ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 травня 2023 року Справа № 915/674/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Жиган А.О.,

представника прокуратури: Григорян Е.Р.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

представників третіх осіб: не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву керівника Первомайської окружної прокуратури №54-1964вих-23 від 26.04.2023 (вхід.№5598/23 від 03.05.2023) про забезпечення позову у справі

за позовом: керівника Первомайської окружної прокуратури (55213, Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Івана Виговського, буд.18; адреса ел.пошти: ) в інтересах держави

в особі: Миколаївської обласної державної адміністрації (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.22; ідент.код 00022579; адреса ел.пошти: ),

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (54034, м.Миколаїв, просп.Миру, буд.34; ідент.код 39825404; адреса ел.пошти: ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (01601, м.Київ, вул.Руставелі Шота, буд.9А; ідент.код 44768034),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Мигіївська сільська рада (55223, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Мигія, вул.Первомайська, буд.50; ідент.код 04376937; адреса ел.пошти: ),

про: визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, скасування державної реєстрації земельних ділянок,-

в с т а н о в и в:

Керівник Первомайської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з наступними вимогами:

1) визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 02.07.2019 №4334/0/14-19-СГ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області загальною площею 232,8816 га, в частині формування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:2043 та :03:000:2047;

2) скасувати вчинену 20.06.2019 у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:2043 площею 7,7044 га, розташованої в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області;

3) скасувати вчинену 20.06.2019 у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:2047 площею 25,4498 га, розташованої в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначити на 08.06.2023.

Разом з позовною заявою прокурор звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити наступні заходи забезпечення вказаного позову:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 7,7044 га з кадастровим номером :03:000:2043, розташовану в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки (у тому числі, у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- накласти арешт на земельну ділянку площею 25,4498 га з кадастровим номером :03:000:2047, розташовану в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки (у тому числі, у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- заборонити Мигіївській сільській раді вчиняти із земельною ділянкою площею 7,7044 га з кадастровим номером :03:000:2043, розташовану в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, дії, спрямовані на зміну цільового призначення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї;

- заборонити Мигіївській сільській раді вчиняти із земельною ділянкою площею 25,4498 га з кадастровим номером :03:000:2047, розташовану в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, дії, спрямовані на зміну цільового призначення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

В обґрунтування такої заяви прокурор вказує наступне:

- без встановлення обмежень на час розгляду справи фактичний власник земельної ділянки - Мигіївська сільська рада може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час;

- реєстрація права комунальної власності на спірні земельні ділянки за Мигіївською сільською радою, а також подальша ймовірна передача їх у власність або користування іншим особам, зміна цільового призначення, поділ чи об`єднання з іншими ділянками ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

- вчинення будь-яких дій із земельними ділянками до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності вирішення спорів з іншими позовними вимогами, та з іншими особами, яким ці земельні ділянки буде передана у власність або користування, або іншим чином відчужена;

- наявність у Мигіївської сільської ради правомочностей власника майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірними земельними ділянками на користь третіх осіб;

- сільська рада, достовірно знаючи про наявність судового спору, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірними землями;

- як власник земельних ділянок, Мигіївська сільська рада може ініціювати питання щодо зміни її цільового призначення та виду їх функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень органу місцевого самоврядування шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

Ухвалою суду від 08.05.2023 заяву керівника Первомайської окружної прокуратури про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом учасників справи на 17.05.2023. Зобов`язано прокурора надати суду докази державної реєстрації за Мигіївською сільською радою права комунальної власності на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:2043 та :03:000:2043 чи вчинення Мигіївською сільською радою дій спрямованих на здійснення за нею державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

15.05.2023 на виконання вказаної ухвали від прокурора до суду надійшли відповідні письмові пояснення щодо обставин набуття Мигіївською сільською радою права комунальної власності на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:2043 та :03:000:2043 та реальної можливості Мигіївської сільської ради у будь-який час розпорядитися спірними земельними ділянками.

Представник прокуратури у судовому засідання 17.05.2023 підтримав заяву про забезпечення позову в повному обсязі з підстав наведених у такій заяві з урахуванням додаткових письмових пояснень.

Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, наведені у заяві доводи прокурора не спростували.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Господарським судом також враховано, що явка представників учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду заяви про забезпечення позову по суті за відсутності представників учасників справи.

У судовому засіданні 17.05.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

При розгляді заяви судом взято до уваги наступне.

Відповідно до норм ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно ч.3 ст.137 ГПК України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для забезпечення позову надав оцінку обґрунтованості доводів прокурора щодо необхідності вжиття запропонованих ним заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог прокурора щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час за Мигіївською сільською радою право комунальної власності на спірні земельні ділянки не реєструвалось.

Однак, суд погоджується з доводами прокурора, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:2043 та :03:000:2047 перейшли у комунальну власність Мигіївської сільської ради відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 №1423-XI, яким внесено зміни до Земельного кодексу України щодо повноважень уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками, якими розширено права органів місцевого самоврядування.

Відповідно до змін, внесених вказаним вище законом до Земельного кодексу України, земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до пункту 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України і право державної власності на які не було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом, тобто з 27.05.2021.

Слід зазначити, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є, перш за все, встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Подібного правового висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду в постанові від 24.01.2020 по справі №910/10987/18.

