ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 Справа № 914/2856/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Суфле Агро Україна, с. Крупець, Славутський р-н, Хмельницька обл.

до відповідача: Фермерського господарства Колодницька Вербина, с. Конюхів, Стрийський р-н, Львівська обл.

про стягнення штрафу

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Бровко О.;

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Суфле Агро Україна, с. Крупець, Славутський р-н, Хмельницька обл. до відповідача Фермерського господарства Колодницька Вербина, с. Конюхів, Стрийський р-н, Львівська обл. про стягнення штрафу за порушення строків виконання зобовязання за аграрною розпискою в розмірі 2 529 800,00грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розгляд підготовчого засідання призначено на 08.12.2022 року на 10год. 30хв. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 23.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 05.05.23 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція учасників справи

Аргументи позивача

27 грудня 2021 року ФГ «КОЛОДНИЦЬКА ВЕРБИНА» було видано на користь ТОВ «Суффле Агро Україна» фінансову аграрну розписку, що була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. та зареєстрована у реєстрі за № 3404, відповідно до умов якої ФГ «КОЛОДНИЦЬКА ВЕРБИНА» зобов`язалося до 28 лютого 2022 року (відповідно до змін, внесених від 24.01.2022р. до аграрної розписки) сплатити ТОВ «Суффле Агро Україна» грошову суму в розмірі 5 059 600 (п`ять мільйонів п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот) грн.00 коп.

Дане зобов`язання забезпечується заставою майбутнього врожаю сої, якістю та в кількості, визначеній Розпискою, що була внесена до реєстру аграрних розписок та реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 19 цієї розписки, у разі невиконання зобов`язань у строк до 31 жовтня 2021 року ФГ «КОЛОДНИЦЬКА ВЕРБИНА» зобов`язується сплатити ТОВ «Суффле Агро Україна» штраф у розмірі 50 % від суми боргу за Розпискою станом на кінець банківського дня 28 лютого 2022 року (відповідно до змін, внесених від 24.01.2022р. до аграрної розписки).

З огляду на невиконання вказаної розписки в повному обсязі, штраф становить 50% від суми, вказаної в п. 1 Розписки, а саме - 2 529 800 (два мільйони п`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот) грн.00 коп.

Аргументи відповідача

Оскільки у Аграрній розписці відсутня формула розрахунку розміру безумовного грошового зобов`язання у сумі 5 059 600,00 грн., вона не відповідає змісту фінансової аграрної розписки, що безумовно є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про аграрні розписки». З огляду на ч. 3 ст. 6 цього Закону, аграрна розписка є нікчемною.

Враховуючи воєнний стан, нарахований позивачем штраф підлягає списанню на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому у позові слід відмовити у повному обсязі.

Щодо співмірності розміру штрафу. Позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 2 529 800, 00 грн., що складає 50% безумовного грошового зобов`язання визначеного Аграрною розпискою. При цьому, позивач не зазнав жодних збитків у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання відповідача сплатити йому безумовне грошове зобов`язання за Аграрною розпискою. Просить зменшити штраф на 80%.

Загалом у позові просить відмовити.

Обставини, встановлені судом.

27 грудня 2021 року ФГ «КОЛОДНИЦЬКА ВЕРБИНА» було видано на користь ТОВ «Суффле Агро Україна» фінансову аграрну розписку, що була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. та зареєстрована у реєстрі за № 3404, відповідно до умов якої ФГ «КОЛОДНИЦЬКА ВЕРБИНА» зобов`язалося до 15 вересня 2022 року сплатити ТОВ «Суффле Агро Україна» грошову суму в розмірі 5 059 600 (п`ять мільйонів п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот) грн.00 коп.

Відповідно до п.1-3 Аграрної розписки, розписка встановлює безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору грошову суму у 5 059 600 (п`ять мільйонів п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот) гри. 00 коп., що є еквівалентом в товарному розрахунку за наступною формулою:

E=N(S*V)*P, де

Е - сума грошових коштів, що підлягає сплаті за Розпискою;

N - загальна кількість врожаю сої (тут та надалі - Зерно), 316 тонн 225 кг;

розрахункова якість - ДСТУ 4964:2008.

S - площа посіву, 126,499 га;

V - очікувана врожайність, 2,5 тонн/га;

Р - розрахункова ціпа за 1 тонну Зерна, 16 000 грн.

у строк до 15 вересня 2022 року (включно).

Кредитором та отримувачем коштів за цією Аграрною розпискою є Товариство з обмеженою відповідальністю «СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 34863309, місцезнаходження якого: 30068, Хмельницька область, Славутський район, с, Крупець, вул. Богдана Хмельницького, буд. 43 (далі по тексту' Кредитор).

Статус Кредитора підтверджується Договором поставки № від 01.01.2020 p., укладеним між Боржником та Кредитором.

Зокрема, 01.01.2020 між ТОВ «Суффле Агро Україна» (продавець) та ФГ «Колодницька Вербина» (покупець) було укладено договір поставки №, предметом якої є забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин добривами для сільськогосподарського сезону 2020 року.

Згідно з п.1.1.3. цього договору сторони домовилися, що зобов`язання покупця з оплати згідно даного договору та усіх специфікацій/додатків тощо до нього (крім поставки на умовах передплати) мають бути забезпеченні у спосіб, прийнятний для продавця, зокрема аграрною розпискою.

Відповідно до п.4.1., 4.2. Аграрної розписки за попередньою домовленістю з Кредитором, узгоджено наступний порядок повернення розписки: з дня отримання повного виконання зобов`язання за розпискою Кредитор протягом чотирнадцяти робочих днів (якщо інший строк не буде узгоджено Сторонами додатково в письмовій формі) робить на ній напис "Виконано", що скріплюється підписом Кредитора, і повертає таку розписку Боржнику. Повернення здійснюється шляхом особистої передачі розписки від Кредитора до Боржника, а в разі неможливості, про що Боржник зобов`язаний письмово повідомити Кредитора, - шляхом направлення розписки цінним листом з описом вкладення на адресу Боржника, вказану в розписці. Після повернення Боржнику оригіналу розписки з відміткою про її виконання Боржник має право звернутися до особи, яка вчиняє нотаріальні дії, для внесення запису про виконання розписки до відповідних реєстрів.

В забезпечення виконання зобов`язання за цією розпискою Боржник передає в заставу майбутній врожай Зерна, що вирощується (має вирощуватися відповідно до декларації Боржника) на наступних земельних ділянках (що йменується тут та надалі - Майбутній врожай) (п.5 Аграрної розписки).

Відповідно до п.10 Аграрної розписки до 21 жовтня 2022 року (включно), зібране зерно загальною кількісно не менше 316 тонн 225 кг, має бути доставлене на зберігання Боржником за власний рахунок на умовах DAP (зерновий склад) у відповідності до Інкотермс 2010/2020 на наступний склад:

Власник складу / зерновий складІд. кодМісце зберігання
Фермерське господарство «Колодницька Вербина»40693835Складські приміщення: 82436, Львівська обл., Стрийський р-н, село Конюхів, вул. Гасина О., будинок 228

Відповідно до п.19,20 Аграрної розписки у разі невиконання своїх зобов`язань за Аграрною розпискою у строк до 31 жовтня 2022 року, Боржник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) % від суми боргу Боржника за розпискою станом на кінець банківського дня 31 жовтня 2022 року. Розмір штрафу обумовлений, зокрема, необхідністю сплати Кредитором додаткової винагороди виконавця, авансування та фінансування вчинених виконавцем дій, спрямованих на виконання Розписки.

Боржник чітко усвідомлює, що строк оплати штрафних санкцій по даній Аграрній розписці настає на наступний день після дати вказаної у відповідному пункті, отже саме з цього дня виникає обов`язок сплати Боржником відповідної суми штрафних санкцій на рахунок Кредитора, без необхідності отримання будь-яких додаткових вимог від Кредитора.

Інших додаткових забезпечень зобов`язань за Аграрною розпискою (додаткова застава, страхування, порука) не погоджено.

Аграрна розписка зареєстрована в реєстрі за №3404.

Згідно із заявою від 24 січня 2022 (спільне звернення Кредитора та боржника згідно п.22 порядку введення Реєстру аграрних розписок, затвердженого постанвоою КМУ від 17.07.2013 року №665) п.1 Аграрної розписки викласти в наступній редакції:

«Розписка встановлює безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору грошову суму у розмірі 5 059 600 (п`ять мільйонів п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп., що є еквівалентом в товарному розрахунку за наступною формулою:

Ј=К(8*У)*Р, де

Б - сума грошових коштів, що підлягає сплаті за Розпискою;

N - загальна кількість врожаю сої (тут та надалі - Зерно), 316 тонн 225 кг; розрахункова якість-ДСТУ 4964:2008.

Б - площа посіву, 126,49 га;

V - очікувана врожайність, 2,5 тонн/га;

Р - розрахункова ціна за 1 тонну Зерна, 16 000 грн.

у строк до 28 лютого 2022 року (включно).»

На оригіналі Аграрної розписки вчинити напис наступного змісту:

«Інші посилання в тексті Аграрної розписки на дату « 31» жовтня 2022 року, з моменту внесення змін, вважати посиланням на дату « 28» лютого 2022 року.

Запис зареєстровано в Реєстрі за №144,145.

Норми права та мотиви суду

Предметом доказування є встановлення факту підставності стягнення штрафу за невиконання зобов`язань за фінансовою аграрною розпискою.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок регулюються Законом України «Про аграрні розписки».

Відповідно до визначення термінів, що містяться у статті 1 Закону України «Про аграрні розписки»,

- аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах;

- боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах;

- кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про аграрні розписки» аграрні розписки використовуються в операціях з сільськогосподарською продукцією.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про аграрні розписки» фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості.

Предметом розгляду є стягнення штрафу за невиконання фінансової аграрної розписки.

Аграрна розписка, як зазначено у ст.7 Закону України «Про аграрні розписки», встановлює забезпечення виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою заставою його майбутнього врожаю. Предметом такої застави може бути виключно майбутній врожай сільськогосподарської продукції. Застава майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції за аграрною розпискою наділяє кредитора правом у разі невиконання боржником зобов`язання за аграрною розпискою у порядку примусового виконання зобов`язання боржника за аграрною розпискою одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції переважно перед іншими кредиторами цього боржника за аграрною розпискою. Виконання зобов`язань за аграрною розпискою може забезпечуватися додатково будь-якими передбаченими законодавством України видами забезпечення виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.5 ст.12 цього ж закону фінансові аграрні розписки виконуються шляхом перерахування боржником за аграрною розпискою грошових коштів на вказаний кредитором за аграрною розпискою банківський рахунок.

Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі.

Проаналізувавши зазначені норми Закону України «Про аграрні розписки», аграрну розписку не можна ототожнювати із договором поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника. При оформленні та видачі аграрної розписки наявність такого зустрічного зобов`язання необхідна виключно для підтвердження статусу кредитора та можливості видачі аграрної розписки.

Аграрна розписка не є і додатком до договору поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника.

При цьому аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання - Закон України «Про аграрні розписки». Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю. Аграрна розписка може містити, крім іншого, відповідальність за її невиконання та інші положення, що не суперечать законодавству. Аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання, вона може бути відступлена іншому кредитору (з урахуванням правової позиції, висловленою у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 січня 2022 року у справі №924/233/21).

Сума зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою визначається у відповідності до ст. 5 Закону України «Про аграрні розписки», з якої вбачається, що фінансова аграрна розписка встановлює безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погоджено боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості. Так, сума безумовного зобов`язання у розмірі 5 059 600,00грн була визначена відповідачем під час видачі ним, як боржником за договорами поставки, аграрної розписки за погодженою з кредитором формулою, що презюмує обізнаність боржника не лише з обсягом зобов`язань, а й з їх безумовністю та безспірністю. При цьому, спірна аграрна розписка розрахована за формулою, яка включає в себе показники загальної кількості врожаю, площі посіву, очікуваної врожайності, розрахункової ціни за тону зерна. Отже, склад безумовного грошового зобов`язання боржника не впливає на юридичну силу аграрної розписки і зобов`язання боржника щодо виконання її умов.

Тому з цих підстав, аргументи відповідача безпідставні.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо застосування п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аграрна розписка і позика є відмінними: виходячи із змісту нормативно-правового регулювання (Закон України «Про аграрні розписки» та ЦК України); назви сторін (за аграрною розпискою кредитор та боржник, за договором позики позичальник та позикодавець); предмету відносин за аграрною розпискою безумовне грошове зобов`язання сплатити кредитору кошти (як забезпечувальна функція застава майбутнього врожаю), який визнаний таким за договором поставки. Позика як самостійний договір, з передачі грошових коштів у власність на умовах їх обов`язкового повернення, а звідси і момент укладення договору позики - з моменту передання грошей, тобто, повинен відбутися факт передачі саме грошей і виникнення обов`язку боргу - повернути таку ж суму грошей; змісту прав та обов`язків учасників цих відносин.

Щодо поданої заяви відповідача про зменшення штрафу на 80 % суд зазначає таке.

За змістом ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Відповідно до частини першої ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За ч.3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а ч.1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені ст. 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч.3 ст. 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

Тлумачення ч.3 ст. 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 18 березня 2020 у справі № 902/417/18).

Тлумачення як ст. 3 ЦК України загалом, так і п. 6 ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Суд зазначає, що господарські санкції, які встановлюють відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Зменшуючи штраф на 45%, суд враховує вищенаведена, а також такі позиції.

У рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №7 (справа щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань) Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

Аналізуючи засади справедливості, добросовісності, розумності стягнення штрафу у розмірі 2 529 800,00грн, суд доходить висновку про можливість його зменшення на 45%. Пунктом 1 Аграрної розписки, що укладена 27.12.2021 змінено дату сплати відповідачем (боржником) грошової суми у розмірі 5 059 600,00грн. у строк з 15.09.22 на 28.02.22 (зміни від 24.01.22), а відтак і змінено дату сплати штрафу з 31.10.22 на 28.02.22. При цьому суд зауважує, що п.2 змін до Аграрної розписки, внесених згідно із заявою від 24 січня 2022 (спільне звернення Кредитора та боржника згідно п.22 порядку введення Реєстру аграрних розписок, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року №665) кінцеву дату збору врожаю зерна 21.10.22 залишено без змін.

Суд доходить висновку, що оскільки відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасної сплати коштів виникла за наслідками значного скорочення встановленої у фінансовій аграрній розписці дати повернення коштів, то за таких обставин обсяг відповідальності у спосіб стягнення штрафу у розмірі 50 % від суми боргу боржника є нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18).

Зменшуючи штраф, суд враховує обставини справи, а також законодавчі ініціативи держави щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану, позицію відповідача про необхідність зменшення штрафу в умовах дії воєнного стану, що безпосередньо пов`язані з ракетними обстрілами району місцезнаходження земельних ділянок з майбутнім врожаєм і як доказ цього посилання на відповідні джерела в мережі Інтернет про ракетні удари по територіях полів.

24 березня 2022 р. Верховна Рада України конституційною більшістю голосів ухвалила Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набув чинності 7 квітня 2022 р. і спрямований на швидке залучення сільськогосподарських земель країни у виробництво сільськогосподарської продукції в умовах воєнного стану. В основу Закону покладений пріоритет суспільних (державних) інтересів над інтересами приватних осіб в умовах війни. Законом призупиняється дія деяких правових механізмів, які захищають приватні інтереси, що цілком зрозуміло в умовах російської агресії. Закон запровадив у законодавство деякі правові механізми, які на перше місце ставлять інтерес суспільства у забезпеченні невідкладного використання наявних сільськогосподарських земель для виробництва продовольства. При цьому інтереси і бажання власників і користувачів земельних ділянок у окремих випадках можуть не враховуватися.

В умовах воєнного стану, враховуючи заставу майбутнього врожаю у випадку невиконання зобов`язання, суд оцінює наявність у кредитора - позивача можливість стягнення з боржника - сільгоспвиробника грошової суми як штрафу за фінансовою аграрною розпискою у повному обсязі як фінансовий тягар щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки стягнення відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема, з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним.

При цьому відповідачем заперечувався факт заподіяння позивачу збитків за наслідками невиконання Аграрної розписки, а позивачем не зазначено розмір збитків, заподіяних невиконанням аграрної розписки. При цьому суд враховує строки виконання фінансової аграрної розписки, їх зміну та мету укладення - застава майбутнього врожаю зерна, що має бути зібраний до 21.10.2022 (п.10). В цьому полягає правова природа аграрної розписки. Аграрна розписка, як зазначено у ст.7 Закону України «Про аграрні розписки», встановлює забезпечення виконання зобов`язань боржника за аграрною розпискою заставою його майбутнього врожаю. Предметом такої застави може бути виключно майбутній врожай сільськогосподарської продукції. Застава майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції за аграрною розпискою наділяє кредитора правом у разі невиконання боржником зобов`язання за аграрною розпискою у порядку примусового виконання зобов`язання боржника за аграрною розпискою одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майбутнього врожаю сільськогосподарської продукції переважно перед іншими кредиторами цього боржника за аграрною розпискою.

На переконання суду, заявлений до стягнення штраф є несправедливим, оскільки наслідки невиконання боржником скороченого зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж факт належного виконання такого зобов`язання.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку про зменшення штрафу на 45% та стягнення з відповідача 1 391 390,00грн. штрафу.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судовий збір

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю незалежно від результатів розгляду справи. Судом встановлено, що вимога позивача є правомірною, підставою звернення до суду стало невиконання відповідачем покладеного на нього обов`язку за аграрною розпискою, а відтак настання і негативних наслідків.

Отже, судовий збір у розмірі 37 947,00грн., сплачений позивачем, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Фермерського господарства "КОЛОДНИЦЬКА ВЕРБИНА"(ідентифікаційний код юридичної особи 40693835, ідентифікаційний податковий номер 02, місцезнаходження якого: Україна, 82436, Львівська обл., Стрийський р-н, село Конюхів, вул. Гасина О., буд. 228) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА»( ідентифікаційний код юридичної особи 34863309, місцезнаходження: 30068, Хмельницька область, Славутський район, с. Крупець, вул. Богдана Хмельницького, буд. 43) 1 391 390,00 грн. штрафу та 37 947,00 грн. судового збору.

3. В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено та підписано 15.05.2023 року.

Суддя Коссак С.М.