ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2834/22

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2834/22

за позовом Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобилська АЕС»,

м. Славутич Київської області

до 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській

області, м. Чорнобиль Київської області

про стягнення 343 470,80 грн.

за участю представників:

від позивача: Гарнага П.А., витяг з ЄДР;

від відповідача: Бежовець І.О., довіреність № 30/12/01 від 16.01.2023, інструкція від

18.10.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київської області (далі-відповідач) про стягнення 343 470,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за умовами Договору № 32 від 30.08.2022 ДК 021:2015-55510000-8 Послуги їдалень, в частині оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 343 470,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.01.2023 відкрито провадження у справі № 911/2834/22, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 01.02.2023.

20.01.2023 через канцелярію господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 28/12/01 від 16.01.2023 (вх. № 830/23), в якому відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Так, відповідач вказує на невідповідність кількості замовлених комплексів лікувально-профілактичного харчування калькуляції визначеної у договорі та завищення його вартості, у зв`язку з чим акти наданих послуг № 3 від 05.10.2022 та № 4 від 05.10.2022 були повернуті позивачу без підпису.

27.01.2023 через канцелярію господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив № 220/23 від 23.01.2023 (вх. № 1642/23). Так, позивач зазначає, що в актах наданих послуг за березень та квітень 2022 відображені фактичні витрати відповідно до записів у касовому журналі. Крім того, позивач звертав увагу суду, що між позивачем та відповідачем під час підписання договору була погоджена ціна договору, за надані в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 послуги з організації та забезпечення лікувально-профілактичного харчування на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС.

Ухвалою господарського суду від 01.02.2023 підготовче засідання було відкладено на 06.03.2023.

02.03.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення на відповідь на відзив від 01.03.2023 (вх. № 4054/23), в яких відповідач зазначав про те, що останній не відмовляється від сплати за отримані послуги, але виключно за послуги харчування, отримані на підставі калькуляції за березень та квітень 2022 року в сумі 278 850,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 06.03.2023 закрито підготовче провадження у справі № 911/2834/22, справу призначено до розгляду по суті на 29.03.2023.

Ухвалою господарського суду від 29.03.2023 розгляд справи по суті був відкладений на 12.04.2023.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові; представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вважаючи заявлені вимоги недоведеними та необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають задоволення з підстав, викладених у відзиві не позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2022 між Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» (позивач, виконавець) та 11 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київські області (відповідач, замовник) укладений Договір № 32 ДК021:2016-55510000-8 (послуги з організації та забезпечення лікувально-профілактичним харчуванням на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС) за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з організації та забезпечення особового складу та працівників замовника лікувально-профілактичним харчуванням (далі-ЛПХ) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Обсяг послуг може бути зменшений за домовленістю сторін (п. 1.2 договору).

Умовами п. 3.1 договору визначено, що ціна договору становить 902 311,22 грн, в т.ч. ПДВ 150 385,20 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору вартість одного комплексного обіду ЛПХ визначена на підставі калькуляції вартості лікувально-профілактичного лікування на 1 особу (по нормі № 7, раціон № 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426) та на момент укладення договору становить 171,60 грн.

Фактична вартість послуг за цим договором в цілому визначається виходячи з фактично наданого обсягу послуг та вартості одного комплексу відповідно до діючої калькуляції. Укладанням цього договору сторони підтверджують, що замовником належним чином надані виконавцю послуги в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн з урахуванням ПДВ (п. 3.3 договору).

Вартість послуг визначатиметься виходячи із фактичної кількості замовлених замовником (персоналом замовника) комплексних обідів ЛПХ, встановленої відповідно до роздруківок системи IS-CARD щодо списання коштів із пластикових карток. Замовник отримує інформацію в електронному вигляді про данні системи IS-CARD щодо списання коштів із пластикових карток на флеш-накопичувач при зверненні до старт-центру (п. 3.4 договору).

При неможливості використання системи IS-CARD виконавець здійснює облік вартості наданих послуг шляхом запису в касовому журналі (п. 3.5 договору).

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.6 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що оплата за послуги здійснюється замовником на підставі акта наданих послуг за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн, з урахуванням ПДВ, які складаються виконавцем та передаються замовнику протягом 10 днів, з дати укладення цього договору.

Акт наданих послуг складається виконавцем в 2 примірних та передається замовнику. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг повертає виконавцю підписаний акт або надає мотивовану відмову (п.п. 5.11, 5.12 договору).

Умовами п. 5.1 договору визначено, що термін надання послуг з 01.01.2022 по 30.04.2022.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання останньою стороною і діє до 20.11.2022, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. Згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановлюють, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними та які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2022.

Так, звертаючись до суду позивач стверджує про те, що позивачем до укладення договору, в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 були надані послуги з лікувально-профілактичного харчування на загальну суму 902 002,37 грн.

Відповідні умови були обумовлені між позивачем та відповідачем при укладенні договору, де зокрема зазначено, про те, що за умовами ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановлюють, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними та які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2022.

Так, для оплати наданих послуг, позивачем був сформований рахунок № 22-0112-0017 від 10.08.2022 на суму 902 002,37 грн.

Однак, позивач зазначає про те, що оплата отриманих послуг з лікувально-профілактичного харчування була здійснена відповідачем лише частково за період: січень-лютий 2022 в сумі 552 476,76 грн., про що свідчать платіжні доручення №№ 24, 25 від 16.09.2022.

Однак, відповідачем залишені неоплачені послуг з лікувально-профілактичного харчування за період: березень-квітень 2022 в сумі 343 470,80 грн, а акти наданих послуг № 3 від 05.10.2022 на суму 164 591,77 грн та № 4 від 05.10.2022 на суму 178 879,03 грн повернуті позивачу без підпису.

Присутнім в судових засіданнях представником відповідача було зазначено про невідповідність кількості замовлених комплексів лікувально-профілактичного харчування калькуляції визначеної у договорі та завищення його вартості, у зв`язку з чим акти наданих послуг № 3 від 05.10.2022 та № 4 від 05.10.2022 були повернуті позивачу без підпису. Позиція відповідача викладена також у відзиві на позовну заяву № 28/12/01 від 16.01.2023 (вх. № 830/23 від 20.01.2023).

Так, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Суд зазначає, що згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначити, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено, частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 2 ст. 184 Господарського Кодексу України, укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 180 ГК України передбачено, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Закріплене у ЦК України визначення договору про надання послуг дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Умова про ціну договору на надання послуг є істотною. Предметом договору про надання послуг є індивідуалізований результат праці на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору на надання послуг уточнюється ціною наданих послуг.

Відповідно до ст. 189 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Так, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено вище, 30.08.2022 між Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» та 11 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київські області укладений Договір № 32 ДК021:2016-55510000-8 Послуги їдалень.

Умовами п. 3.1 договору визначено, що ціна договору становить 902 311,22 грн, в т.ч. ПДВ 150 385,20 грн.

Пунктом 3.3 договору визначено, що укладанням цього договору сторони підтверджують, що виконавцем належним чином надані замовнику послуги за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн, з урахуванням ПДВ.

Договір № 32 від 30.08.2022 підписаний зі сторони позивача та відповідача та скріплений відбитками печаток вказаних осіб.

Доказів визнання недійсним договору або його окремих положень чи розірвання спірного договору суду не надано, як і не надано доказів щодо зміни його умов, зокрема, зменшення ціни договору.

Суд зазначає, що станом на момент підписання Договору № 32 від 30.08.2022 сторонами були погоджені всі істотні умови, зокрема, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України.

Так, у пункті 3.3 договору відповідач підтвердив, що виконавцем у період з 01.01.2022 по 30.04.2022 надано замовнику послуги на суму 902 311,22 грн, з урахуванням ПДВ.

Відповідно до статей 525, 526, 627, 629 ЦК України, зобов`язання може виникнути на підставі договору, який є обов`язковим до виконання сторонами на погоджених ними умовах, виходячи з принципу свободи договору, із врахуванням законодавчо встановленої заборони односторонньої відмови від зобов`язання за договором.

Таким чином, розглядаючи спір по суті, судом встановлено не дотримання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати за фактично отримані від позивача послуги з лікувально-профілактичного харчування на підставі Договору № 32 від 30.08.2022, при цьому позивач як виконавець, розраховував на добросовісність та розумність відповідача за спірним договором щодо оплати вартості наданих послуг.

Разом з цим, матеріали справи містять гарантійний лист № 75/12/12 від 28.02.2022 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київські області, який був наданий на адресу ДСП «Чорнобилська АЕС», де відповідач гарантував оплату за надання послуги ЛПХ для особового складу загону в березні-квітні 2022 року.

Відповідач заперечує, що умовами вказаного договору передбачено оплату відповідачем послуг з надання лікувально-профілактичного харчування - сніданки та вечеря в період з 10.04.2022. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що сніданки та вечеря готувались із гуманітарної допомоги, яка надійшла на ДСП «Чорнобильська АЕС».

Однак, зазначені твердження відповідача не підтверджені жодними доказами.

Спірними є період: березень-квітень 2022 року. Позивач на підставі роздруківок системи IS-CARD щодо списання коштів із пластикових карток (з 01.03.2022 по 08.03.2022) та на підставі записів в касовому журналі (період з 09.03.2022 по 30.04.2022) зазначає, що заборгованість відповідача за надання послуг ЛПХ за березень 2022 становить 164 591,77 грн, а за квітень 2022 року 178 879,03 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідно до розрахунків проведених відповідачем, вартість отриманих відповідачем послуг за березень 2022 становить 141 570,00 грн, за квітень 2022 року 137 280,00 грн.

Доказів оплати відповідачем заборгованості за надані позивачем послуги в розмірі, який визнається відповідачем, до суду не надано.

Як зазначено вище відповідно до п. 6.2.2 договору та п. 6.3.4 договору визначено, що замовник має право дозволяти працівникам в рамках цього договору отримувати як цілі комплекси ЛПХ так і окремі страви за встановленими цінами. Такий дозвіл вважається наданим, якщо замовник не повідомить виконавця про зворотне відповідним листом.

Виконавець зобов`язується на вимогу (бажання) працівника замовника відпускати ЛПХ як цілими комплексами так і окремі страви, за умови відсутності письмових заперечень замовника.

Вартість послуг визначатиметься виходячи із фактичної кількості замовлених замовником (персоналом замовника) комплексних обідів ЛПХ, встановленої відповідно до роздруківок системи IS-CARD щодо списання коштів із пластикових карток. Замовник отримує інформацію в електронному вигляді про данні системи IS-CARD щодо списання коштів із пластикових карток на флеш-накопичувач при зверненні до старт-центру (п. 3.4 договору).

При неможливості використання системи IS-CARD виконавець здійснює облік вартості наданих послуг шляхом запису в касовому журналі (п. 3.5 договору).

На момент укладення договору послуги вже було надано, у п. 3.3 договору відповідач підтвердив факт надання належним чином і у відповідному об`ємі послуги з ЛПХ в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 902 311,22 грн, в тому числі й за березень 2022 року на суму 164 591,77 грн та за квітень 2022 на суму 178 879,03 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду таких доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу узгоджених послуг та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 343 470,80 грн.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. Кірова, 40, ) на користь Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» (07100, Київська область, м. Славутич, вул. 77-ї Гвардійської дивізії, 7/1, а/с 11, ) 343 470 (триста сорок три тисячі чотириста сімдесят) грн 80 коп заборгованості та 5 152 (п`ять тисяч сто п`ятдесят дві) грн 06 коп судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 19.05.2023.

Суддя О.О. Христенко