ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. Справа№ 911/898/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»

на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 (повний текст складено 20.02.2023)

та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 (повний текст складено 24.02.2023)

у справі №911/898/22 (суддя Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23»

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (далі, позивач або ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» (далі, відповідач або ОСББ «Боголюбова 23») про стягнення 170 056,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №420074881 від 01.01.2019, що за твердженнями позивача укладений між ним та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2022 залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі, третя особа-1 або ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» (далі, третя особа-2 або ТОВ «Городок. Боголюбова 23»).

Короткий зміст рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду, мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що наданий позивачем публічний договір №420074881 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 не може вважатись акцептованим відповідачем саме щодо споживання електричної енергії за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924), відповідно, він не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України наявності договірних відносин з відповідачем відповідно до вимог законодавства, у редакції з 01.01.2019, без надання інших доказів, які у своїй сукупності будуть достатніми для встановлення факту наявності правовідносин між сторонами, факту споживання електричної енергії, в тому числі, з урахуванням факту відсутності правовідносин за вказаними точками комерційного обліку між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» з травня 2018 року.

Також суд звернув увагу на те, що матеріали справи не містять погодженого з відповідачем невід`ємного додатку до договору від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - паспорту точок розподілу.

Суд наголосив, що у позивача, крім даних оператора системи розподілу, відсутні будь-які достовірні відомості про споживача електроенергії, як-то: оплати рахунків, отримання рахунків чи інші відомості, які позивачу безпосередньо вказували на споживання електричної енергії відповідачем за спірними точками комерційного обліку.

23.01.2023, після прийняття судом рішення, через відділ діловодства Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

Також 23.01.2023 від третьої особи-2 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій третя особа-2 просила суд стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 02.02.2023 заяву (вх. №1305/23 від 23.01.2023) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/898/22 щодо судових витрат задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» 13 000,00 грн (тринадцять тисяч гривень) судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

Заяву (вх. №1369/23 від 23.01.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» про винесення додаткового рішення по справі №911/898/22 задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» 13 000,00 грн (тринадцять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви (вх. №1369/23 від 23.01.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» про винесення додаткового рішення по справі №911/898/22 відмовлено.

Приймаючи додаткове судове рішення, суд за результатами дослідження наданих відповідачем доказів та аргументів позивача, дійшов висновку, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу є обґрунтованими, реальними та мають розумний розмір.

Щодо заяви третьої особи-2 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку, що дійсною та розумною буде сума до відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Судом при розгляді питання про реальність вартості послуг адвоката, що надані третій особі-2 в даній справі, враховано наявність справи №911/529/20, яка є аналогічною до даної справи, в якій розглядались ті самі правовідносини, з відмінністю у тому, що у попередньо розглянутій справі №911/529/20 третя особа-2 була визначена позивачем як відповідач та боржник за спірною в обох справах заборгованістю, і третю особу-2 в обох справах представляла адвокат Радецька Тетяна Петрівна, що має значення для врахування часу, що був необхідний адвокату для підготовки до даної справи, а також для визначення вартості послуг адвоката, з урахуванням того, наскільки такі послуги необхідні, щоб запобігти порушенню, оскільки рішення щодо відсутності підстав для стягнення спірних в обох справах коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» вже набрало законної сили. Також суд зазначив, що вказані у пункті 5 акту №1 приймання-передачі послуг з надання правової допомоги у справі №911/898/22 послуги з аналізу відповіді на відзив та матеріалів справи №911/529/20 (2 години вартістю 2000,00 грн) не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, в розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, тому що представник вже знав всі деталі справи №911/529/20, а факт аналізу відповіді на відзив не призвів до відповідних заяв третьої особи-2 по суті справи.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 06.02.2023 (про що свідчить відмітка відділу документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду) засобами електронного зв`язку Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги третьої особи-1 зводяться до того, що у рішенні Господарського суду Київської області від 17.09.2020 у справі №911/529/20 встановлені преюдиційні обставини, що споживання електричної енергії у період з 01.01.2019 по 01.01.2020 за точками комерційного обліку ЕІС-коди 62ZQ2M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 762409, 62Z022, 62Z791, 62Z924) здійснювалося Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23».

Крім того, третя особа-1 звертає увагу на те, що згідно висловленої позиції Товариством з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» в заявах по суті та наданих доказів у справі №911/529/20, ОСББ «Боголюбова 23» з 22.05.2018 є належним споживачем послугПрАТ «Київобленерго», а з 01.01.2019 - послуг ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». Зазначена позиція підтверджується актом приймання-передачі технічної документації, листами ОСББ «Боголюбова 23» та документами юридичної особи ПП «ЕРКЕР».

За твердженнями скаржника ПрАТ «Київобленерго» (теперішня назва - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») фактично здійснювала розподіл (продаж) відповідачу електричної енергії, а відповідач, у свою чергу, здійснював споживання вказаної електроенергії. Таким чином, в останнього виникає обов`язок щодо сплати використаної електроенергії.

Також, не погодившись із прийнятим рішенням та додатковим рішенням суду, 15.02.2023 (про що свідчить відмітка відділу документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду) Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» та на користь ОСББ «Боголюбова 23» відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що місцевий господарський суд не врахував тієї обставини, що судом у ході розгляду спору в справі №911/529/20 досліджено та встановлено, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт припинення повноважень ТОВ «Городок. Боголюбова 23», як балансоутримувача об`єкту будинку №23 по вулиці Боголюбова, 23 села Софіївська Борщагівка, у зв`язку з передачею відповідних прав та майна новоутвореному ОСББ «Боголюбова 23» відповідно до реалізованого права співвласників багатоквартирного будинку №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, гарантованого їм спеціальним законодавством, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Крім того, судом у справі №911/529/20 було встановлено, що твердження ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (правонаступник ПрАТ «Київобленерго») про те, що Договір про постачання електричної енергії №220074881 від 28.04.2017, укладений між ТОВ «Городок Боголюбова 23» та ПрАТ «Київобленерго», був діючим до 01.01.2019 - не відповідає дійсності. Це підтверджується наданими в додатку до відзиву доказами, в тому числі про те, що ПрАТ «Київобленерго» було достовірно відомо про відсутність факту споживання електричної енергії саме відповідачем в даному будинку, оскільки з травня 2018 року відбулась зміна балансоутримувача будинку з ТОВ «Городок. Боголюбова 23» на ОСББ «Боголюбова 23». Таким чином, судом у справі №911/529/20 фактично встановлено, що споживання електричної енергії за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23 з 22.05.2018 здійснювалося не ТОВ «Городок. Боголюбова 23», а Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» і такі обставини не підлягають повторному доказуванню згідно положення частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач стверджує, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме неповністю досліджено докази, що підтверджують передачу будинку за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23 на баланс ОСББ «Боголюбова 23» в тому числі: лист №21/2018 від 30.07.2018, яким ОСББ «Боголюбова 23» повідомляє про те, що з 07.05.2018 утримання будинку №23 по вулиці Боголюбова с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району здійснюється ОСББ «Боголюбова 23», . Крім того, в судовому засіданні не досліджено акт №1305/23 від 22.05.2018 приймання-передачі технічної документації, укладений між ТОВ «Городок. Боголюбова 23» та ОСББ «Боголюбова 23», відзив та заперечення на відзив ТОВ «Городок. Боголюбова 23» у справі №911/529/20, які визнані судом у справі №911/529/20 обґрунтованими в частині тверджень про те, що з травня 2018 року будинок за адресою с. Софіївська Борщагівка 23, вул. Боголюбова, 23 повністю знаходиться на балансі ОСББ «Боголюбова 23».

Позивачем в апеляційній скарзі викладено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у даній справі у зв`язку з тим, що позивачем не було отримано повний текст оскаржуваного судового рішення.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

22.03.2023 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому відповідач просив суд залишити їх без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги зводяться до наступного:

- позивачем та третьою особою-1 не вказано конкретних підстав та норм права, які на думку апелянта були не враховані судом першої інстанції, та в чому саме полягає незаконність та (або) необґрунтованість рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22;

- судом першої інстанції було повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, повністю відповідають обставинам справи;

- Господарським судом Київської області при прийнятті рішення в даній справі було вірно застосовано норми матеріального права, про що зазначено у рішенні суду. В мотивувальній частині оскаржуваного рішення чітко зазначено, які саме норми права були застосовані судом при прийнятті оскаржуваного рішення та які урегульовували відносини сторін в момент виникнення спірних правовідносин;

- заявлені позивачем та третьою особою-1 в апеляційних скаргах доводи щодо підстав скасування рішення суду першої інстанції аналогічні тим обставинам, які зазначалися ними у суді першої інстанції;

- позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки доказам, які були надані позивачем в ході розгляду справи. Однак, відповідачем надано всі докази, що підтвердили відсутність правовідносин між сторонами, тобто не укладання між сторонами договору про розподіл та постачання електричної енергії, за точками комерційного обліку ЕІС-коди 32842М, 8504011, 3096011, 440823 (ЕІС-коди лічильників 762409, 564022, 316791, 908924);

- Господарським судом Київської області при розгляді справи №911/529/20 не встановлювалися факти споживання електричної енергії, на які в своїх апеляційних скаргах посилається позивач та третя особа-2. Більше того, передача технічної документації по багатоквартирному будинку (паспорти на ліфти, каналізація, водопровід, електрообладнання) між ОСББ «Боголюбова» та ПП «Еркер» жодним чином не стосувалася предмета спору, а була пов`язана з виконанням забудовником вимог статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»;

- незгода апелянта з додатковим рішенням суду від 02.02.2023 полягає в тому, що «...так як позивач оскаржує основне рішення у даній справі, то просить суд скасувати також і додаткове рішення...». Заперечуючи відносно апеляційної скарги, відповідач також вважає, що місцевим господарським судом було дотримано вимог закону та справедливості, а також враховано правові позиції Верховного Суду (Великої Палати Верховного Суду) при розподілі судових витрат та прийнятті додаткового рішення суду від 02.02.2023, в тому числі витрат на правову (правничу) допомогу, у тому числі, що правнича допомога була надана, їх вартість була реальна та обґрунтована, а також сплачена, що підтверджено відповідними доказами.

У відзиві відповідач також наголосив на тому, що мінімальна сума судових витрат, яку поніс відповідач під час апеляційного перегляду справи, складає 5 000,00 грн за подання підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу (4 000,00 грн) та ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги (1 000,00 грн).

22.03.2023 від третьої особи-2 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу третьої особи-1, в яких ТОВ «Городок. Боголюбова 23» просить суд залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Узагальнені доводи письмових пояснень на апеляційну скаргу зводяться до наступного:

- наявність Договору про постачання електричної енергії №220074881 від 28.04.2017, який існував між ТОВ «Городок. Боголюбова 23» та ПрАТ «Київобленерго», не є та не може бути достатньою правовою підставою в подальшому для набуття прав та обов`язків за даним договором відповідачем на умовах його пунктів, так як нормами спеціального законодавства передбачено іншу процедуру, в рамках якої є обов`язковим врахування норм спеціального законодавства, яким є Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417, Закон України «Про об`єднання співвласників багатокватирного будинку», за якими є недопустимим покладання за власним розсудом на ОСББ обов`язків за споживання електричної енергії за точками комерційного обліку (ЕІС-кодами), які не є точками обліку електричної енергії місць загального користування та відсутні в укладеному діючому Договорі між ОСББ «Боголюбова 23» та апелянтом, що має істотне значення для справи та було враховано судом першої інстанції;

- з 2019 року, тобто після запровадження нового ринку електричної енергії, укладення договору про постачання електричної енергії зі споживачами регулюється правилами спеціального законодавства, якими визначається чітка процедура укладення договорів із споживачами електричної енергії. Без наявності належних, достовірних та достатніх в своїй сукупності доказів в підтвердження визнання відповідачем в договорі про споживання електричної енергії за заявленими апелянтом точками комерційного обліку ЕІС-кодами - є недопустимим посилання на ці точками комерційного обліку. Між сторонами відсутні будь-які правовідносини щодо споживання електричної за точками комерційного обліку, покладених в основу обґрунтування апеляційної скарги. Згідно відомостей укладеного Договору між ОСББ «Боголюбова 23» та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 27.09.2019 за №220084396 з додатками до нього, у паспорті точки розподілу до даного Договору - чітко узгоджено між сторонами точки комерційного обліку електричної енергії з ЕІС-кодом 62Z344, будь-яких інших точок комерційного обліку електричної енергії з ЕІС-кодами, про які вказує апелянт в скарзі, немає. Облік електричної енергії місць загального користування здійснюється відповідачем виключно за точкою комерційного обліку електричної енергії з ЕІС-кодом 62Z344, за споживання електричної енергії за іншими точками обліку, як приклад побутових споживачів, відповідач не брав на себе зобов`язання, в тому числі не є та не був колективним споживачем електричної енергії по іншим ймовірним точкам розподілу, окрім місць загального користування, що відповідає нормам спеціального законодавства, яким регулюються питання щодо здійснення права власності в багатоквартирному будинку;

- відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії», з 01.01.2019 під час укладання Договорів зі споживачами та операторами систем розподілу (ОСР), оформлення заяв-приєднання, обов`язковим та таким, що передує укладенню Договору між сторонами, є дотримання процедури оформлення паспортів точок розподілу. Однак, у редакції наданого відповідачем договору відсутні відомості про ЕІС-коди 32842М, 8504011, 3096011, 440823 (ЕІС-коди лічильників 762409, 564022, 316791, 908924). Наявність раніше діючого Договору №420074881 про постачання електричної енергії споживачу з TОB «Городок. Боголюбова 23» також не є таким, що може підтвердити споживання відповідачем електричної енергії за зазначеними апелянтом точками комерційного обліку. Згідно наявного в матеріалах справи Додатку №2 до Договору №220084396 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ПрАТ «Київобленерго» та ОСББ «Боголюбова 23», яким є паспорт точки розподілу електричної енергії, єдиним підтвердженим сторонами ЕІС-кодом точки розподілу є тільки ЕІС-код 62Z344, який відповідає ЕІС-коду точки комерційного обліку, зазначеному в Заяві приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 27.09.2019 за підписом Голови Правління ОСББ «Боголюбова 23». Будь-які інші договори між сторонами відсутні;

- єдиним обґрунтуванням апеляційної скарги є реформа ринку електричної енергії, в рамках якої достатньо для пред`явлення позову до відповідача лише внутрішніх односторонніх відомостей від третьої особи на стороні позивача та спроби трактування покладення умов припиненого Договору на правовідносини з відповідачем, що є неприпустимим, суперечить здоровому глузду та нормам процесуального права, залишивши при цьому наявність діючого зовсім іншого Договору №220084396 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ПрАТ «Київобленерго» та ОСББ «Боголюбова 23» додатками до якого сторони вже чітко узгодили всі істотні умови, серед яких відсутні дані спірні точки комерційного обліку: 32842М, 8504011, 3096011, 440823 (ЕІС-коди лічильників 762409, 564022, 316791, 908924). У розрахункових документах сторін у справі не підтверджується виникнення даної заборгованості за спірними точками комерційного обліку електричної енергії. Докази позивача про наявність та розмір заборгованості за спірними точками комерційного обліку є тотожними до доказів, що долучались позивачем у справі №911/529/21 та які не були взяті судом до уваги, оскільки ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач у справах №911/529/21 та №911/898/22) та ПрАТ «Київобленерго» є зацікавленими особами у справі, тому надання в якості доказу на підтвердження позовних вимог лише їх односторонніх внутрішніх документів (листів, заяв, пояснень, тощо) як позивачем так і третьою особою на стороні позивача, ставить під сумнів достовірність відповідних доказів щодо факту та обсягів електроспоживання відповідача у спірний період.

Також третя особа-2 у письмових поясненнях просила понесені ТОВ «Городок. Боголюбова 23» витрати на правничу допомогу у справі покласти на апелянта.

27.03.2023 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення на відзив відповідача та письмові пояснення третьої особи-2, в яких позивач вкотре наголосив на тому, що факт споживання електроенергії за адресою: с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23 саме ОСББ «Боголюбова 23» встановлений судом першої інстанції у справі №911/529/20 і підтверджений постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №911/529/20, що були проігноровані місцевим господарським судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/898/22; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 15.02.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» у справі №911/898/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М.,Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

02.03.2023 матеріали справи №911/898/22 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №911/898/22 є вимоги про стягнення 170 056,68 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних у розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі №911/898/22, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі №911/898/22 та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 об`єднано в одне апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційних скарг у порядку письмового провадження (роздруківки електронного листування про направлення копій ухвал на адреси учасників справи та довідки про доставку електронного документа ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»), а також закінчення процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційних скарг по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII. Даний Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні.

ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач/Постачальник) являється електропостачальником, що здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі, ПРРЕЕ).

Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Пунктом 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

28.04.2017 між ПАТ «Київобленерго» та ТОВ «Городок. Боголюбова 23» було укладено договір про постачання електричної енергії №220074881 за об`єктом: багатоквартирний будинок №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Господарськими судами розглядалася справа №911/529/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23», прo стягнення 170 056,68 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420074881 від 01.01.2019.

У межах господарської справи №911/529/20 ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» зазначало, що з огляду на пункт 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 та пункт 1.2.15. ПРРЕЕ, враховуючи факт споживання електричної енергії за адресою Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420074881 від 01.01.2019. Приєднавшись до цього Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» взяло на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії. Однак, ТОВ «Городок. Боголюбова 23», всупереч пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», пункту 5.5.5. ПРРЕЕ, а також умов укладеного між сторонами договору №420074881, не здійснювало оплату за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2019 по 01.01.2020, що і стало підставою для звернення до суду із позовом у межах справи №911/529/20.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №911/529/20, у задоволенні позову відмовлено повністю.

ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» стверджує, що під час розгляду спору у справі №911/529/20 судами досліджено та встановлено, що: «...наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт припинення повноважень відповідача, як балансоутримувача об`єкту будинку №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, у зв`язку з передачею відповідних прав та майна новоутвореному ОСББ «Боголюбова 23» відповідно до реалізованого права співвласників багатоквартирного будинку №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, гарантованого їм спеціальним законодавством, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Окрім цього, позивач наголошує, що згідно висловленої позиції ТОВ «Городок. Боголюбова 23» в заявах по суті спору та наданих доказів у справі №911/529/20, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» з 22.05.2018 є належним споживачем послуг ПрАТ «Київобленерго», а з 01.01.2019 - послуг ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». Зазначена позиція підтверджується актом приймання-передачі частини технічної документації будинку за адресою: Київська область, село Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23».

Позивач стверджує, що факти, які встановлені судом у вищезазначеній господарській справі, є преюдиційними згідно вимог частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та підтверджують, що саме Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Боголюбова 23» здійснювалось споживання електричної енергії у спірний період (з 01.01.2019 по 01.01.2020) за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924).

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно з пунктом 3.1.9. Правил роздрібного ринку електричної енергії, споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Умови публічного договору про постачання електричної енергії споживачу розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312, та є однаковими для всіх споживачів. Договір про постачання електричної енергії розміщено на офіційному веб-сайті позивача за посиланням: http://koec.com.ua/page?root=18&id=19.

