ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

м.Чернівці

17 травня 2023 року Справа № 926/2033/23

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик Світлана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за вх.№2033 від 15.05.2023 року

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (76019, м. Івано-Франківськ, вул, Василіянок, 48)

До відповідачів:

Приватного підприємства "ТБ ЛОГ" (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 248)

Приватного акціонерного товариства "Чернівецький цегельний завод №1" (58003, м.Чернівці, вул. Зелена, 3)

Про розірвання договору купівлі-продажу від 23.06.2021 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.07.2022 року та зобов`язання передати об`єкт приватизації у державну власність

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Приватного підприємства "ТБ ЛОГ" та Приватного акціонерного товариства "Чернівецький цегельний завод №1" про розірвання договору купівлі-продажу від 23.06.2021 року об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства "Чернівецький експертно-технічний центр Держпраці", що знаходиться за адресою: 58003, м.Чернівці, вул. Зелена, 3; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.07.2022 року 8/100 ідеальних часток домоволодіння, загальною площею 374,5 кв.м., які знаходяться на 3 поверсі, будівлі адміністративного корпусу літ. "А", за адресою: 58003, м.Чернівці, вул. Зелена, 3; зобов`язання ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" передати ПП "ТБ ЛОГ" частку в розмірі 8/100 приміщення адмінкорпусу; зобов`язати ПП "ТБ ЛОГ" передати у державну власність об`єкт малої приватизації - єдиний майновий комплекс державного підприємства "Чернівецький експертно-технічний центр Держпраці", що знаходиться за адресою: 58003, м. Чернівці, вул. Зелена, 3.

15.05.2023 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№2033.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023 року позовну заяву за вх.№2033 передано судді Гушилик С.М.

Як визначено статтею 2 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами, господарський суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст.162 ГПК України визначено перелік відомостей, які має містити позовна заява, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову тощо.

У позовній заяві повинно міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та додано докази, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст.162 ГПК України).

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява має містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно приписів ч.1 ст.14, ч.1 ст.73, ч.4 ст.74, ст.91, ч.2 ст.164 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Проте, позивачем не додано договір купівлі-продажу від 18.07.2022 року частки в розмірі 8/100 приміщень адмінкорпусу, а саме: 3 поверху, за адресою 58003, м.Чернівці, вул. Зелена,3.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують надсилання іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно ч.1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, в абзаці 3 зазначено, що в договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у формі листа, та у квитанції, касовому чеку. Крім того, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дані та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному в будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання листової кореспонденції, виконаної та розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Згідно з п.п.59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція, накладна тощо) надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Однак, на підтвердження вчинення зазначених вище дій, позивачем, як доказ направлення відповідачам позовної заяви та доданих до неї документів надано фіскальний чек та опис вкладення. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувачів є саме накладна (службовий чек), в якому міститься номер накладної, інформація про відправника та одержувача, інформація про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердження, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

Отже, на підтвердження направлення учасникам справи позовної заяви з додатками до позовної обов`язково повинні бути додані не тільки описи вкладень та чеки (квитанції) поштового відділення, а й поштові накладні, які підтверджують факт надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду у п.52, 54-57 постанови від 25.08.2020 року у справі №910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Предметом позову у даній справі, зокрема, є:

-розірвання договору від 23.06.2021 року купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства "Чернівецький експертно-технічний центр Держпраці", що знаходиться за адресою 58003, м.Чернівці, вул. Зелена, 3;

-визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.07.2022 року 8/100 ідеальних часток домоволодіння, загальною площею 374,5 кв.м., які знаходяться на 3 поверсі, будівлі адміністративного корпусу літ. "А", за адресою 58003, м.Чернівці, вул. Зелена, 3;

-зобов`язати ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" передати ПП "ТБ ЛОГ" частку в розмірі 8/100 приміщення адмінкорпусу;

-зобов`язати ПП "ТБ ЛОГ" передати у державну власність об`єкт малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Чернівецький експертно-технічний центр Держпраці", що знаходиться за адресою 58003, м.Чернівці, вул. Зелена, 3.

Відповідно до п. 31 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується за загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до абз. 2 п. 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" №11 від 29.05.2013 року за умови, що позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об`єднання відповідних вимог судовий збір підлягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про розірвання договору та визнання недійсним договору є вимогами немайнового характеру, а позовна вимоги, пов`язана із застосуванням наслідків недійсності правочину, а саме: зобов`язання ПАТ "Чернівецький цегельний завод №1" передати ПП "ТБ ЛОГ" частку в розмірі 8/100 приміщення адмінкорпусу та зобов`язання ПП "ТБ ЛОГ" передати у державну власність об`єкт малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Чернівецький експертно-технічний центр Держпраці", що знаходиться за адресою 58003, м.Чернівці, вул. Зелена, 3, є вимогами майнового характеру.

При цьому, суд зазначає наступне.

Судовий збір за розгляд вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору становить 2684,00 грн.

Судовий збір за розгляд вимоги майнового характеру про повернення у майна становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору за даною позовною вимогою, оскільки позивачем в порушення п.3 ч.3 ст.162 ГПК України не зазначено ціну позову за позовною вимогою про зобов`язання повернути майно (не зазначено вартості майна по договору купівлі-продажу від 18.07.2022 року).

Позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 47002,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №4 від 05.04.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно зазначити ціну позову за позовною вимогою про зобов`язання повернути майно та, виходячи з ціни позову, здійснити доплату судового збору, в разі якщо така доплата буде потрібна.

Також позивач відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України не вказав у своїй позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не виконано вимоги п.п. 3, 8, 9 ч.3 ст.162 ГПК України, оскільки не зазначено ціну позову за вимогою майнового характеру про зобов`язання повернути майно, не подано доказів, не поданий попередній розрахунок суми судових витрат, а також не виконано вимоги п.п.1, 2 ч.1 ст.164 ГПК України, не подано всіх документів на підтвердження надіслання позовної заяви відповідачам та оскільки не надано належних доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

З огляду на вищевикладене, позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях не може бути призначена до розгляду та підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, який відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача, що якщо усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (ч.3 ст. 174, ч. 3 ст.12 ГПК України).

У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до Приватного підприємства "ТБ ЛОГ" та Приватного акціонерного товариства "Чернівецький цегельний завод №1" про розірвання договору купівлі-продажу від 23.06.2021 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.07.2022 року та зобов`язання передати об`єкт приватизації у державну власність залишити без руху.

2.Позивачу надати: копію договору купівлі-продажу від 18.07.2022 року; докази надіслання позовної заяви відповідачам (поштові накладні); платіжне доручення про доплату судового збору.

3.Встановити позивачу строк у 7 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення позивачем зазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя Гушилик С.М.