ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м.Дніпро Справа № 904/4026/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Дарміна М.О., Іванова О.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпинський М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023

(суддя Мілєва І.В., повний тест рішення складений та підписаний 16.02.2023.) у справі №904/4026/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Енергоальянс", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 1 917 252,10 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Енергоальянс" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про стягнення 1 917 252,10 грн, з яких: 1 565 670,58 грн основний борг, 21 799,26 грн 3% річних, 329 782,26 грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ "Суха Балка" на користь ТОВ "Торгівельний будинок "Енергоальянс" 1 843 689,24 грн., з яких: 1 555 236,70 грн. основний борг, 21 799,26 грн. 3% річних, 266 653,28грн. інфляційні втрати, в решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство "Суха Балка", в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в позові повністю.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- системний аналіз положень Договору дає підстави стверджувати, що обов`язковою передумовою здійснення Відповідачем оплати за партію Товару є надання Позивачем повного пакету документів, передбачених, зокрема, п.2.3 цього договору, у випадку не виконання цього обов`язку Позивачем у Відповідача не настає обов`язок здійснювати оплату за Товар, а штрафні санкції до Відповідача за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються Відповідачем, між тим позивач не додав до позовної заяви доказів надання Відповідачу повного пакету документів, передбачених положеннями договору, що є передумовою здійснення Відповідачем оплати за поставлений Товар, відтак, Позивач не надав суду доказів виникнення у Відповідача обов`язку здійснення оплати за договором;

- так як у Відповідача не настав обов`язок здійснити оплату за Договором внаслідок прострочення Позивача, то нарахування 3% річних, інфляційних втрат за вказаний у позовній заяві період є необгрунтованим та неправомірним;

- компетентним органом - ТПП України було офіційно підтверджено настання форс-мажорних обставин, які фактично тривають з 24.02.2022 року і по теперішній час.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2023 ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі №904/4026/22. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 23.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Енергоальянс" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" (покупець) було укладено договір № 315 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (далі по тексту - «товар»), а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах (п. 1.1. договору).

Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях, які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору. При зазначенні переліку, асортименту в специфікаціях обов`язково указується код УКТ ЗЕД товару (п. 1.2. договору).

Поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом (п. 2.1. договору).

Базисні умови, терміни поставки товару, а також відвантажувальні реквізити, узгоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору (п. 2.2. договору).

На кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал); сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника); видаткову накладну -1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту; податкову накладну - складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку, передбаченому п. 201.10 ст, 201 Податкового кодексу України; інші документи, перераховані в специфікації (додатку). Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця. В зазначених вище документах поруч з найменування товару зазначається код УКТ ЗЕД такого товару з дотриманням вимог, вказаних в п. 1.2 договору (п. 2.3. договору).

Датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено специфікацією. Право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у специфікаціях (п. 2.4. договору).

Ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до п. 1.2 цього договору (п. 3.1. договору).

Загальна вартість договору визначається вартістю всіх специфікацій, підписаних по цьому договору, які є невід`ємною частиною договору (п. 3.2. договору).

Ціни на товар, що поставляється за цим договором, фіксуються на момент підписання цього договору і не підлягають зміні в односторонньому порядку протягом строку дії цього договору. Зміна ціни допускається тільки за наявності письмової угоди сторін, умову про яку сторони зазначають у специфікації. Сторони прийняли, що всі ціни, обумовленні в специфікаціях до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими (п. 3.3. договору).

Оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (п. 4.1. договору).

Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок (п. 4.2. договору).

У випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в п. 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту належнім чином оформленої документації, при цьому строк оплати, вказаний у пункті 4.1 договору збільшується на період надання документів, зазначених у п. 2.3 договору, оформлених належним чином. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем. Якщо податкова накладна не зареєстрована постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений в п. 2.5 договору строк або реєстрація податкової накладної була зупинена контролюючим органом, то відлік строку оплати, узгоджений сторонами відповідно до пункту 4.1 Договору, починається з дати реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем (п. 4.3. договору).

Будь-які зміни і доповнення до цього договору є дійсними, тільки якщо вони зроблені письмово і належним чином підписані уповноваженими представниками зацікавлених сторін. Цей договір, будь-які зміни і доповнення до договору, підписані по факсимільному зв`язку, мають юридичну силу, з подальшим наданням оригіналів протягом 30-ти календарних днів з моменту їх підписання (п. 12.2. договору).

Жодна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки за цим договором третім особам без письмової згоди на це іншої сторони (п. 12.3. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього договору (п. 13.5. договору).

Додатковими угодами №1 від 28.12.2018, №2 від 24.12.2019, №3 від 30.09.2020, №4 від 31.12.2021 сторони вносили зміни в п.13.5 договору щодо строку його дії, визначивши в угоді №4 строк його дії до 31.12.2022 але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього договору.

Сторонами було підписано специфікації до договору:

- № 43 від 22.11.2021 (а.с. 22), в якій погодили товар, що підлягає поставці на суму 770 712,00 грн з ПДВ; умови оплати: шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 60-ти календарних днів від дати поставки. Умови про перехід права власності на товар від постачальника до покупця: з дати поставки;

- № 44 від 01.12.2021 (а.с. 17), в якій погодили товар, що підлягає поставці на суму 711 775,20 грн з ПДВ; умови оплати: шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 60-ти календарних днів від дати поставки. Умови про перехід права власності на товар від постачальника до покупця: з дати поставки;

- № 45 від 01.12.2021 (а.с. 15), в якій погодили товар, що підлягає поставці на суму 481 410,00 грн з ПДВ; умови оплати: шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30-ти календарних днів від дати поставки. Умови про перехід права власності на товар від постачальника до покупця: з дати поставки;

- № 47 від 04.01.2021 (а.с. 12), в якій погодили товар, що підлягає поставці на суму 717,84 грн з ПДВ; умови оплати: шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30-ти календарних днів від дати поставки. Умови про перехід права власності на товар від постачальника до покупця: з дати поставки.

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 1 926 421,92 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № 17633 від 21.12.2021 про поставку товару (за специфікацією № 43) на суму 724 015,92 грн з ПДВ (а.с.20);

- № 17988 від 29.12.2021 про поставку товару (за специфікацією № 44) на суму 703 161,36 грн з ПДВ (а.с.16);

- № 234 від 11.01.2022 про поставку товару (за специфікацією № 47) на суму 717,84 грн з ПДВ (а.с.13);

- № 575 від 18.01.2022 про поставку товару (за специфікацією № 45) на суму 498 526,80 грн з ПДВ (а.с.14).

В порушення умов договору, покупець оплатив частково та із простроченням встановленого строку лише накладну № 17633 від 21.12.2021 на суму 49 704,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 222865 від 19.04.2022 про сплату 33 400,00 грн (а.с. 21);

- № 2231826 від 03.05.2022 про сплату 16 304,00 грн (а.с. 19).

З метою врегулювання ситуації з погашення боргу сторони уклали додаткову угоду № 5 від 14.06.2022 (а.с. 11), в якій сторони підтверджують, що на дату укладання додаткової угоди, існує заборгованість покупця перед постачальником по поставкам на 14.06.2022 у розмірі 1 866 284,04 грн., у тому числі ПДВ 311 047,34 грн. за договором поставки товару № 315 від 23.02.2018 (п. 1 додаткової угоди № 5). Сторони домовились, що покупець зобов`язується сплатити на користь постачальника суму заборгованості за договором, передбачену у пункті 1 цієї додаткової угоди, частинами у наступному порядку (Графік погашення боргу):

1) до 30.06.2022 - 311 047,34 грн (в т.ч. ПДВ);.

2) до 31.07.2022 - 311 047,34 грн (в т.ч. ПДВ);

3) до 31.08.2022 - 311 047,34 грн (в т.ч. ПДВ);

4) до 30.09.2022 - 311 047,34 грн (в т.ч. ПДВ);

5) до 31.10.2022 - 311 047,34 грн (в т.ч. ПДВ);

6) до 30.11.2022 - 311 047,34 грн. (в т.ч. ПДВ).

Разом 1 866 284,04 грн. (в т.ч. ПДВ). Датою сплати зобов`язання покупця у розмірі та у строки, встановлені цим пунктом додаткової угоди, є дата зарахування коштів на рахунок (рахунки) постачальника (п. 2 додаткової угоди № 5). Зобов`язання сторін по цій додатковій угоді повинні виконуватись належним чином та в установлені нею строки. Одностороння відмова від виконання умов цієї додаткової угоди, а також одностороння зміна її положень не допускається (п. 3 додаткової угоди № 5).

Однак, як зазначає позивач, відповідач дотримався цієї угоди лише в частині одного платежу, яким було оплачено ще одну частину боргу по вищевказаній накладній платіжним дорученням:

- № 171 від 21.06.2022 на суму 311 047,34 грн (а.с. 18).

Враховуючи узгоджені умови оплати, покупець зобов`язаний був здійснити оплату:

1) по накладній № 17633 від 21.12.2021 до 21.02.2022 (60 днів), тому з 22.02.2022 почалося прострочення;

2) по накладній № 17988 від 29.12.2021 до 28.02.2022 (60 днів), тому з 01.03.2022 почалося прострочення;

3) по накладній № 575 від 18.01.2022 до 17.02.2022 (30 днів), тому з 18.02.2022 почалося прострочення;

4) по накладній № 234 від 11.01.2022 до 10.02.2022 (30 днів), тому з 11.02.2022 почалося прострочення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача 1565670,58грн основного боргу, 21799,26грн, 3% річних, 329782,26 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №23/07-18-02 від 23.07.2018 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару, а також ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростували таке порушення, господарським судом зроблено правильний висновок про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1 555 236,70 грн. основного боргу, 21 799,26 грн. 3% річних, 266 653,28грн. інфляційних втрат.

При цьому господарським судом обгрунтовано взято до уваги, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду відсутні.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача стосовно того, що позивач не додав до позовної заяви доказів надання Відповідачу повного пакету документів, передбачених положеннями договору, що є передумовою здійснення Відповідачем оплати за поставлений Товар, відтак, Позивач не надав суду доказів виникнення у Відповідача обов`язку здійснення оплати за договором.

Так, п. 2.3. договору встановлено, що на кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал); сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника); видаткову накладну -1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту; податкову накладну - складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку, передбаченому п. 201.10 ст, 201 Податкового кодексу України; інші документи, перераховані в специфікації (додатку). Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця. В зазначених вище документах поруч з найменування товару зазначається код УКТ ЗЕД такого товару з дотриманням вимог, вказаних в п. 1.2 договору.

Відповідно до ст.666 ЦК України, Якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відтак, відповідач відповідно до вимог ст.666 ЦК України мав право встановити позивачу розумний строк для надання документів, що підтверджують якість товару і в разі ненадання мав право відмовитися від договору та повернути товар позивачу.

Однак товар відповідачем був прийнятий без зауважень і доказів витребування документів щодо якості товару не надано. Відповідач від договору не відмовився і товар не повернув.

Також є безпідставними посилання скаржника на настання форс-мажорних обставин, які фактично тривають з 24.02.2022 року і по теперішній час.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені статтею 617 ЦК України: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з положеннями статті 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Згідно зі ст. 141 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

В постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17 зроблено висновок про те, що:

- статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

За приписами частини другої статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З наведеного випливає, що будь-яка обставина вважається форс-мажорною не взагалі, а відносно певного зобов`язання конкретного суб`єкта.

Обставина визнається форс-мажорною, якщо відповідає одразу таким ознакам:

1) має надзвичайний характер (має винятковий характер і перебуває за межами впливу сторін);

2) є непередбачуваною (її настання або наслідки неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору, перед терміном настання зобов`язання або до настання податкового обов`язку);

3) є невідворотньою, тобто це неминучість події/ подій і/або її/їх наслідків;

4) є причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією та неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

Збройний конфлікт, війна дійсно можуть бути обставинами непереборної сили, але тільки в тому випадку, коли вони відповідають всім чотирьом наведеним ознакам.

Виданий Торгово-промисловою палатою України 28.02.2022 лист №2024/02.0-7.1 не є підтвердженням форс-мажорної обставини, оскільки згідно діючого законодавства форс-мажорні обставини підтверджуються сертифікатом Торгово-промислової палати України, що видається за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідні) з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин (ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Між тим, відповідачем відповідний сертифікат в матеріали справи не представлений.

При цьому колегія суддів відзначає, що відповідач мав змогу звернутися до ТПП України або відповідної регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин або ж обставин непереборної сили відповідно до регламенту, проте цього не зробив, а причин неможливості звернутися суду не повідомив, а тому посилання відповідача на існування форс-мажорних обставин відхиляються як необґрунтовані.

Крім того, позивач та відповідач знаходяться в однакових умовах і введення воєнного стану на території України однаково впливає на них як на суб`єктів господарювання.

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд справи апеляційною інстанцією слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2023 у справі №904/4026/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.05.2023р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін