ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 906/19/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботизовані агросистеми"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекстер ЛТД"

про стягнення заборгованості в сумі 54 756, 80 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

представники сторін в судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роботизовані агросистеми" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекстер ЛТД" про стягнення заборгованості в сумі 54 756, 80 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 27.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.02.2023 справу №906/19/23 надіслано за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Супровідним листом №906/19/23/2929/23 від 01.03.2023 Господарського суду Житомирської області, матеріали справи № 906/19/23 були передані до Господарського суду Рівненської області.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу №906/19/23 передано судді Горплюку А.М.

Ухвалою суду від 28.03.2023 прийнято справу № 906/19/23 до свого провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.04.2023.

30.03.2023 до суду від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 28.03.2023.

Ухвалою суду від 20.04.2023 розгляд справи по суті відкладено на 16.05.2023.

В судове засідання 16.05.2023 сторони не забезпечили явку уповноважених представників, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановлений законом строк.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом зазначається, що у даній справі судом не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекстер ЛТД" повернулися конверти з ухвалами суду від 28.03.2023 та від 20.04.2023 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім того, ухвала суду від 20.04.2023 направлялась ваідповідачу на електронну адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, суд враховує, що в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того пунктом сьомим статті 120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 16.05.2023 судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені в позові, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

26 липня 2022 року між ТОВ "Лекстер ЛТД" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роботизовані Агросистеми" (виконавець) укладено Договір № 69 про виконання робіт (надалі - Договір, а.с. 15 - 17).

У відповідності до п. 1.1. Договору виконавець, за завданням замовника зобов`язується виконати за плату сільськогосподарські роботи по внесенню засобів захисту рослин (надалі по тексту - ЗЗР) з використанням безпілотних літальних апаратів (надалі по тексту - БПЛА) DJIT16, DJIT20, XAG XP 2020 (надалі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору.

За приписами п. 3.5. Договору, виконання робіт здійснюється на підставі завдання, наданого замовником виконавцеві засобами електронного, факсимільного та / або поштового зв`язку, яке після його узгодження із виконавцем є невід`ємною частиною цього Договору.

На підставі отриманого завдання, сторони узгоджують вартість, обсяги, місце та інші особливості виконання робіт шляхом підписання Специфікації на виконання робіт (п. 3.5. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору загальна вартість робіт за Договором визначається виходячи із вартості робіт за 1 га площі території у розмірі 28,00 грн за 1 га при нормі виливу до 6-ти літрів ЗЗР на 1 га площі (території, полів) замовника, що еквівалентно 29,25 доларів США за офіційним курсом НБУ по відношенню до національної валюти України (гривні).

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що сторони домовились, що оплата за виконання робіт, здійснюється замовником у наступному розмірі та порядку: 4.4.1. протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору на підставі рахунку - фактури, наданого виконавцем та / або відповідно до специфікації на виконання робіт, замовник оплачує на користь виконавця передоплату у розмірі 50 % розрахункової вартості робіт, вказаної у додатках до цього договору, а також 100 % витрат на транспортування майна (техніки, БПЛА) виконавця; 4.4.2. остаточна оплата вартості виконання робіт, що визначається як різниця між сумою здійснених замовником оплат відповідно до п. 4.4.1. цього Договору та загальною вартістю робіт, визначеною у додатках до цього Договору, здійснюється замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами Акта виконаних робіт відповідно до п. 3.8. цього Договору.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток товариств.

26.07.2022 між сторонами підписано Специфікацію № 1 на виконання робіт, що є додатком до договору № 69 про виконання робіт від 26.07.2022.

Так, сторони погодили, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати наступні роботи з урахуванням узгоджених площ, вартості робіт, та строків їх виконання: загальна площа на яких виконує роботи виконавець 180 га, вартість робіт за 1 га/грн 280,00 грн, загальна вартість робіт 50 400,00 грн, дата початку виконання робіт 26.07.2022, дата закінчення виконання робіт - 30.07.2022 (термін виконання робіт можуть бути змінені у разі неможливості виконання робіт через погодні умови, наявність заборони органів виконавчої влади, місцевих органів влади, Генеральним штабом Збройних сил України тощо).

Також, зазначеною Специфікацією сторонами було узгоджено інші істотні умови, необхідні для належного виконання укладеного договору.

27 липня 2022 року між сторонами підписано Акт № СТ-000639, яким сторони підтвердили, що виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги) - послуга з внесення ЗЗР дроном у кількості 140,6 послуг за ціною 280,00 грн з ПДВ, всього 39 368,00 грн. з ПДВ. Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Вказаний Акт підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток товариств.

У строки визначені договором відповідач вартість виконаних робіт не оплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 39 368,00 грн. Доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

11.10.2022 та 25.11.2022 позивачем на адресу відповідача було направлено претензії про оплату виконаних робіт відповідно до договору № 69 про виконання робіт від 26.07.2022 та штрафних санкцій. Однак, як стверджує позивач, претензія залишена без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; крім того підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 193 Господарського Кодексу України (надалі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, - замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що між сторонами укладено Договір № 69 про виконання робіт, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (п. 1 ст. 843 ЦК України).

Відповідно до п. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що жодних претензій чи заперечень, щодо якості наданих позивачем робіт (наданих послуг) відповідач не пред`являв, належних та допустимих доказів щодо якості виконання робіт, належно оформлених дефектних актів суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст.ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Положення статті 599 ЦК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 39 368,00 грн за виконані роботи по укладеному Договору № 69 від 26 липня 2022 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає наступне.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання по укладеному Договору, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати за період липень - листопад 2022 року в розмірі 543,28 грн та 3 % річних за період з 02.08.2022 по 27.12.2022 в розмірі 478,89 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Cплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем інфляційних втрат, вважає правильним період нарахування з серпня 2022, оскільки враховуючи приписи п. 4.4.2. Договору, саме з 02.08.2022 виникло прострочення виконання зобов`язання.

Відтак, розмір інфляційних втрат становить 2 430,84 грн. Проте, враховуючи що при прийнятті рішення суд не може вийти за межі позовних вимог, суд задовольняє стягнення інфляційних втрат в заявленому розмірі 543,28 грн.

Крім того, здійснивши перерахунок 3% річних суд вважає обґрунтованим стягнення 466,72 грн, відтак в частині стягнення 3% в розмірі 12,17 грн слід відмовити.

Щодо стягнення штрафу та пені слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК України одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Договір про виконання робіт № 69 від 26.07.2022 містить положень, якими сторони визначили можливість застосування господарських санкцій за невиконання умов щодо своєчасної сплати вартості наданих послуг у вигляді пені та штрафу.

Так, згідно п. 6.5. Договору при порушення замовником терміну оплати вартості робіт, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості робіт згідно специфікації на виконання робіт за кожен день прострочення терміну остаточного розрахунку. Пеня, передбачена даним пунктом Договору, перераховується виконавцем протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання замовником до моменту його повного та належного виконання.

За приписами п. 6.6. Договору сторони погодили, що у випадку затримки оплати вартості робіт, визначеної на підставі відповідного Акту виконаних робіт, більш як на 7 календарних днів, замовник сплачує виконавцю штраф у такому розмірі: 6.6.1. при затримці оплати виконаних робіт від 8 до 25 календарних днів штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості; 6.6.2. при затримці оплати виконаних робіт від 25 до 50 календарних днів штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості; 6.6.3. при затримці оплати виконаних робіт від 50 і більше календарних днів штраф у розмірі 40 % від суми заборгованості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним та обґрунтованим, відтак підлягає стягненню пеня в розмірі 7 981,46 грн.

Крім того, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд вважає його арифметично вірним в розмірі 6 222,97 грн, відтак підлягає стягненню штраф в розмірі 6 222,97 грн., а в частині стягнення штрафу в розмірі 162,20 грн слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ч. 1 ст. 73 ГПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За умовами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 39 368,00 грн основної заборгованості, 543,28 грн інфляційних втрат, 466,72 грн 3 % річних, 7 981,46 грн пені та 6 222,97 грн штрафу підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на законі та договорі, а тому підлягають задоволенню, а в частині стягнення 3 % річних в розмірі 12,17 грн та штрафу в розмірі 162,20 грн слід відмовити.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 473,10 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботизовані агросистеми" задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекстер ЛТД" (34652, Рівненська область, Рівненський район, селище міського типу Соснове, вул. Шевченка, буд. 13-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботизовані агросистеми" (46002, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Галицька, буд. 18/2, ) 39 368,00 (тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят вісім грн 00 коп.) грн основної заборгованості, 543,28 (п`ятсот сорок три грн 28 коп.) грн інфляційних втрат, 466,72 (чотириста шістдесят шість грн 72 коп.) грн 3 % річних, 7 981,46 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят одна грн 46 коп.) грн пені, 6 222,97 (шість тисяч двісті двадцять дві грн 97 коп.) грн штрафу та 2 473,10 (дві тисячі чотириста сімдесят три грн 10 коп.) грн судового збору.

3. В частині стягнення 3 % річних в розмірі 12,17 грн та штрафу в розмірі 162,20 грн -відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.05.2023.

Суддя А.М. Горплюк