ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"18" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3171/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

при розгляді справи за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Приватного підприємства «Раціон Груп» (Люстдорфська дорога, буд. 33, м. Одеса, 65059)

про розірвання договору та виселення,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Раціон груп, в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 1729,95 грн та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 40,12 грн;

- розірвати договір оренди від 23.03.2018 № 1Ш/2, укладений між Приватним підприємством Олімпія Сервіс (нині - Приватне підприємство Раціон Груп) та Департаментом комунальної власності Одеської міської ради;

- виселити Приватне підприємство Раціон Груп з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 2.0 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Михайлівська. 10 (в приміщенні ОЗОШ № 1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

В обґрунтування підстав позову позивач посилався на обставину суттєвого порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди від 23.03.2018 № 1Ш/2 в частині здійснення повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2022 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було прийнято до розгляду та прийнято провадження у справі №916/3171/22; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено підготовче засідання на 22 грудня 2022 року о 15:00.

22.12.2022 судом у судовому засіданні було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 19.01.2023 о 17:00, а 19 січня 2023 року на 06.02.2023 о 15:45.

У судовому засіданні 06.02.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу, згідно з якою суд закрив підготовче провадження та призначив праву до розгляду по суті на 02.03.2023 о 16:00.

02.03.2023 судом було проголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 23.03.2023 о 14:00, а 23 березня 2023 року до 11.04.2023 о 12:30.

Судове засідання 11 квітня 2023 року о 12:30 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Бездолі Д.О. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2023 судом було призначено судове засідання у справі на 18 травня 2023 року о 14:00, в яке викликано учасників справи.

У судове засідання 18.05.2023 представники сторін не з`явились, водночас, 18.05.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява (вх. ГСОО № 16529/23), в якій останній просить суд: закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1729,95 грн та пені у розмірі 40,12 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору; повернути Департаменту комунальної власності Одеської міської ради судовий збір в сумі 2481,00 грн; позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині розірвання договору оренди та виселення залишити без розгляду.

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач посилається на те, що під час розгляду справи відповідачем був сплачений борг з орендної плати, що є предметом спору у цій справі, а тому наявні підстави для закриття провадження в цій частині вимог. Між цим, як зазначив позивач, оскільки вимоги про розірвання договору та виселення відповідача із займаного приміщення були заявлені у зв`язку з несплатою відповідачем орендних платежів, позивач вважає за можливе заявити про залишення без розгляду позову в частині вимог про розірвання договору та виселення, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою суду від 18.05.2023 судом було постановлено закрити провадження у справі в частині вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 1729,95 грн та пені у розмірі 40,12 грн. Також судом було повернуто позивачу з державного бюджету частину сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про розірвання договору та виселення відповідача із займаного приміщення, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і в той же час учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою. Крім цього, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, а також надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

При цьому п. 2 ч. 2 ст. 42 ГПК України визначено обов`язок учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1-3, 6 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

В рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

У постанові від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про таке:

«Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду. Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом. Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності. При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних. Господарський суд, розглядаючи господарські справи, зобов`язаний вчиняти лише ті процесуальні дії і ухвалювати ті процесуальні рішення, які прямо встановлені процесуальним законом, і не може посилатися на те, що у процесуальному законі відсутня пряма чи «імперативна» заборона на вчинення певної процесуальної дії чи ухвалення певного процесуального рішення у вигляді формулювання, що суд не має права продовжити розгляд справи, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Отже, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.».

Так, позивач, будучи належним чином та завчасно повідомленими про розгляд справи: не з`явився у судове засідання за викликом суду, призначене на 18.05.2023; не повідомив суду обставин поважності причин нез`явлення у засідання суду; не подав суду заяву про розгляд справи 18.05.2023 за його відсутності.

Суд відзначає, що про залишення позову без розгляду в частині вимог про розірвання договору та виселення відповідача із займаного приміщення позивачем було подано після того, як суд розпочав розгляд справи по суті, а тому підстави для залишення позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради згідно з п. 5 ч.1 ст.226 ГПК України за заявою позивача у суду відсутні. Разом з цим, враховуючи, що позивач не з`явився у судове засідання за викликом суду, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, суд, врахувавши також подання позивачем вищевказаної заяви, дійшов висновку, що позивач, як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів, не сприяв вирішенню спору у цій справі. З врахуванням вказаного, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для залишення позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у справі № 916/3171/22 без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

При цьому, враховуючи викладені позивачем у тексті заяви пояснення щодо відсутності предмету спору, суд вважає необхідним відзначити, що як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник спір між позивачем і відповідачем, разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про розірвання між сторонами у позасудовому порядку договору оренди та повернення відповідачем позивачу орендованого майна.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», не вбачає підстав для повернення позивачу суми судового збору з бюджету у розмірі 4962,00 грн, сплаченого за заявлені вимоги про розірвання договору та повернення орендованого приміщення. Інших судових витрат сторонами не заявлено.

Керуючись ст. 202, п. 4 ч.1 ст.226, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у справі №916/3171/22 залишити без розгляду.

2. Судовий збір за подання позову у розмірі 4962,00 грн покласти на позивача.

Повну ухвалу складено 23.05.2023.

Ухвала набирає законної сили 23.05.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля