ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

18.05.2023м. ДніпроСправа № 904/2487/23

За позовом Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квітковий янгол" (м. Дніпро)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 (м. Дніпро)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

про усунення перешкод у користуванні майном

Суддя: Татарчук В.О.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квітковий янгол", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якій просить:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Квітковий янгол» (код ЄДРПОУ 41794978) привести її у придатний для використання стан шляхом демонтажу самовільно побудованого об`єкту, а саме: об`єкт нерухомого майна загальною площею 33,4 кв.м., капітальна будівля - нежитлове приміщення, яке складається з: 1 - торгівельна зала, площею 32,1 кв.м.; 2 -туалет, площею 1,3 кв.м.;

- скасувати державну реєстрацію та припинити право власності із закриттям розділу на об`єкт нерухомого майна загальною площею 33,4 кв.м., капітальна будівля - нежитлове приміщення, яке складається з: 1 - торгівельна зала, площею 32,1 кв.м.; 2 -туалет, площею 1,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме: об`єкт нерухомого майна загальною площею 33,4 кв.м., капітальна будівля - нежитлове приміщення, яке складається з: 1 - торгівельна зала, площею 32,1 кв.м.; 2-туалет, площею 1,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у попереднього власника - ОСОБА_1 , виникло на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2017 у справі №201/473/17. Державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 проведено 07.12.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвою Ганною Олегівною, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 38610312, номер запису про право власності - 23822433.

Відповідно до інформації Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, викладеної в листі №ОДВ-10756/2022 від 24.05.2022, перевіркою даних Автоматизованої системи документообігу встановлено, що в провадженні суду дійсно перебувала цивільна справа №201/473/17, проте предмет позову та сторони у даній цивільній справі не співпадають, а саме ОСОБА_1 взагалі не є стороною у даній справі.

Таким чином, позивач вважає, що правовстановлюючий документ, на підставі якого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андрєсвою Ганною Олегівною за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомого майна є підробленим.

Як зазначає позивач, вказане свідчить про відсутність правових підстав вважати, що ОСОБА_1 набув право власності на оспорюване нерухоме майно, після чого, всупереч відсутності правових підстав, відчужив об`єкт нерухомого майна на користь ТОВ "Квітковий янгол".

Також позивач зазначає, що згідно з листом Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради від 12.07.2022 № 3/15-240 відповідно до даних містобудівного кадастру та адресного плану міста офіційно адреса - просп. Івана Мазепи, 51Е жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній.

Таким чином, позивач вважає, що проведена всупереч чинному законодавству державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна порушує законне право Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради на вільне користування та розпорядження земельною ділянкою, яка знаходиться під даним об`єктом нерухомого майна, що в свою чергу призводить до порушення економічних інтересів громади.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Квітковий янгол" вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно (а саме: об`єкт нерухомого майна загальною площею 33,4 кв.м., капітальна будівля - нежитлове приміщення, яке складається з: 1 - торгівельна зала, площею 32,1 кв.м.; 2 - туалет, площею 1,3 кв.м., розташований за адресою: просп. І. Мазепи, 51Е, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101;

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, а саме: об`єкт нерухомого майна загальною площею 33,4 кв.м., капітальна будівля - нежитлове приміщення, яке складається з: 1 - торгівельна зала, площею 32,1 кв.м.; 2 - туалет, площею 1,3 кв.м., розташований за адресою: просп. І. Мазепи, 51Е, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101.

Вказана заява обґрунтована тим, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони на вчинення будь-яких дій щодо спірного нерухомого майна, унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову у майбутньому. Також зазначає, що право власності на об`єкт нерухомого майна виникло на підставі підробленого документу.

Запропонований захід забезпечення позову заявник вважає цілком достатнім та таким, що відповідає вимогам розумності й співмірності.

Правовою підставою заяви про забезпечення позову прокурор зазначає статті 136 - 140 Господарського процесуального кодексу України, численну практику Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 1 ст. 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 139 ГК України, майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 №4-рп/2011).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 910/11739/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як зазначено вище, предметом цього спору є вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, шляхом зобов`язання ТОВ "Квітковий янгол" (як титульного власника нерухомого майна) привести її у придатний для використання стан та припинення права власності на майно.

З предмету спору вбачається, що позов такого типу може бути поданий лише до титульного власника нерухомого майна. У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, виконання такого рішення суду буде неможливим. Що в свою чергу, може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору.

Разом з тим, здійснюючи оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, слід значити, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні та користуванні титульного власника (відповідача), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.

Тому, суд вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову до вирішення судом спору по суті, узгоджуються з критеріями співмірності, розумності, обґрунтованості та адекватності.

За таких обставин, з метою забезпечення реального захисту порушених прав та інтересів позивача в майбутньому, заяву позивача слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 136, 137, ст. 140, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити повністю.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Квітковий янгол" () вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно (а саме: об`єкт нерухомого майна загальною площею 33,4 кв.м., капітальна будівля - нежитлове приміщення, яке складається з: 1 - торгівельна зала, площею 32,1 кв.м.; 2 - туалет, площею 1,3 кв.м., розташований за адресою: просп. І. Мазепи, 51Е, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101;

3. Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, а саме: об`єкт нерухомого майна загальною площею 33,4 кв.м., капітальна будівля - нежитлове приміщення, яке складається з: 1 - торгівельна зала, площею 32,1 кв.м.; 2 - туалет, площею 1,3 кв.м., розташований за адресою: просп. І. Мазепи, 51Е, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101.

Стягувач: Дніпровська міська рада (ідентифікаційний код: 26510514; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Квітковий янгол" (ідентифікаційний код 41794978, місцезнаходження: 49064, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 31А, кв. 24).

Ухвала є виконавчим документом, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання у строк до 15.02.2026 включно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 18.05.2023 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Татарчук