ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 травня 2023 року Справа № 903/131/23

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут

до відповідача: підприємця Мельничука Петра Нафановича

про видачу судового наказу

Суддя Кравчук А.М.

встановив: 02.02.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут до підприємця Мельничука Петра Нафановича про видачу судового наказу.

Згідно ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

02.02.2023 Господарський суд Волинської області видав перший судовий наказ, який не набрав законної сили, про стягнення з підприємця Мельничука Петра Нафановича ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньгаз Збут (пр. Молоді, 14А, м.Луцьк, ) 7 876 грн. 84 коп. основного боргу, 942 грн. 18 коп. пені, 303 грн. 04 коп. 3% річних, 1 948 грн. 05 коп. інфляційних втрат та 268 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 11 338 грн. 51 коп. (одинадцять тисяч триста тридцять вісім грн. 51 коп.).

Згідно ст. 156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем проживання боржника підприємця Мельничука П.Н. є АДРЕСА_1 (а.с. 42).

Така ж адреса зазначена у заяві про видачу судового наказу, договорі №11417Z3CF9AP016 від 01.01.2016.

З метою повідомлення боржника про видачу судового наказу та про його право подати заяву про його скасування, виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ від 02.02.2023, заява про видачу судового наказу з додатками направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

Однак, судова повістка повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 46-48).

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу судового наказу, заяви про видачу судового наказу з додатками, а саме: 20.02.2023.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), а також Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах (№910/20360/21 від 06.02.2023) наголошував, що з аналізу приписів ст. ст. 7, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», ризик неотримання поштової кореспонденції за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань несе заявник (відповідач). Недотримання відповідачем обов`язку з отримання поштової кореспонденції за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є обставиною, яка може свідчити про поважність пропуску таким відповідачем процесуального строку.

Споживаючи газ та не проводивши за нього розрахунки боржник мав можливість дізнатися про наявність судового спору з відкритих джерел, зокрема в Єдиному державному реєстрі судових рішень, застосунку «Дія».

Згідно ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Строк для подання заяви про скасування судового наказу по 07.03.2023.

Заява боржника про скасування судового наказу на адресу суду не надходила.

22.03.2023 судом видано судовий наказ від 02.02.2023, який набрав законної сили 13.03.2023.

09.05.2023 боржник отримав наручно копію заяви про видачу судового наказу, судові накази.

17.05.2023 на адресу суду надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 02.02.2023. Просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, стягнути зі стягувача сплачений судовий збір в сумі 134 грн. 20 коп.

Заява обґрунтована тим, що боржник судовий наказ та заяву про його видачу отримав лише 09.05.2023. Судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки зазначені у ньому вимоги є частково не обґрунтовані. Заборгованість включає в себе неустойку, нараховану поза межами строку позовної давності. Стягнення неустойки заявлено на суму заборгованості, яка утворилась в період дії воєнного стану в Україні.

В той же час, заява про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу боржником не обґрунтована, підстави не можливості подання такої заяви у встановлений строк не викладені.

У заяві боржник підтвердив адресу місця реєстрації, яка є у справі. Докази повідомлень стягувача, відділення АТ «Укрпошта», суд про зміну такої адреси не подав.

Отже, суду жодним чином не доведено підстав, які об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися з заявою про скасування судового наказу.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Поряд з цим, суд зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не обґрунтовані, за відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на подання заяви про скасування наказу протягом законодавчо встановленого строку та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, суд не знаходить поважних причин пропуску строку, передбаченого ч.1 ст. 157 ГПК України, з огляду на те, що суду не доведено підстав, які об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися з заявою.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 158 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, відсутність обґрунтувань пропуску строку для подання заяви, встановлення судом підстав для його поновлення, заява підприємця Мельничука Петра Нафановича про скасування судового наказу підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву підприємця Мельничука Петра Нафановича від 17.05.2023 про скасування судового наказу повернути без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 19.05.2023.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук