ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023м. ДніпроСправа № 904/677/23

за позовом Комунального підприємства "Міська інфраструктура" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Рзаєва Вугара Рза огли, м. Дніпро

про визнання недійсним Договору та застосування наслідків недійсності Договору

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Маркіна Т.М.

Представники:

від позивача: Прохода Р.С., адвокат

від відповідача: Трушев О.П., адвокат ;

ПРОЦЕДУРА

Комунальне підприємство "Міська інфраструктура" Дніпровської міської ради подало до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Рзаєва Вугара Рза огли в якій просить про визнання недійсним Договору купівлі - продажу № 0520-2 від 04.05.2020 та застосування наслідків недійсності Договору у вигляді стягнення коштів у розмірі 32 800 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 13.03.2023.

28.02.2023 відповідач надав відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 13.03.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.04.2023.

15.03.2023 позивач надав відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 07.04.2023 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 15.05.2023.

В судове засідання 15.05.2023 з`явилися представники сторін.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України

В ході судового засідання 15.05.2023, суд заслухавши представників сторін, розглянув справу по суті, встановив обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 15.05.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2020 позивачем в системі електронних публічних закупівель "Prozorro" оголошено про проведення відкритих торгів: ідентифікатор закупівлі в системі: UA-2020-04-03-000855-b; назва предмету закупівлі: "Рукомийня"; код, відповідно до класифікатора ДК 021:2015:4421000-5 Конструкції та їх частини. У закупівлі взяли участь 2 учасника: Відповідач, дата та час подання тендерної пропозиції 14.04.2022 о 17:03 год, та ТОВ "Екобуд 77", дата та час подання пропозиції - 14.04.2022 о 17:26 год. Відповідно до Форми протоколу розкриття тендерної пропозиції від 21.04.2020 переможцем процедури закупівлі є відповідач, останній відповідав кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації, були відсутні підстави для відмови, встановлені статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі". Вказане також підтверджується Звітом про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-04-03-000855-b, дата формування звіту: 04.05.2020 та повідомленням про наміри укласти договір.

В результаті проведення відкритих торгів між позивачем та відповідачем був укладений Договір купівлі-продажу від 04.05.2020 № 0520-2.

В результаті публічних закупівель між сторонами укладено Договір, який виконаний у повному обсязі та позивачем сплачено відповідачеві 32 800 грн за надані послуги.

У подальшому, адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було встановлено, що поведінка відповідача є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антикорупційних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, заборонених відповідно до п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", про що ухвалено відповідне рішення № 54/53-р/к від 28.12.2021 у справі № 54/48-20. Позивач зазначає, що встановлення факту притягнення учасника процедури закупівлі до відповідальності за порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", унеможливлює визначення такого учасника переможцем процедури закупівлі та унеможливлює укладення договору з таким учасником. Рішенням Адміністративної колегії встановлено порушення законодавства станом на момент проведення закупівлі UA-2020-04-03-000855-b, що надає підстави вважати укладений Договір недійсним. При цьому, виявлення вчиненого порушення вже після закінчення процедури закупівлі та після укладення і виконання договірних зобов`язань не спростовує самого факту наявності порушення економічної конкуренції, спрямованого на спотворення результатів тендеру у закупівлі UA-2020-04-03-000855-b.

Наявність порушення матеріальних інтересів територіальної громади внаслідок спотворення результатів спірної закупівлі та внаслідок укладення оспорюваного правочину порушує встановлений державою порядок здійснення публічних закупівель в умовах економічної конкуренції і завдає шкоду законним правам та інтересам місцевого самоврядування і його органам. Відповідач на власний ризик, маючи намір укладення незаконного договору, з метою отримання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, його суперечність інтересам держави і суспільства, прагнув та свідомо допускав настання протиправних наслідків, взяв участь у процедурі закупівлі, внаслідок чого отримав бюджетні кошти у розмірі 32 800 грн.

Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність у відповідача умислу на укладення протиправного Договору, який суперечить інтересам держави та суспільства, з метою отримання прибутку.

