ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.05.2023м. ДніпроСправа № 904/910/23
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонгран» від 24.04.2023 про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонгран» с. Софіївська Борщагівка, Київська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТД Аурум» м. Дніпро
Без участі представників сторін.
В обґрунтування заявлений позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати послуг, наданих на підставі договору №L201002-2 від 02.10.2020 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 позовні вимоги задоволені.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТД Аурум» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонгран» суму боргу в розмірі 357715грн.28коп., пеню в розмірі 197630грн.41коп., 3% річних в розмірі 21252коп.70коп., інфляційну складову в розмірі 131911грн.32коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10627грн.65коп.

На адресу суду 27.04.2023 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонгран» від 24.04.2023 про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000грн. Відповідно до відомостей на поштовому конверті, заява була направлена до суду 24.04.2023.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до заяви копії - договору про надання правової допомоги №5 від 22.11.2022; додаткової угоди №5 від 30.01.2023 до договору про надання правової допомоги №5 від 22.11.2022; платіжного доручення №7003 від 06.02.2023 на підтвердження оплати правової допомоги; виписки із банківського рахунку АБ «Олени Сітарчук» на підтвердження оплати правової допомоги; акту приймання-передачі наданої правової допомоги №5 від 19.04.2023.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивачем було зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 16000грн. Докази витрат на професійну правничу допомогу надаватимуться в строки, передбачені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач подав заяву з дотриманням строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Новікової Р.Г. у відпустці, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонгран» від 24.04.2023 про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/910/23 розглядається в межах розумного строку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонгран» від 24.04.2023 про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/910/23 прийнято до розгляду у порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Запропоновано відповідачу подати до суду в строк до 19.05.2023 письмові пояснення щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/910/23.

Поштова кореспонденція із зазначеною вище ухвалою суду повернена підприємством поштового зв`язку із застереженням про відсутність адресату (відповідача) за вказаною адресою.

Відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, ч.1, п.10 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження. Відповідно до статті 10 зазначеного Закону такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В пункті 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (із змінами та доповненнями), визначено, що для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України Про поштовий зв`язок, цих Правил.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Станом на 19.05.2023 письмових пояснень на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач до суду не надав. Заява позивача розглядається за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши заяву позивача та дослідивши надані позивачем докази, господарський суд зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач додав до матеріалів справи - копії договору про надання правової допомоги №5 від 22.11.2022, додаткової угоди №5 від 30.01.2023 до договору про надання правової допомоги №5 від 22.11.2022, платіжного доручення №7003 від 06.02.2023 на підтвердження оплати правової допомоги, виписки із банківського рахунку Адвокатського бюро «Олени Сітарчук» на підтвердження оплати правової допомоги, акту приймання-передачі наданої правової допомоги №5 від 19.04.2023; детальний опис послуг, наданих Адвокатським бюро «Олени Сітарчук» відповідно до додаткової угоди №5.

Між Адвокатським об`єднанням «Олени Сітарчук» (далі адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лонгран» (далі клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги №5 від 22.11.2022 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору адвокатське бюро зобов`язується надавати правову допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що адвокатське бюро на підставі звернення клієнта може приймати на себе зобов`язання з надання такої правової допомоги:

- представляти у встановленому порядку інтереси Клієнта в органах державної влади, включаючи, але не виключно: в органах прокуратури, внутрішніх справ, Національній поліції, Служби безпеки України, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Державній кримінально-виконавчій службі України, митних органах (Державній митній службі України та її будь-яких територіальних органах), органах державної податкової служби (Державній податковій службі України та її будь-яких територіальних органах), контролюючих органах (у т.ч., але не виключно, під час проведення перевірок, на розгляді заперечень, скарг тощо), Міністерстві юстиції України (у т.ч., але не виключно, в його структурних підрозділах, територіальних органах тощо), будь-яких центральних та місцевих органах виконавчої влади України, органах місцевого самоврядування, районних державних адміністраціях, виконавчих комітетах органів місцевого самоврядування, органах державної влади, органах статистики, органах державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перед державними реєстраторами, в центрах надання адміністративних послуг (у т.ч. у їх філіях), установах, підприємствах і організаціях незалежно від форми власності;

- представляти інтереси клієнта у взаємовідносинах із підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, у всіх без виключення державних та недержавних органах, органах місцевого самоврядування, а також у взаємовідносинах із фізичними особами-підприємцями та/або фізичними особами з усіх питань, що стосуються клієнта;

- надавати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань; складати запити, заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з пунктами 5.1 - 5.3 договору клієнт зобов`язаний оплатити правову допомогу, що надається адвокатським бюро.

Вартість правової допомоги визначається адвокатським бюро після одержання від клієнта замовлення на надання правової допомоги. На визначення вартості впливають обсяг правової допомоги, необхідної для досягнення бажаного результату, строки її надання, ступінь важкості справи.

Сторони дійшли згоди, що вартість правової допомоги, порядок та строки її оплати будуть визначені сторонами в додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною даного договору. У разі збільшення обсягу правової допомоги, і якщо такі зміни вимагають від адвокатського бюро додаткового часу, сторони зобов`язуються переглянути вартість правової допомоги. При цьому вартість правової допомоги визначається сторонами у додатковій угоді та може бути змінена тільки за погодженням сторін.

Відповідно до пункту 5.6 договору за результатами надання правової допомоги адвокатським бюро складається акт, який підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правової допомоги. Акт надсилається адвокатським бюро клієнту поштою та/або електронною поштою. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним клієнтом, якщо протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту надсилання акту клієнту останній не надав адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на акт.

Згідно з пунктом 8.1 договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2023 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

В подальшому, між адвокатським бюро та клієнтом підписана додаткова угода №5 від 30.01.2023 до договору (далі додаткова угода від 30.01.2023).

В пункті 1.1 додаткової угоди від 30.01.2023 до договору клієнт доручив адвокатському бюро здійснити юридичний супровід спору, який виник між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лонгран» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТД Аурум» щодо фактів не сплати заборгованості, яка виникла за договором про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів №L201002-2 від 02.10.2020.

Відповідно до підпунктів 2.1 - 2.4 пункту 2 додаткової угоди від 30.01.2023 адвокатське бюро зобов`язується здійснити:

- підготовку позову про стягнення заборгованості та інших процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції;

- підготовку та засвідчення документів, які додаються до позову (додатків);

- подачу позову до господарського суду каналами поштового зв`язку;

- моніторинг судової справи з моменту відправки позову до суду та до моменту винесення судом першої інстанції рішення у справі.

Згідно з пунктами 3- 5 додаткової угоди від 30.01.2023 сторони досягнули згоди, що у вартість послуг, яка визначена у цій додатковій угоді, не включено вартість участі адвокатів адвокатського бюро у судових засіданнях.

Вартість послуг адвокатського бюро відповідно до цієї додаткової угоди складає:

- підготовка позову про стягнення заборгованості, розрахунок заборгованості, пені, 3% річних та втрат від інфляції - 11 год. - 11000грн.;

- оформлення доказів, додатків та інших матеріалів для подачі до суду; засвідчення копій документів, відправка позовної заяви до суду - 2 год. - 2000грн.;

- моніторинг судової справи з моменту відправки позову до суду та до моменту винесенню судом першої інстанції рішення у справі - 1 год. - 1000грн.;

- підготовка протягом судового розгляду у суді першої інстанції процесуальних документів, заяв, клопотань, відповіді на відзив на позовну заяву та інших - 2 год. - 2000грн., а всього 16000грн.

Оплата юридичних послуг відповідно до цієї додаткової угоди за супроводження інтересів ТОВ «Лонгран» у судовому процесі в суді першої інстанції за позовом до ТОВ «ЛТД Аурум» здійснюється протягом 10 робочих днів з моменту укладення додаткової угоди.

В пункті 7 додаткової угоди від 30.01.2023 вказано, що за результатами надання правової допомоги адвокатським бюро складається акт, який підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позов підписаний представником на підставі ордеру на надання правничої допомоги, виданого Адвокатським бюро «Олени Сітарчук».

Відповідно до пунктів 1, 2 акту приймання-передачі наданої правової допомоги №5 від 19.04.2023 адвокатським бюро було надано, а клієнт прийняв таку правову допомогу: юридичний супровід спору, який виник між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лонгран» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛТД Аурум» щодо фактів несплати заборгованості, яка виникла за договором про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів №L201002-2 від 02.10.2020, а саме:

- підготовка позову про стягнення заборгованості та інших процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції;

- підготовка та засвідчення документів, які додаються до позову (додатків);

- подача позову до господарського суду каналами поштового зв`язку;

- моніторинг судової справи з моменту відправки позову до суду та до моменту винесення судом першої інстанції рішення у справі.

Вартість наданої правової допомоги становить 16000грн.

Згідно з пунктом 3 акту приймання-передачі наданої правової допомоги №5 від 19.04.2023 підписанням цього акту сторони підтверджують належне надання Адвокатським бюро правової допомоги. Клієнт не має претензій до наданої правової допомоги.

Платіжним дорученням №7003 від 06.02.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Лонгран» було сплачено на користь Адвокатського бюро «Олени Сітарчук» вартість правової допомоги в розмірі 16000грн.

На адресу суду не надходили заперечення відповідача щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу або клопотання відповідача про зменшення розміру витрат.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача.

Суд звертається до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у справі №904/4507/18 від 12.05.2020, яка полягає в тому, що: «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Також суд виходить з того, що ЄСПЛ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)) присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України так і у частинах п`ятій-сьомій статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, Верховний Суд дійшов висновків, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме - пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 вказано, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Як вбачається зі змісту акту приймання-передачі наданої правової допомоги №5 від 19.04.2023 правнича допомога складається з

- підготовки позову про стягнення заборгованості та інших процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції;

- підготовки та засвідчення документів, які додаються до позову (додатків);

- подачі позову до господарського суду каналами поштового зв`язку;

- моніторингу судової справи з моменту відправки позову до суду та до моменту винесення судом першої інстанції рішення у справі.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, враховуючи незначну кількість виготовлених під час розгляду справи представником позивача документів та їх зміст, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов до висновку не присуджувати позивачу всі його заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу.

Послуга з підготовки та засвідчення документів, що додаються до позову, та послуга з подачі позову до господарського суду засобами поштового зв`язку не є складними. Процесуальні документи, винесені у справі, автоматично надходили до електронного кабінету представника позивача.

Враховуючи складність цієї справи; витрачений адвокатом час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів у справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець; незначний обсяг доказів у справі; відсутність складних розрахунків в позовній заяві; ціну позову; наявність усталеної судової практики щодо розгляду спорів про стягнення заборгованості, суд покладає на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10000грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишається на позивачеві.

Керуючись статтями 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 241, 244, 251-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лонгран» від 24.04.2023 про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/910/23 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТД Аурум» (ідентифікаційний код: 42190355; місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 10) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Лонгран» (ідентифікаційний код: 37359929; місцезнаходження: 08131, Київська область, Києво - Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Шевченка, буд. 229А) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000грн.

Видати наказ після набрання чинності додатковим рішенням.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова