ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 902/93/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь цукор"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Да-Транс 2017"
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області 18.01.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява № б/н від 18.01.2023 (вх.№94/23 від 18.01.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Цукор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да-Транс 2017" про стягнення 17 819,30 гривень заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг за заявкою-договором на перевезення № 3 від 07.02.2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.01.2023 суд постановив позовну заяву залишити без руху та встановив позивачу спосіб та строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

27.01.2023 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява № б/н від 27.01.2023 (вх. № 01-34/857/23 від 27.01.2023) про усунення недоліків позовної заяви з додатками на виконання вимог ухвали суду від 23.01.2022 року. Розглянувши заяву про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про їх усунення та відсутність перешкод для відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.02.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Цукор" № б/н від 18.01.2023 (вх.№94/23 від 18.01.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да-Транс 2017" про стягнення 17 819,30 гривень разом з доданими до неї документами передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Харківської області (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, Держпром, 8 під`їзд).

Матеріали позовної заяви надійшли до Господарського суду Харківської області 16.03.2023.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 16.03.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Єдиний унікальний номер судової справи 902/93/23.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідачем було подано заяву (вх. № 8277 від 05.04.2023) про застосування до позовних вимог наслідків пропуску строку позовної давності.

Позивачем надані заперечення (вх. № 8586/23 від 10.04.2023) на заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

Правом на подання відзиву, відповідач, не скористався, клопотань про надання йому часу на підготовку відзиву або інших заяв по суті справи - відповідачем заявлено не було.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі було роз`яснено сторонам, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень від сторін до суду не надійшло.

Згідно з частиною третьою статті 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ТОВ "Промінь Цукор" (позивач, виконавець), в особі Литвинчука Дмитра Сергійовича, що діє згідно Статуту, та ТОВ «ДА-ТРАНС 2017», в особі Горського Дениса Олександровича (відповідач, замовник) було укладено Заявку-договір на перевезення № 3 від 07.02.2022 р. (Заявка) істотні умови якої викладені в даній Заявці.

Дана Заявка-договір була підписана Замовником, відсканована, а її скан-копія надіслана з електронної пошти на офіційну електронну пошту Виконавця - , для підтвердження погодження усіх істотних умов перевезення. Виконавцем в свою чергу було підписано Заявку в двох екземплярах та в подальшому надіслано в оригіналі на юридичну адресу Замовника разом з документами, що підтверджується Експрес-накладною № 3717 від 17.02.2022 р., для подальшого обміну із Замовником оригіналами Заявки та інших документів.

Згідно Заявки Сторони погодили наступні умови:

Виконавець повинен здійснити 07-08 лютого 2022 р. перевезення вантажу, а саме холодильного обладнання (13,6 м. 8( куб.м.), по маршруту: м. Вінниця - м. Жовті води - м. Запоріжжя, на автомобілі MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 / напівпричіп НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 телефон НОМЕР_4 - НОМЕР_3 , а Замовник - здійснити оплату вартості перевезення в розмірі 14 000,00 (чотирнадцять тисяч) гривень з ПДВ шляхом безготівкового розрахунку протягом 10 робочих днів з моменту отримання оригіналів транспортних документів, дата вивантаження: 08.02.2022 р.

На виконання Заявки ТОВ «Промінь Цукор» видано Подорожній лист вантажного автомобіля від 07.02.2022 р. № 07/02-ВДВ7576 на ОСОБА_1 автомобіль MAN 18.390 реєстраційний номер НОМЕР_1 / напівпричіп НОМЕР_2 по узгодженому маршруту.

У відповідності до Заявки ТОВ «Промінь Цукор» було здійснено перевезення вантажу в повному обсязі та в обумовлений строк, що підтверджується товарно - транспортними накладними (далі - ТТН) № 105 від 07.02.2022 р. та № 106 від 07.02.2022 р. з відповідними відмітками про виконання перевезення.

У зв`язку з цим згідно Заявки-договору Виконавцем було складено Акт наданні послуг № 56 від 08.02.2022 р. та виставлено рахунок на оплату № 61 від 08.02.2022 р.

Отже, вищевказані ТТН № 105 та № 106 від 07.02.2022 р. разом із актом наданних послуг № 56 від 08.02.2022 р. та рахунком на оплату № 61 від 08.02.2022 р., а також Заявкою в оригіналі були надіслані 17.02.2022 року засобами оператора поштового зв`язку Нова пошта на вказане директором ТОВ «ДА-ТРАНС 2017» відділення, що підтверджується Експрес-накладною № 3717, оскільки в Заявці Замовник зазначив, що за юридичною адресою ТОВ «ДА- Транс 2017» листи не отримуються.

Факт прибуття вищезгаданих документів на відділення та їх отримання Замовником встановлено за допомогою онлайн-трекінгу «Нова пошта» на офіційному сайт https://tracking.novaposhta.Ua/#/uk, що надає наступну інформацію за Експрес накладною № 3717: «Відправлення отримано» 18.02.2022 року.

Таким чином, відповідно до умов Заявки Замовник повинен був оплатити вартість послуг перевезення в розмірі 14 000,00 грн з ПДВ протягом 10 робочих днів з моменту отримання оригіналів, тобто до 04.03.2023.

Однак, як зазначає позивач, оплаті відповідачем зроблена не була.

Дані обставини не спостовуються відповідачем, в своїй заяві, відповідач просить лише застосувати до вимог строки позовної давності та не викладає жодних заперечень щодо обставин спірних правовідносин.

Відтак, у Замовника виникла заборгованість, що є порушенням умов Заявки.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припиненні цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатите гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язано сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу Україні (надалі - ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконанні зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Де виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11, 626 ЦК України) які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно де договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язаних не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦЕ України). Як вбачається зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства (ч. і ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 та ч. З ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуте згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом укладається в порядку, встановленому ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 184 ГК України укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу Разом з тим, якщо укладення господарських договорів відбувається у спрощений спосіб, то мається на увазі, зокрема, обмін листами, факсограмами, телеграмами телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконаних замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлене обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Виходячи з вищенаведеного, в тому числі щодо належного виконання ТОВ «Промінь Цукор» зобов`язання з перевезення вантажу, а також ст. 202 ЦК України, можна дійти до висновку, що сторонами вчинено дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків, тобто укладено договір перевезення вантажу.

Згідно ч. 1 ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержаних вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як вбачається з ч. З ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні) підставою для бухобліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. № 363, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу й обліку виконаної роботи. Отже, ТТН належить де первинної транспортної документації, а її підписання одержувачем вантажу та скріплення печаткою фіксує факт здійснення господарської операції що є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строї (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою не подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом іншими законами або договором.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідачем не оспорено вказану заборгованість, відзиву на позовну заяву не надано.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 14 000,00 грн основної заборгованості обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річні не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошовий коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними де сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Отже, у зв`язку з порушенням ТОВ «ДА-ТРАНС 2017» взятих на себе зобов`язань за Заявкою-Договором на перевезення, у нього виникає обов`язок сплатити, окрім суми основного боргу (14 000 грн), ще 3 % річних від простроченої суми та інфляційних.

Перевіряючи розрахунок річних, наданий позивачем, суд зазначає, що останнім невірно було визначено період нарахування, оскільки прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті вартості послуг виникло з 05.03.2022, а не з 28.02.2023.

Отже, за наявності встановленого факту несвоєчасної сплати відповідачем за отриманий товар перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми Калькулятор Ліга, враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", Інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року, суд зазначає, що розмір 3% річних, який має сплатити відповідач на користь позивача становить 352,11 грн, а розмір інфляційних - 3 359,22 грн.

В задоволенні позову в частині стягнення 21,86 грн 3% річних та 86,11 грн інфляційних суд відмовляє, у зв`язку з невірним розрахунком.

Щодо заяви відповідача про застосування до позовних вимог наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідач у своїй заяві про застосування строків позовної давності до заявлених позивачем вимог посилається на ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Однак, згідно товарно-транспортних накладних № 105 та № 106 від 07.02.2022 року, якими підтверджується факт здійснення перевезення Позивачем вантажу, ТОВ «ДА-Транс 2017» не є ані вантажовідправником, ані вантажоодержувачем, а натомість є автомобільним перевізником.

Згідно Заявки-договору № 3 від 07.02.2022 р., яка була укладена між Позивачем та Відповідачем, останнім було перекладено свої обов`язки на ТОВ «Промінь Цукор», що надало послуги перевезення, вартість яких мав сплатити ТОВ «ДА-ТРАНС 2017» як замовник таких послуг, але не виконав свого зобов`язання, чим порушив права Позивача.

Тому, норма щодо шестимісячного строку позовної давності не може бути застосована судом в даному випадку.

Проте, в будь-якому разі такий строк обчислюється з моменту настання події, що стала підставою для пред`явлення позову згідно п.п. б абз. 2 п. 168. Статуту автомобільного транспорту УРСР, зо затверджений Постановою від 27 червня 1969 року № 401.

Також, згідно ч. 5 ст. ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З огляду на це, перебіг строку позовної давності в даному випадку починається з 05.03.2022 року. Адже, як вже було викладено судом вище, ТОВ «ДА-ТРАНС 2017» відповідно до умов Заявки повиннен був оплатити вартість послуг перевезення в розмірі 14000,00 грн. з ПДВ в строк протягом 10 робочих днів з моменту отримання оригіналів, який почався з наступного дня отримання (18.02.2023) тобто, 04.03.2022 р. сплив строк виконання зобов`язань і з 05.03.2022 почалось порушення умов договору та законодавства відповідачем.

Натомість, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України застосовується позовна давність в один рік, зокрема, до вимог у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Промінь Цукор» звернувся до Господарського суду Вінницької області 18.01.2023 року з позовною заявою про стягнення 17 819, 30 гривень заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг за заявкою-договором на перевезення № 3 від 07.02.2022 р., тобто в межах річного строку позовної давності, встановленої нормами Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.01.2023 суд постановив позовну заяву залишити без руху та встановив позивачу спосіб та строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

27.01.2023 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява № б/н від 27.01.2023 (вх. № 01-34/857/23 від 27.01.2023) про усунення недоліків позовної заяви з додатками на виконання вимог ухвали суду від 23.01.2022 року. Розглянувши заяву про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про їх усунення та відсутність перешкод для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 01.02.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Цукор" № б/н від 18.01.2023 (вх.№94/23 від 18.01.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да-Транс 2017" про стягнення 17 819,30 гривень разом з доданими до неї документами передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Харківської області (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, будинок 5, Держпром, 8 під`їзд).

Матеріали позовної заяви надійшли до Господарського суду Харківської області 16.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Таким чином, враховуючи викладене вище, у суду відсутні підстави для застосування до вимог позивача наслідків пропуску строку позовної давності як встановленої ст. 315 Господарського кодексу України так і ст. 258 Цивільного кодексу України.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА-ТРАНС 2017" (пр-т Льва Ландау, б.155-Б, оф. 205, м. Харків, 61060, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь Цукор» (21011, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Гната Мороза, будинок 103 А, ) 14000,00 грн заборгованості, 3 359,22 грн інфляційних втрат, 352,11 грн 3% річних та 2 134,19 грн судового збору.

В задоволенні позову в частині стягнення 21,86 грн 3% річних та 86,11 грн інфляційних відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь Цукор» (21011, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Гната Мороза, будинок 103 А, )

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДА-ТРАНС 2017" (пр-т Льва Ландау, б.155-Б, оф. 205, м. Харків, 61060, )

Повне рішення складено "17" травня 2023 р.

Суддя С.А. Прохоров