ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"23" травня 2023 р. Cправа № 902/86/23
Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,
за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про стягнення 1 560 224,26 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВІО УКРАЇНА" з вимогами до Фермерського господарства "ЩУРОВЕЦЬКЕ" про стягнення 1 560 224,26 грн., з яких: 992 208,86 грн - сума основної заборгованості; 226 884,41 грн - сума пені; 51 826,91 грн - сума 10% річних; 72 056,64 - сума інфляційних втрат; 217 247,44 грн - сума курсової різниці та понесені судові витрати.
Суд, ухвалою від 20.01.2023 за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/86/23 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Відповідач, у відзиві на позовну заяву № б/н від 23.02.2023, що надійшов 23.02.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" (вх. № 01-34/1750/23 від 23.02.2023), позовні вимоги визнав частково, в розмірі основного боргу. При цьому заперечив щодо надмірного нарахування пені, десяти процентів річних, інфляційних втрат та курсової різниці. Також просив про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат.
20.04.2023 Господарським судом Вінницької області у справі №902/83/23 ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВІО УКРАЇНА" задоволено частково. Ухвалено стягнути з Фермерського господарства "ЩУРОВЕЦЬКЕ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВІО УКРАЇНА" 992 208 грн. 86 коп. - боргу; 217 247 грн. 44 коп. - курсової різниці; 226 884 грн. 41 коп. - пені; 51 826 гр. 91 коп. - 10% річних та 22 322 грн. 51 коп. - витрат на сплату судового збору. В решті позову судом відмовлено.
Враховуючи заявлення позивачем в позовній заяві та відповідачем у відзиві на позовну заяву витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено сторонам 5-ти денний строк для подання суду відповідних доказів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та призначено судове засідання на 23.05.2023 згідно із приписами ч. 2 ст. 221 ГПК України.
11.05.2023, через систему «Електронний суд», надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Назаренко Д.Л. №б/н від 10.05.2023(вх. №01-34/4562/23) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача у справі до 5 000,00 грн.
22.05.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання №б/н від 22.05.2023 (вх. №01/34/4880/23), скріплене електронним цифровим підписом представника позивача - адвоката Хекало О.О. про розгляд питання щодо розподілу судових витрат без участі представника позивача.
На визначену судом дату представник позивача не з`явився.
Відповідач правом участі в засіданні суду не скористався. При цьому суд зважає, що про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідача повідомлено шляхом направлення повного тексту рішення від 20.04.2023 на адресу електронної пошти представника відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про розгляд питання розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників сторін.
Розглядаючи клопотання позивача про продовження строку для подання заяви про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення господарського суду у справі ухвалено 20.04.2023, повний текст якого складено 01.05.2023.

Таким чином, з урахуванням положень ч.5 ст.240 ГПК України, датою ухвалення вищевказаного судового рішення є 01.05.2023.

Заява про розподіл судових витрат №б/н від 04.05.2023 (вх. № 01-34/4357/23) разом із відповідними доказами таких витрат надійшли на електронну адресу суду 04.05.2023.

Згідно ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З огляду на те, що датою ухвалення рішення господарського суду від 20.04.2023 у справі №902/86/23 є 01.05.2023, а заява про розподіл судових витрат №б/н від 04.05.2023 (вх. № 01-34/4357/23) разом із відповідними доказами таких витрат надійшла до суду 04.05.2023, процесуальний строк на подачу доказів судових витрат, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України позивачем пропущений не був, а тому клопотання позивача про його продовження задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані матеріали на підтвердження судових витрат на правничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВІО УКРАЇНА", суд враховує таке.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як слідує з матеріалів справи, 16.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОВІО УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатом Хекало Олегом Олексійовичем укладено Договір про надання правової допомоги №22-25 (Договір №22-25), відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 2.1. Договору №22-25 погодженого, що Адвокат на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання щодо захисту Клієнта та представництва інтересів Клієнта у судах України під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та/або в кримінальному провадженні чи підслідності кримінального правопорушення, а також в будь яких державних органах, зокрема, в структурі Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури України, Національної поліції України, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, митних органах, в органах державної виконавчої служби, Міністерства юстиції, а також перед приватними виконавцями, фізичними та юридичними особами з наданням Адвокату усіх процесуальних прав та обов`язків Клієнта як учасника, сторони судового та/або адміністративного/кримінального процесів, а також третьої особи, стягувача або боржника у виконавчих провадженнях, інших статусів, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 3.1. Договору №16/22 сторони погодили, що 3.1. Клієнт сплачує Адвокату за надання правової допомоги гонорар, що не може перевищувати 50 (п`ятдесяти) відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу, у Справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом на підставі рахунку або за фактом надання послуг згідно акту приймання-передачі наданих послуг і рахунку. У разі бажання Клієнта заявити до відшкодування витрати на правову допомогу гонорар сплачується Клієнтом Адвокату на стадії завершення розгляду справи (до судових дебатів) або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у Справі на користь Клієнта.

За змістом п. 4.1. Договору №22-25 розмір гонорару за надану згідно цього Договору правову допомогу визначається Сторонами в додатках, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Оплата послуг Адвоката здійснюється на підставі підписаних Сторонами протоколів про розмір гонорару. Додатково, Клієнту можуть надаватись рахунки на оплату. За результатами наданих послуг Сторони підписують акт приймання наданих послуг. (п. 4.2. Договору №22-25)

В протоколі про розмір гонорару № 4 (Додаток до Договору №22-25) Сторони погодили наступне:

Адвокат надає правову допомогу Клієнту, а саме:

- складання позовної заяви до ФГ «Щуровецьке». Розмір гонорару 12 100,00 грн;

- складання відповіді на відзив ФГ «Щуровецьке». Розмір гонорару 12100,00 грн;

- участь в судових засіданнях 16.02.2023 та 21.03.2023 по справі №902/86/23 щодо ФГ «Щуровецьке». Розмір гонорару 9 200,00 грн.

За змістом п. 2 Додатку до Договору №22-25 сплата гонорару здійснюється протягом трьох банківських днів після підписання Акту приймання наданих послуг на розрахунковий рахунок Адвоката, що вказаний в Договорі. Адвокат додатково надає Клієнту рахунок на оплату.

02.05.2023 сторони склали акт приймання наданих послуг, за яким Адвокат, у відповідності до умов Договору надає, а Клієнт приймає наступні послуги:

- складання позовної заяви до ФГ «Щуровецьке». Розмір гонорару 12 100,00 грн;

- складання відповіді на відзив ФГ «Щуровецьке». Розмір гонорару 12100,00 грн.

- участь в судових засіданнях 16.02.2023 та 21.03.2023 по справі №902/86/23 щодо ФГ «Щуровецьке». Розмір гонорару 9 200,00 грн.

Загальна вартість послуг (сума гонорару) за цим актом становить 33 400,00 грн, без ПДВ.

Гонорар включає транспортні витрати Адвоката. Сторони не мають претензій одна до одної з приводу наданих послуг.

Таким чином загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача в даній справі становить 33 400,00 грн, які останнім сплачено згідно платіжної інструкції № 3449 від 04.05.2023.

Окрім того, матеріали справи містять копію Свідоцтва серія КВ № 000726 від 30.09.2019 про право Хекало Олега Олексійовича на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги вказаним Адвокатом.

Таким чином, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 33 400,00 грн обґрунтовано належними та допустимими доказами.

Поряд з цим, відповідач по справі щодо стягнення заявленої суми витрат заперечує, подавши відповідне клопотання №б/н від 10.05.2023 (вх. 01-34/4562/23 від 11.05.2023), де вказує, що на дату підписання протоколу про розмір гонорару № 4 від 29.12.2022, на який посилається позивач, не було подано позовної заяви. Проте у вказаному протоколі вже визначені дати судових засідань (16.02.2023, 21.03.2023) та єдиний унікальний номер справи (№ 902/86/23), а тому протокол про розмір гонорару № 4 від 29.12.2022, на переконання відповідача, не може підтверджувати надання послуг, які ще не могли бути визначені на дату його підписання сторонами, в зв`язку з чим такий протокол є недостовірним та не відображає реальних взаємовідносин між сторонами, які його підписали, у зв`язку з чим не може бути врахований судом на підтвердження виконання послуг з участі представника в судових засіданнях 16.02.2023 та 21.03.2023.

