ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
17.05.2023р. Справа № 905/538/23
В обґрунтування вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником умов договору №8 про постачання електричної енергії від 18.02.2022 щодо оплати поставленої у травні-жовтні 2022 електричної енергії.
Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного:
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Наказне провадження, відповідно до ч.2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 ГПК України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.
Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити на підставі аналізу поданих документів, відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.
Таким чином, в даному випадку, при вирішенні питання можливості задоволення заяви та видачі судового наказу з боку суду підлягає дослідженню наявність суб`єктивного права у заявника на стягнення заявлених коштів, а саме можливість нарахування кредитором відповідних сум в силу договору та закону, відсутність прямої забори законодавства такого нарахування з огляду на специфіку стану боржника (безпосередньо місцезнаходження боржника), надані стороною докази виконання боржником кредитного зобов`язання та відсутність доказів заперечення відповідного нарахування з боку боржника.
За приписами п. 4 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відтак, безспірні вимоги мають бути заявлені виходячи з невиконання договірних зобов`язань та підтверджені відповідними доказами.
Як було зазначено вище, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором №8 від 18.02.2022 в частині оплати поставленої у травні-жовтні 2022 електричної енергії.
В силу приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до умов договору №8 про постачання електричної енергії від 18.02.2022 (далі договір) постачальник (Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС») зобов`язався поставити споживачу (Донецькому апеляційному суду) електричне енергію.
До вказаного договору сторони підписали у якості Додатку №1 заявку приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, додаток №2 комерційна пропозиція, додаток №3 Перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку споживача.
Відповідно до п.5.2. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем Комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору. Ціна може змінюватися відповідно до коливання ціни на ринку, але не більше 1 відсотка від ціни на момент укладання договору.
Згідно п. 4.2 Додатку №2 до договору розрахунки споживача здійснюються за фактично спожитий обсяг електричної енергії на підставі актів. Оплата акту постачальника за цим договором має бути здійснено споживачем у строк 5 (п`яти) робочих днів з дня його підписання.
За умовами п.5.2. Додатку №2 до договору у випадку не повернення постачальнику отриманого та підписаного з боку споживача акту приймання-передавання протягом десяти днів з дня його формування, він вважається підписаний та узгодженим сторонами, якщо в цей час не надано обґрунтованих заперечень.
Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
При цьому на актах прийому-передачі електричної енергії відсутнє зазначення ПІБ, посади, підпису особи, яка отримала товар з боку споживача. Вказані акти, на які посилається позивач, підписані та скріплені печаткою лише з боку ТОВ «УКР ГАЗ РЕРУСУРС», тобто складені в односторонньому порядку.
Обставини не підписання споживачем за договором - Донецьким апеляційним судом актів приймання-передачі свідчать про наявність між сторонами спору відносно заявленої до стягнення суми заборгованості за поставлену у травні-жовтні 2022 електричну енергію. Так, представлені заявником докази свідчать про спірність його вимог.
Таким чином, в порушення п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, заявником не долучено до заяви документів, які б підтверджували безспірність заявлених вимог.
Посилання заявника на обставини того, що спірні акти приймання-передачі були направлені на адресу боржника, однак не повернуті, а відтак є узгодженими, судом до уваги не приймаються, оскільки це не спростовує вищевказаний висновок суду.
Зокрема, суд також відзначає наступне.
Водночас Товариством з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС не доведено, що вказана у описі вкладення адреса є офіційною адресою споживача за договором №8 від 18.02.2022 - Донецького апеляційного суду.
Згідно з п. 10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр).
Згідно інформації, яка міститься на сайті Судової влади України щодо Донецького апеляційного суду, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 22.07.2022 №40 змінив територіальну підсудність судових справ на Дніпровський апеляційний суд.
Територіальна підсудність (територіальна юрисдикція) становить собою визначений процесуальним законодавством порядок розподілу справ між судами одного й того самого рівня залежно від території, на яку поширюється їхня юрисдикція.
Тобто, фактично була лише змінена територіальна підсудність справ, належних до розгляду у Донецькому апеляційному суду, іншому суду.
Водночас, будь-яких відомостей про юридичних осіб-правонаступників Донецького апеляційного суду Єдиний державний реєстр не містить, заявником відповідні докази суду не надані.
Відтак, боржник за зобов`язаннями, які виникли на підставі спірного договору, не змінився. Інше не доведено матеріалами поданої заяви про видачу судового наказу.
Отже, заявлені в заяві вимоги не відповідають засадам здійснення наказного провадження.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.
Також, пунктом 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).
Згідно з ч. 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Керуючись ст.ст.76, 77, 86, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Ухвалу направити на електрону адресу Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ГАЗ РЕСУРС.
Ухвала набирає законної сили 17.05.2023 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Макарова