Також позивач зазначає, що про існування рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 54/53-р/к від 28.12.2021 у справі № 54/48-20 та про порушення свого права він дізнався саме - 12.01.2023.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Мотивуючи це тим, що згідно з Формою протоколу розкриття тендерної пропозиції від 21.04.2020, Звітом про результати проведення процедури закупівлі від 04.05.2020 та Повідомлення про наміри укласти договір, встановлено, що ФОП Рзаєв Вугар Рза огли відповідав кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації. Відсутні підстави для відмови, які встановлені статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі". Таким чином, на дату визначення переможцем зазначених закупівель були відсутні будь-які підстави, з огляду на які можна було відмовити ФОП Рзаєву Вугар Рза огли у визнанні його переможцем цих закупівель та відмовити в укладенні спірного договору;

Крім того, за результатами проведення зазначених публічних закупівель, 04.05.2020 позивач та відповідач уклали договір купівлі-продажу. За умовами вказаного договору відповідач повинен був на умовах визначених зазначеним договором передати у власність позивача товар «Рукомийня», а позивач зобов`язується прийняти та оплатити цей товар. На виконання умов спірного договору відповідачем було поставлено позивачеві товар «Рукомийня», в строки передбачені договором, а позивачем на виконання умов договору було сплачено грошові кошти в розмірі 32 800 грн. Зазначене підтверджується і Звітом про виконання договору про закупівлю від 05.05.2020 і самим позивачем в позовній заяві. Таким чином, спірний договір виконано в повному обсязі та без заперечень сторін договору.

Також відповідач вважає, що позивач не вказав в чому полягає шкода державному бюджету, порушення принципу максимальної економії, неефективне використання бюджетних коштів. Позивачем не зазначено щодо невідповідності кількості, вартості або ж якості виконаних відповідачем робіт, чи інших істотних порушень, які б могли вплинути на виконання умов оспорюваного договору. Також, не доводиться ні наявність інших потенційних учасників закупівлі, що могли б задовольнити потреби позивача за менші кошти, ні наявність на ринку, на той час, більш вигідних для позивача цінових пропозицій, незважаючи на те, що вказане є невід`ємною частиною для висновку про порушення матеріальних інтересів держави, та, відповідно, про можливість задовольнити заявлені у справі вимоги із вказаних підстав.

Застосування реституції у спірних правовідносинах може призвести до погіршення становища позивача, оскільки у останнього можуть виникнути додаткові витрати в частині необхідності компенсації відповідачу вартості виконаної роботи за спірним договором, тобто позивач обрав неефективний спосіб захисту порушеного права, а тому - позовні вимоги не підлягають задоволенню. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом по справі № 903/793/21 у постанові від 21.07.2022 та у справі № 906/1061/20 в постанові від 03.12.2021.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив

Позивач не погоджується з викладеними обставинами у відзиві на позовну заяву, адже внаслідок вчинення відповідачем дій щодо спотворення результатів тендеру, відбулося безпідставне укладення спірного договору з вдповідачем, який за інших обставин не отримав би право на таке укладання договору. Виконання договірних зобов`язань по оспорюваному договору з боку позивача здійснювалось за рахунок бюджетних коштів, які виділені Дніпровською міською радою на виконання статутної діяльності КП "Міська інфраструктура". Оспорюваний договір визнається недійсним з підстав, які існують на момент його укладення, а дії осіб з порушення процедури публічних закупівель шляхом їх ігнорування очевидно не відповідають легітимній меті в демократичному суспільстві, яке шляхом прийняття закону про публічні закупівлі мало мету зробити закупівлі послуг за бюджетні кошти конкурентними та прозорими, заборонивши проведення закупівель без дотримання відповідної конкурсної процедури. Відповідач, маючи намір на укладання незаконного договору з метою отримання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, його суперечність інтересам держави і суспільства, прагнув та свідомо допускав настання протиправних наслідків, прийняв участь у процедурі закупівлі, внаслідок чого - неправомірно отримав бюджетні кошти. Порушення зазначених інтересів держави, територіальної громади полягає у потенційно неефективному використанні бюджетних коштів через відсутність конкуренції серед учасників, а також, відсутність максимальної економії та ефективності;

Крім того, позивач не повинен компенсувати відповідачеві вартість поставленого товару за спірним договором. Обґрунтовуючи позовну заяву необхідністю застосування наслідків недійсності договору, позивач посилається на частини 1, 3 статті 228 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1, 3 статті 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам - такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Також позивач звертає увагу, що у позовній заяві детально описано наявність умислу відповідача на укладення спірного правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства. В даному випадку, наявний умисел відповідача (тобто однієї сторони правочину), а тому - застосовується частина 3 статті 228 Цивільного кодексу України, яка не передбачає ніякої компенсації відповідачеві вартості поставленого товару за спірним договором. В свою чергу позивач після повернення відповідачем коштів, зобов`язаний повернути їх в бюджет. Отже, з викладеного вбачається, що позивач обрав ефективний спосіб захисту порушеного права, передбачений статтею 228 Цивільного кодексу України, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо постанов Верховного Суду на які посилається відповідач позивач зазначає, що вони не можуть враховуватись судом під час розгляду даної справи. Зазначені постанови Верховного Суду винесені під час розгляду справ, які не є аналогічними даній справі. В даній справі позивач, разом з позовними вимогами про визнання недійсним договору, просить суд застосувати наслідки недійсності договору та стягнути з відповідача грошові кошти, отримані за спірним договором. Також у даній справі позивач просить визнати договір недійсним з огляду на те, що правочин не відповідає інтересам держави і суспільства (порушує публічний порядок) при цьому посилається на статтю 228 Цивільного кодексу України. Тобто, статтею 228 Цивільного кодексу України передбачено особливі умови застосування наслідків недійсності правочину, які позивач і просить в даній справі застосувати. Крім того, частина 3 статті 228 Цивільного кодексу України не передбачає ніякої компенсації відповідачеві вартості поставленого товару за спірним договором, в разі визнання договору недійсним. Також, при розгляді справ № 903/793/21 та № 906/1061/20 позивачі не просили суд застосувати статтю 228 Цивільного кодексу України, а Верховний Суд не надавав аналізу цій статті.

Отже, з викладеного вбачається, що постанови Верховного Суду, на які посилається відповідач та які були ухвалені в справах № 903/793/21 та № 906/1061/20, стосуються інших правовідносин ніж ті, які виникли в даній справі між позивачем та відповідачем.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Так, Комунальне підприємство "Міська інфраструктура" Дніпровської міської ради (далі позивач, замовник або КП "Міська інфраструктура") є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 26.02.2003 № 35/7, зі змінами та доповненнями, на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.

Позивач утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, що підтверджується:

- статутом КП "Міська інфраструктура" Дніпровської міської ради, який затверджений рішенням Дніпровської міської ради № 30/23 від 29.06.2022 "Про затвердження Статуту КП "Міська інфраструктура" Дніпровської міської ради у новій редакції у зв`язку зі збільшенням статутного капіталу". Власником підприємства є територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради. Для здійснення господарської діяльності підприємства власник створює статутний капітал у розмірі 343 272 364 грн. Статутний капітал комунального підприємства утворюється власником до реєстрації його як суб`єкта господарювання;

- Довідкою про включення розпорядника бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів від 25.01.2017, зі змісту якої вбачається, що позивач включений до Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів з присвоєнням йому коду 97531. Отже, позивач є комунальним підприємством, яке утримується за рахунок місцевого бюджету.

Як вбачаться з матеріалів справи, 03.04.2020 КП «Міська інфраструктура» в системі електронних публічних закупівель «Prozorro» оголошено проведення відкритих торгів (арк. с. 18-19):

- ідентифікатор закупівлі в системі: UA-2020-04-03-000855-b;

- назва предмету закупівлі: «Рукомийня»;

- код відповідно до класифікатора ДК 021:2015:44210000-5 - Конструкції та їх частини, що підтверджується Оголошенням про проведення відкритих торгів (Додаток №6).

В закупівлі взяли участь два учасника:

- ТОВ «ЕКОБУД 77», дата та час подання тендерної пропозиції 14.04.2020 о 17:26;

- ФОП Рзаєв Вугар Рза огли дата та час подання тендерної пропозиції 14.04.2020 о 17:03.

Відповідно до Форми протоколу розкриття тендерної пропозиції від 21.04.2020 переможцем процедури закупівлі є ФОП Рзаєв Вугар Рза огли, останній відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації, відсутні підстави для відмови, установлені ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» (арк. с. 21).

Вказане, підтверджується Звітом про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-04-О3-000855-b, дата формування звіту: 04.05.2020 (арк. с. 22-23) та Повідомлення про наміри укласти договір (арк. с. 24).

Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» переможець процедури закупівлі - учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

Отже, переможцем вказаної публічної закупівлі є відповідач, який на момент проведення закупівлі відповідав кваліфікаційним критеріям, які встановлені в тендерній документації.

В результаті проведення відкритих торгів UA-2020-04-03-000855-b для закупівлі «Рукомийня» між КП «Міська інфраструктура» та ФОП Рзаєв Вугар Рза огли укладено Договір купівлі-продажу № 0520-2 від 04.05.2020 (далі - договір, арк. с. 25-27).

Відповідно до пунктів 1.1-1.4 договору, Продавець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити його.

Найменування Товару: Рукомийня CPV 44210000-5 Конструкції та їх частини.