З приводу вартості надання інших правничих послуг таких як складення позовної заяви та відповіді на відзив, що зазначені як в протоколі про розмір гонорару № 4 від 29.12.2022, так і в акті приймання наданих послуг від 02.05.2023 по 12 100,00 грн кожна, та на загальну суму 24 200,00 грн, відповідач зауважує, що надані представником позивача докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з відповідача, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Так, представник позивача зазначає, що вартість послуг з підготовки позовної заяви становить 12 100,00 грн, така ж вартість послуг з підготовки відповіді на відзив. Вказані процесуальні документи є повторюваними, та відповідь на відзив не містить нових доказів чи викладу обставин, відмінних від позовної заяви, а тому підготовка відповіді на відзив не могла зайняти також часу як сам позов.

Також відповідач заперечує щодо вартості послуг адвоката за участь у двох судових засіданнях (16.02.2023 та 21.03.2023) в сумі 9 200,00 грн. Вказана вартість, за його доводами, не відповідає затратам часу на таку участь та складністю справи, оскільки відповідно до протоколу судового засідання в режимі конференції № 1262350 від 16.02.2023 та протоколу судового засідання в режимі конференції № 1359657 від 21.03.2023 судові засідання відбувалися в режимі відеоконференції, а отже адвокат не поніс транспортні витрати про які йдеться в акті приймання наданих послуг. До того ж зазначені судові засідання тривали в середньому по 10 хв, а тому вартість послуг з участі в судових засідання не є співмірною із витраченим часом адвоката на таку участь.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих за складністю доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейський суд з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" від 23.01.2014, "Горковлюк та Кагановський проти України" від 04.10.2018).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, зазначив, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом.

Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Проте, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але і враховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи вказане питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення заявлених витрат, у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33 400,00 грн. є необґрунтованою та завищеною, на підставі наступного.

Як вбачається з Акту приймання наданих послуг від 02.05.2023 адвокатом було надано клієнту наступні послуги: складання позовної заяви до ФГ «Щуровецьке» (12 100,00 грн); складання відповіді на відзив ФГ «Щуровецьке» (12 100,00 грн); участь в судових засіданнях 16.02.2023 та 21.03.2023 по справі №92/86/23 (9 200,00 грн).

Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи, господарський суд зазначає, що предмет спору у даній справі та зміст позовних вимог не охоплюють значну кількість обставин та фактів, які підлягають ретельному дослідженню, не потребують детального вивчення судової практики, адже категорія даного спору не відноситься до складної.

Господарський суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Поряд з цим суд визнає слушними заперечення відповідача щодо вартості гонорару адвоката за участь в судових засіданнях в даній справі, розмір яких склав 9 200,00 грн., оскільки тривалість судових засідань не зайняла значного часу адвоката, і представник позивача приймав в них участь в режимі відеоконференції.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача щодо протоколу про розмір гонорару № 4, позаяк невідповідність дати складання даного протоколу наданим адвокатом послугам, з великою вірогідністю є технічною помилкою.

При викладених обставинах, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, господарський суд вважає, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованою, та такою, що підлягає покладенню на відповідача складає 19 000,00 грн.

Проте, з урахуванням пропорційності розміру задоволених вимог до стягнення підлягають витрати на правничу допомогу у сумі 18 122,51 грн.

Решту витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про розподіл судових витрат №б/н від 04.05.2023 (вх. № 01-34/4357/23 від 04.05.2023) задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "ЩУРОВЕЦЬКЕ" (вул. Набережна, буд. 6, с. Щурівці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВІО УКРАЇНА" (вул. Островського, буд. 13, кв. 42, м. Київ, 03035; ) 18 122 грн. 51 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВІО УКРАЇНА" на професійну правничу допомогу в розмірі 15 277,49 грн залишити за позивачем.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Додатково направити на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача - , представника відповідача - .

Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 24.05.2025.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Островського, буд. 13, кв. 42, м. Київ, 03035)

3 - відповідачу (вул. Набережна, буд. 6, с. Щурівці, Гайсинський район, Вінницька область, 23712)