Прокурор вказує, що він звернувся до суду із заявою про забезпечення позову з метою усунення перешкод для подальшого виконання рішення у справі, адже незастосування заходів забезпечення, вказаних у заяві, може суттєво ускладнити чи взагалі унеможливити виконання такого рішення та перешкодити ефективному захисту порушених інтересів держави через виникнення потреби у повторному зверненні до суду з іншими позовами.

Судом прийнято до уваги, що Верховний Суд у постанові від 04.05.2023 по справі №916/3710/22 наголошував на тому, що зважаючи на практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Прокурор стверджує, що оскільки Мигіївська сільська рада відповідно до вимог закону є власником спірних земельних ділянок, то вона у будь-який час може здійснити реєстрацію права комунальної власності на них та розпорядитись ними шляхом їх відчуження або надання у користування. У разі поділу або об`єднання земельних ділянки буде сформовано нові земельні ділянки. Вказане унеможливить поновлення порушених інтересів держави в рамках цього позовного провадження та призведе до необхідності звертатися з новим позовом.

Судом прийнято до уваги, що у постанові від 15.09.2020 по справі №753/22860/17 Верховний Суд дійшов висновку, що невжиття власником об`єкту нерухомого майна активних дій, які могли би підтвердити його намір відчужити такий об`єкт не спростовують висновки про наявність у особи, яка є одноособовим власником можливості вільно розпорядитись об`єктом нерухомості, якщо не вжити заходи забезпечення позову.

За такого вбачається, що запропоновані прокурором заходи забезпечення позову мають на меті гарантувати виконання у майбутньому рішення суду. При цьому сам факт наявності права власності на землю вже свідчить про реальну можливість власника вільно розпоряджатись належним йому нерухомим майном.

Прокурор наголошує на тому, що Мигіївська сільська рада упродовж поточного року активно користується повноваженнями власника комунальних земель. Зокрема, вивченням офіційного сайту Мигіївської об`єднаної територіального громади за посиланням: mygiivska.gromada.org.ua/2023-rik; встановлено, що лише упродовж 2023 року відбулись три сесії сільської ради, на яких здебільшого розглядались земельні питання щодо розпорядження землями комунальної власності, у тому числі, сільськогосподарського призначення. До прикладу, рішенням від 22.02.2023 №42 прийнято рішення про надання підприємству в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; рішеннями від 05.04.2023 №17, №18 вирішувались питання про поділ земельних ділянок та щодо затвердження техдокументації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення.

Суд погоджується з доводами прокурора, що вказані обставини свідчать про реальну можливість Мигіївської сільської ради у будь-який час розпорядитись спірними земельними ділянками.

У випадку відчуження земельних ділянок на користь третіх осіб, їх поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, в подальшому у разі задоволення позову, виконання рішення суду, постановленого за позовом прокурора, який діє на захист інтересів держави буде неможливим.

Забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, а тому вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам.

До того ж, відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав зокрема підлягає заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Приписами п.6 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо зокрема наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 ч.4 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі зокрема державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Рішення суду або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Судом враховано, що чинним законодавством передбачено можливість виконання судового рішення про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірних земельних ділянок за відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на такі земельні ділянки.

Частиною 3 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу в Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження речових прав та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, якщо така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Тобто, вказаною нормою передбачено, що у разі, якщо відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу в Державному реєстрі прав (у даному випадку за умови реєстрації Мигіївською сільською радою права комунальної власності на спірні земельні ділянки) відомості про обтяження речових прав та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу.

До того ж, судом враховується, що відповідно до ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на вище наведені приписи чинного законодавства, а також приймаючи до уваги фактичні обставини справи, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви прокурора про забезпечення позову, у визначений ним спосіб, з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів держави.

Керуючись ст.ст.136, 137, 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву керівника Первомайської окружної прокуратури №54-1964вих-23 від 26.04.2023 (вхід.№5598/23 від 03.05.2023) про забезпечення позову, - задовольнити.

2. Накласти арешт на земельну ділянку площею 7,7044 га за кадастровим номером :03:000:2043, яка розташована в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки (у тому числі, у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками).

3. Накласти арешт на земельну ділянку площею 25,4498 га за кадастровим номером :03:000:2047, яка розташована в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки (у тому числі, у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками).

4. Заборонити Мигіївській сільській раді (55223, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Мигія, вул.Первомайська, буд.50; ідент.код 04376937) вчиняти із земельною ділянкою площею 7,7044 га за кадастровим номером :03:000:2043, яка розташована в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, дії, спрямовані на зміну цільового призначення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

5. Заборонити Мигіївській сільській раді (55223, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Мигія, вул.Первомайська, буд.50; ідент.код 04376937) вчиняти із земельною ділянкою площею 25,4498 га за кадастровим номером :03:000:2047, яка розташована в межах території Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, дії, спрямовані на зміну цільового призначення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

6. Ухвала є обов`язковою та набирає законної сили з 17.05.2023 року.

7. Дана ухвала є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання протягом трьох років.

6. Примірник ухвали з гербовою печаткою направити заявнику.

За даною ухвалою:

Стягувач: Миколаївська обласна державна адміністрація (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.22; ідент.код 00022579).

Боржник: Мигіївська сільська рада (55223, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Мигія, вул.Первомайська, буд.50; ідент.код 04376937).

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписана суддею 19.05.2023 року.

Суддя М.В.Мавродієва