в газотранспортну систему та точках виходу з газотранспортної системи.

Згідно з актами наданих послуг, копії яких містяться в матеріалах справи, тариф, який застосував позивач для розрахунку вартості перевищення замовленої потужності, є тарифом, встановленим регулятором у відповідній точці виходу.

Обставини щодо транспортування природного газу у спірний період відповідачем не заперечуються.

До того ж, матеріали справи містять Акт звіряння сум для врегулювання відповідно до Закону № 1639-IX, датований 31.08.2022, укладений між позивачем та відповідачем, який свідчить про визнання відповідачем заборгованості перед позивачем за перевищення потужності за 2019 рік в сумі 2 486 439 грн 74 коп. (т. 5, а. с. 27).

Такий Акт оцінюється судом з урахуванням всіх інших доказів, які місять матеріали господарської справи, а посилання скаржника, що цільове призначення вказаного акта - складання для здійснення певних процедур, передбачених Законом № 1639-IX, не спростовують вказаного.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується із судом першої інстанції про підтвердження належними та допустимими доказами основної заборгованості у сумі 2 486 439 грн 74 коп.

Проте відповідачем, всупереч умовам договору, оплата за надані послуги замовленої (договірної) потужності та за перевищення замовленої (договірної) потужності за період травень- грудень 2019 року своєчасно та у повному обсязі не здійснена.

Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 486 439 грн 74 коп. заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо рішення суду в частині стягнення 290 462 грн 70 коп. пені, та 252 874 грн 02 коп. інфляційних втрат та 114 603 грн 58 коп. 3 % річних, суд вказує, що скаржник не наводить підстав незгоди із рішенням суду першої інстанції в цій частині, а тому з врахуванням приписів ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

Посилання скаржника на Регламент комісії (ЄС) №312/2014 не беруться судом до уваги, так як предметом цього спору, як зазначено вище, є стягнення плати за перевищення замовленої потужності та нарахованих штрафних санкцій, а не плати послуг за балансування, в контексті яких скаржник посилається на згаданий Регламент.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

В той же час, Європейський суд з прав людини також неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи було забезпечено право "бути почутими" та надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі і ключові питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Підсумовуючи наведене, матеріалами справи підтверджується наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 2 486 439 грн 74 коп. заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності, 290 462 грн 70 коп. пені, 114 603 грн 58 коп. 3% річних, 252 874 грн 02 коп. інфляційних втрат

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі № 918/772/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" - без задоволення.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 23.02.2023 у справі № 918/772/21 - без змін.

2. Справу № 918/772/21 надіслати Господарському суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "24" травня 2023 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.