ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" травня 2023 р. Справа № 911/3730/16 (911/3146/21)
Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні
про додаткове рішення
у справі № 911/3730/16 (911/3146/21)
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн»
про визнання недійсними договорів та скасування державної реєстрації прав
у межах справи № 911/3730/16
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн»
про банкрутство
Представники: згідно протоколу судового засідання
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 21.11.2022 у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю.

До Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення, у якій заявник просить суд: прийняти докази судових витрат відповідача - ОСОБА_1 на оплату послуг професійної правничої допомоги, що додаються; ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат відповідача - ОСОБА_1 , поклавши їх на позивача у розмірі 58 500, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2022 розгляд заяви ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення призначено на 15.12.2022; зобов`язано ОСОБА_1 надати суду оригінали (для огляду) доданих до заяви б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) документів; запропоновано ОСОБА_2 надати суду письмові пояснення по суті заяви ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення.

15.12.2022 до Господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання б/н від 15.12.2022 (вх. № 18515/22 від 15.12.2022), у якому вона зазначала, що не може бути присутньою в судовому засіданні 15.12.2022 та просила суд відкласти розгляд заяви б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення на дату після 15.01.2023.

До Господарського суду Київської області від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання б/н від 15.12.2022 (вх. № 18544/22 від 15.12.2022) про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.12.2022, враховуючи вищевказані клопотання, розгляд заяви ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення відкладено на 23.01.2023.

Судове засідання, призначене на 23.01.2023, не відбулося, у зв`язку із находженням апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2022 у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) та направленням матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 21.11.2022 у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) - без змін.

27.04.2023 матеріали справи № 911/3730/16 (911/3146/21) повернуто до Господарського суду Київської області та передано за належністю судді Лутак Т.В.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити заяву ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.05.2023 розгляд заяви ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення призначено на 11.05.2023.

У судове засідання 11.05.2023 учасники провадження у даній справі не з`явилися та причин неявки суду не повідомили, водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, розглянувши у судовому засіданні 11.05.2023 заяву ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У Главі 1 Письмові заяви учасників справи Розділу ІІІ Позовне провадження Господарського процесуального кодексу України визначено види та зміст заяв, і зокрема, заяви по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) (ст. 161 Господарського процесуального кодексу України § 1) та заяви з процесуальних питань (заяви, клопотання і заперечення) (ст. 169 Господарського процесуального кодексу України § 2).

Отже, процесуальним законодавством відзив віднесено до заяв по суті і, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, він повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що у відзиві б/н від 21.09.2022 (вх. № 12947/22 від 22.09.2022) ОСОБА_1 повідомлено, що орієнтовна сума судових витрат, які збирається понести відповідач, що пов`язані з розглядом цієї справи становить 60 000, 00 грн, яка складається з витрат на професійну правничу допомогу адвоката на підставі договору № 01/11/2021-1 від 01.11.2021 із розрахунку 20 годин роботи адвоката по 3 000, 00 грн за кожну годину.

Разом з тим, суд зазначає, що подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи здійснюється у порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 169 Господарського процесуального кодексу України, яку розміщено у § 2 Заяви з процесуальних питань, унормовано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1). Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (ч. 2). Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом (ч. 3).

За змістом ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи з системного аналізу наведених процесуальних положень, суд дійшов висновку, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат не є заявою по суті справи, а тому, з урахуванням положень частин 2, 3 ст. 169, ч. 8 ст. 129 та ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, які є спеціальними нормами у вирішенні питання розподілу судових витрат, подання такої заяви можливе як у письмовій так і в усній формі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідну заяву про подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат було зроблено ОСОБА_1 у її відзиві б/н від 21.09.2022 (вх. № 12947/22 від 22.09.2022), до закінчення судових дебатів і проголошення вступної та резолютивної частини рішення у даній справі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.11.2022 у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Докази понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу заявником було подано до суду 28.11.2022, тобто у строк та порядку, що встановлені нормами Господарського процесуального кодексу України.

Так, на підтвердження понесення Калашниковою Світланою Дмитрівною витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи заявником до суду надано:

- договір про надання правничої допомоги № 01/11/2021-1 від 01.11.2021, укладений між ОСОБА_1 і Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери»;

- договір про залучення адвоката № 01/01/2021 від 01.11.2021, укладений між Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» і адвокатом Горяйновою Аурікою Олександрівною;

- додаткову угоду від 01.11.2021 до договору про залучення адвоката № 01/01/2021 від 01.11.2021, укладена між Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» і адвокатом Горяйновою Аурікою Олександрівною;

- ордер на надання правової допомоги серії КВ № 094719 від 01.11.2021, виданий Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» на надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Горяйновою Аурікою Олександрівною у Господарському суді Київської області на підставі договору про надання правничої допомоги № 01/11/2021-1 від 01.11.2021;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2022, складений між ОСОБА_1 і Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» на виконання умов договору про надання правничої допомоги № 01/11/2021-1 від 01.11.2021;

- дублікат квитанції № 0.0..1 від 26.11.2022 про часткову сплату коштів ОСОБА_1 Адвокатському бюро «Тарас Кулачко та партнери» за правову допомогу по договору № 01/11/2021-1 від 01.11.2021 та акту приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2022.

Отже, 01.11.2021 між ОСОБА_1 (клієнт) і Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» (бюро) укладено договір про надання правничої допомоги № 01/11/2021-1, за умовами якого бюро зобов`язується надати клієнту правничу допомогу (надалі - послуги) стосовно представництва інтересів клієнта у господарських судах усіх інстанцій, а також у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі № 911/3730/16 (911/3146/21) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн», ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів та скасування державної реєстрації прав у межах господарської справи № 911/3730/16 за заявою боржника про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемлайн».