Джерело фінансування: кошти міського бюджету м. Дніпра.

Кількість Товару: 1 шт.

Характеристики та детальний опис Товару міститься у Специфікації, що є додатком 1 до Договору.

Пунктами.2.2, 2.3 договору встановлено, загальна вартість Товару по даному договору становить 32 800, 00 грн (Тридцять дві тисячі вісімсот грн 00 коп). Термін оплати. Термін оплати: 100% розрахунок протягом 14-ти банківських днів з моменту передачі Товару.

Згідно з пунктами 4.1 - 4.3 Договору здача-приймання Товару проводиться уповноваженими представниками Покупця і Продавця на складі Покупця.

Місце поставки Товару: м. Дніпро парк Зелений Гай.

Термін поставки: до 31.05.2020 р. Поставка здійснюється протягом 5-ти календарних днів з дня надходження від Покупця заявки.

Відповідно до пункту 7.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами 04.05.2020р. і діє до 31.12.2020 р, або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до Звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2020-04-03-000855-b, дата формування звіту: 05.05.2020, Договір виконано та відповідачу сплачено суму в розмірі 32 800 грн (арк. с. 29-30).

Отже, в результаті публічних закупівель між позивачем та відповідачем укладено Договір, який виконаний в повному обсязі та КП «Міська інфраструктура» сплачено на користь ФОП Рзаєва Вугара Рза огли 32 800 грн за надані послуги.

З матеріалів справи також вбачається, що 28.12.2021 Адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 54/48-20 ухвалено Рішення № 54/53-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення Адміністративної колегії) (арк. с. 13-66).

У пунктах 22, 24 резолютивної частини Рішення Адміністративна колегія встановила, що ТОВ «ЕКОБУД 77» та ФОП Рзаєв Вугар Рза огли вчинили порушення передбачені пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антикорупційних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів за ідентифікатором закупівлі в системі: UA-2020-04-03-000855-b (назва предмета закупівлі: «Рукомийня»), яка проведена Комунальним підприємством «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради.

За порушення, зазначене в пункті 22 резолютивної частини рішення, на ФОП Рзаєва Вугара Рза огли накладено штраф у розмірі 1 082 грн, який останнім сплачений в повному обсязі.

Відповідно до пунктів .5.1.-5.8. Рішення Адміністративної колегії встановила, що у закупівлі UA-2020-04-03-000855-b ТОВ «ЕКОБУД 77» та ФОП Рзаєв Вугар Рза огли вчиняли протиправні дії які полягали у:

- одночасному поданні тендерних пропозицій (в один день та у послідовний час);

- одночасному вході до аукціонів з одних IP- адрес (у послідовний час);

- одночасному вході до особистих кабінетів на одному авторизованому електронному майданчику для створення своїх тендерних пропозицій (в один день та у час, наближений до послідовного);

- одночасній оплаті за участь у аукціонах із використанням одних IP- адрес (через одну банківську установу);

- використанні одних IP- адрес під час здійснення господарської діяльності, у тому числі в період проведення закупівель;

- використанні одного телефонного номеру, який зареєстрований на особу - єдиного учасника ТОВ «ЕКОБУД 77», яка з 14.09.2018 року також є директором цього товариства та уповноваженою особою цього товариства на підписання документів тендерних пропозицій і договору за результатами проведення закупівель;

- участі ТОВ «ЕКОБУД 77» в якості «технічного» учасника у вигляді неподання обов`язкових документів (банківських гарантій і банківських довідок, що є узгодженою поведінкою, що стосується спотворення результатів закупівель зазначених у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Інформація щодо оскарження до суду рішення Адміністративної колегії - відсутня.

Отже, Адміністративна колегія Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановила, що поведінка відповідача є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, заборонених відповідно до пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо визнання недійсності договору

Предметом доказування у даній справі є наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 04.05.2020, а також застосування наслідків недійсності правочину у вигляді стягнення одержаного однією стороною за правочином на користь іншої.

Публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Відповідно до преамбули Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Так, пунктом 4 частини 1 статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" безальтернативно позбавляє суб`єкта господарювання права протягом трьох років брати участь та бути переможцем у відкритих торгах та переговорних процедурах закупівель, якщо протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів тендерів.

Саме у вказаний спосіб держава гарантує розвиток добросовісної конкуренції, забезпечує ефективність правового регулювання сфери публічних закупівель, прозорість процедур, запобігає проявам корупції. При цьому позбавлення суб`єкта господарювання права протягом трьох років брати участь у процедурах закупівель є тим запобіжником, за допомогою якого держава усуває недобросовісних суб`єктів господарювання від можливості мати доступ до публічних коштів.

Наявними матеріалами до позову підтверджується факт того, що рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2021 № 54/53-р/к ФОП Рзаєва Вугара Рза огли притягнуто до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Вказаний факт не заперечується відповідачем, як і не заперечується факт укладання договору купівлі-продажу від 04.05.2020 з порушенням вимог законодавства про публічні закупівлі та його невідповідність інтересам держави і суспільства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушеного права, зокрема, є визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як встановлено приписами статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У відповідності до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, такий правочин може бути визнаний недійсним.

Враховуючи встановлені в рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 54/48-20 по справі № 54/53-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" обставини, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 04.05.2020 укладений з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та порушує правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг, не сприяє розвитку конкуренції у державі суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо визнання оспорюваного правочину недійсним.

Щодо заперечень відповідача в частині фактичного виконання договору обома сторонами без заперечень, а також щодо можливості погіршення становища позивача, оскільки у останнього можуть виникнути додаткові витрати в частині необхідності компенсувати відповідачу вартість поставленого товару, внаслідок чого відповідач вважає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права неефективним, слід зазначити наступне.

У статті 216 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки недійсності правочину. У частині 1 цієї статті зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з частиною 2 статті 216 Цивільного кодексу України, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частиною 1 та 2 статті 216 Цивільного кодексу України, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

У свою чергу, позивач заявив позовні вимоги про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину, передбачених частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України.

Так, у частині 3 статті 228 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

На підставі вищевикладеного Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 905/1562/20 зроблено висновок, що на стадії, коли укладений в результаті закупівлі договір є виконаним, вимога про визнання такого договору недійсним, без вирішення судом питання про застосування правових наслідків такої недійсності, не є ефективним способом захисту.

Також слід зазначити, що частиною 3 статті 5 Господарського кодексу України врегульовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, здійснивши правовий аналіз частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України, можна дійти висновку, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства (див. висновки Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/6271/17).

Таким чином, ФОП Рзаєв Вугар Рза огли на власний ризик, маючи намір на укладання незаконного договору купівлі-продажу від 04.05.2020 з метою отримання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, його суперечність інтересам держави і суспільства, прагнуло та свідомо допускало настання протиправних наслідків, прийняло участь у проведенні процедури із закупівлі товару, внаслідок чого отримало бюджетні кошти в сумі 32 800 грн.

Вищенаведене свідчить про наявність у ФОП Рзаєва Вугар Рза огли умислу на укладення протиправного договору, який суперечить інтересам держави і суспільства з метою отримання прибутку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для визнання договору купівлі-продажу № 0520-2 від 04.05.2020 недійсним.

Щодо застосування наслідків недійсності Договору у вигляді стягнення коштів

Відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України, при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Як встановлено судом вище, договір купівлі-продажу від 04.05.2020 № 0520-2 виконаний у повному обсязі - сума оплати за договором становить 32 800 грн, що підтверджується звітом про виконання договору про закупівлю, сформованного 05.05.2020.

Отже, за час дії договору позивачем було перераховано на користь відповідача грошові кошти в сумі 32 800 грн.

Тобто, саме ця сума (32 800 грн) є тими коштами, які відповідач отримав за оспорюваним договором, який суперечить інтересам держави і суспільства, і саме ця сума коштів підлягає стягненню в дохід держави.

Разом з цим, Міністерством фінансів України листом від 29.12.2021 № /40844 було надано роз`яснення, відповідно до яких встановлено, що при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або неналежне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Таким чином, грошові кошти в сумі 32 800 грн, які були перераховані Комунальним підприємства "Міська інфраструктура" Дніпровської міської ради на користь Фізичної особи - підприємця Рзаєва Вугара Рза огли на виконання договору купівлі-продажу від 04.05.2020 № 0520-2, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та в подальшому з позивача в дохід держави.

Враховуючи вказане, вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів грошові кошти у розмірі 32 800 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 5 368 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 0520-2 від 04.05.2020, укладений між Комунальним підприємством «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд.75; ідентифікаційний код 39754779) та Фізичною особою-підприємцем Рзаєвим Вугаром Рза огли ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рзаєва Вугар Рза огли ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Міська інфраструктура» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код 39754779) грошові кошти в сумі 32 800 грн та витрати зі сплати судового засідання в розмірі 5 368 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.05.2023

Суддя В.І. Ярошенко