Згідно з п. 1.2 договору № 01/11/2021-1 від 01.11.2021 клієнт та бюро погодили, що правничу допомогу, яка є предметом даного договору буде надавати адвокат Горяйнова Ауріка Олександрівна, якій надаються усі повноваження та права, передбачені п. 1.3 даного договору, що діє на підставі договору про залучення адвоката № 01/01/2021 від 01.11.2021 та додаткової угоди до нього від 01.11.2021.

Відповідно до п. 3.1 договору № 01/11/2021-1 від 01.11.2021 сторони погодили, що вартість послуг складає 3 000, 00 грн за одну годину надання послуг.

Пунктом 3.2 договору № 01/11/2021-1 від 01.11.2021 передбачено, що остаточна сума вартості наданих в рамках даного договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням наданих послуг, загальної кількості годин обслуговування та їх загальної вартості, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору № 01/11/2021-1 від 01.11.2021 клієнт зобов`язується оплатити послуги протягом 3 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг у безготівковій формі та має право розстрочення оплати на строк не пізніше двох місяців від дня набрання законної сили судовим рішенням, яким завершено розгляд справи, незалежно від результатів розгляду справи судом, якщо ця умова передбачена таким актом, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.1 договору № 01/11/2021-1 від 01.11.2021 передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного його виконання.

Також, 01.11.2021 між Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» (бюро) і адвокатом Горяйновою Аурікою Олександрівною (адвокат) укладено договір про залучення адвоката № 01/01/2021 та додаткову угоду до договору про залучення адвоката № 01/01/2021 від 01.11.2021, згідно яких бюро залучає адвоката до виконання договору про надання правничої допомоги № 01/11/2021-1 від 01.11.2021, укладеного між ОСОБА_1 і Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери».

26.11.2022 між ОСОБА_1 (клієнт) і Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» (бюро), на виконання договору про надання правничої допомоги № 01/11/2021-1 від 01.11.2021, складено акт приймання-передачі наданих послуг, у якому зазначено найменування послуг, кількість годин надання послуг, вартість однієї години надання послуги та загальна вартість наданої послуги.

Відповідно до вказаного акту за надані послуги клієнт зобов`язаний сплатити бюро 58 600, 00 грн (без ПДВ). Допускається розстрочення оплати на строк не пізніше трьох місяців від дня набрання законної сили судовим рішенням, яким завершено розгляд справи № 911/3730/16 (911/3146/21), незалежно від результату розгляду справи судом.

Також, у матеріалах справи міститься копія ордеру серія КВ № 094719 від 01.11.2021, виданого Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» на представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Горяйновою Аурікою Олександрівною у Господарському суді Київської області на підставі договору про надання правничої допомоги № 01/11/2021-1 від 01.11.2021.

Судом встановлено, що адвокат Горяйнова Ауріка Олександрівна брала участь у судових засіданнях 22.09.2022, 20.10.2022, 21.11.2022 під час розгляду даної справи як представник ОСОБА_1 , а також подавала документи та докази по справі (вх. № 12947/22 від 22.09.2022, вх. № 12948/22 від 22.09.2023, вх. № 14438/22 від 14.10.2022, вх. № 14760/22 від 20.10.2022, вх. № 16716/22 від 21.11.2022).

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 та ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 і 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу, що позивачем ОСОБА_2 жодного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не подавалося та не заявлялося.

Водночас, враховуючи, що порядок «зменшення судових витрат» не ототожнюється та є відмінним від встановленого законом порядку «розподілу судових витрат», суд зазначає про таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість у частинах 5 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 923/794/21, від 05.04.2023 у справі № 916/2513/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Крім цього суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд також зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, тобто, подані заявником документи на підтвердження наданих послуг з правничої допомоги та опис цих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір, окрім того, що має бути доведений, документально обґрунтований, також має відповідати критеріям реальності адвокатських витрат та розумної необхідності таких витрат.

Суд, проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 58 500, 00 грн, зокрема, акт приймання-передачі наданих послуг від 26.11.2022 зазначає таке: вказані в акті послуги під номером 1, 2, 3 та частина вказаних в пункту 11 послуг стосуються складання і подання документів до Північного апеляційного господарського суду, а також представництва клієнта в судових засіданнях у Північному апеляційному господарському суді по справі № 911/3730/16 (911/3146/21) під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021 про повернення позовної заяви ОСОБА_2 б/н від 26.10.2021 разом з доданими до неї документами заявнику без розгляду.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися до Північного апеляційного господарського суду з відповідною заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи, адвокат Горяйнова Ауріка Олександрівна представляла інтереси ОСОБА_1 у Північному апеляційному господарському суді, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021, на підставі ордеру серія КВ № 094715 від 29.06.2020, що був виданий безпосередню адвокатом Горяйновою Аурікою Олександрівною на надання правової допомоги ОСОБА_1 згідно договору № 094715о/20 про надання правової допомоги від 29.06.2020, тобто на підставі інших доказів ніж тих, що подані до даної заяви б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення.

За таких обставин, вимоги заяви б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.11.2021 не підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку доказам, враховуючи складність справи, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених та поданих документів до суду першої інстанції, кількість судових засідань під час розгляду справи судом першої інстанції, тривалість розгляду справи Господарським судом Київської області, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, а також виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення та покладення на ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34 720, 00 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) 34 720 (тридцять чотири тисячі сімсот двадцять) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви ОСОБА_1 б/н від 26.11.2022 (вх. № 17266/22 від 28.11.2022) про додаткове рішення відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано: 23.05.2023.

Суддя Т.В. Лутак