Відповідно до підпункту 3.1.7. пункту 3.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

За твердженнями позивача, ОСББ «Боголюбова 23», споживаючи електричну енергію за вищепереліченими точками комерційного обліку, акцептувало публічний договір про постачання електричної енергії споживачу та, відповідно, взяло на себе публічні договірні зобов`язання здійснювати оплату вартості електричної енергії.

Стосовно визначення обсягу проданої електричної енергії позивач пояснив, що згідно зі статтею 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» Оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (пункт 2.3.14. ПРРЕЕ).

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - ККОЕЕ).

Відповідно до пп. 6.1. пункту 6 Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Згідно з пп. 7.1. пункту 7 Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно-комунікаційну платформу визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують оператори електричної мережі.

Позивач зазначає, що він не здійснює функції з обліку електричної та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. У силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію (зйом) показників електролічильників та особисто не визначає обсяг проданої електричної енергії споживачам.

Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Позивач зазначає, що у відповідності до пункту 4.3. ПРРЕЕ ПрАТ «Київобленерго» (оператор системи розподілу та адміністратор комерційного обліку) шляхом електронного обміну даними надана інформація про обсяг спожитої електричної енергії за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823.

На підставі отриманих даних позивачем сформовані рахунки за електроенергію.

Вищезазначеним, на переконання позивача у даній справі, підтверджується, наявність у нього права на стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 170 056,68 грн за спожиту ним електричну енергію.

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» повністю підтримує позицію позивача у справі та стверджує, що факти, які встановлені судом у справі №911/529/20, підтверджують, що саме відповідачем здійснювалось споживання електричної енергії у спірний період за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924).

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що обставини, на які посилається позивач як на преюдиційні, не встановлювались господарським судом при розгляді справи №911/529/20 і відомості про них відсутні як в описовій, так і в мотивувальній частині рішення суду, яке набрало законної сили. Саме тому, на думку відповідача, посилання позивача на встановлення споживання електричної енергії відповідачем за конкретними EIC-точкам комерційного обліку є безпідставними та надуманими.

Відповідач наголошує, що між ним та позивачем укладений та діє договір про постачання електричної енергії №420084396 від 01.01.2019, однак правовідносини, що виникли за вказаним договором, не пов`язані з даним спором. Також, на виконання вимог чинного законодавства, між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (раніше - Приватним акціонерним товариством «Київобленерго») 27.09.2019 укладений договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №220084396 (копії договору та паспорту точки розподілу долучені до матеріалів справи). Відповідно до пункту 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії паспорт точки розподілу/передачі - акт (документ), складений оператором системи, в якому зазначаються технічні параметри точки підключення споживача. Саме тому договір про постачання електричної енергії між позивачем та відповідачем укладений на підставі наявного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №220084396.

Відповідач зазначає, що він не споживає та ніколи не споживав електричну енергію за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924). У той же час, відповідач, відповідно до згаданого вище договору №420084396, споживав у спірний період електричну енергію лише за точкою комерційного обліку 62Z344.

Відповідач зазначає, що об`єктами, на які здійснюється розподіл та постачання електричної енергії є багатоквартирний житловий будинок у селі Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, буд. 23. Відповідач звертає увагу суду на те, що ОСББ «Боголюбова 23» є неприбутковою організацією, предметом діяльності якого є комплексне обслуговування об`єктів, а саме: утримання спільного майна населення, що проживає у багатоквартирному будинку у селі Софіївська Борщагівка, по вул. Боголюбова, буд. 23. Споживання електричної енергії відбувається для задоволення побутових потреб жителів цього будинку, зокрема, місць загального користування, освітлення, постачання води, каналізації, ліфти, опалення (дахова котельня) тощо. Усі ці об`єкти зазначені в договорі про надання послуг з розподілу електричної енергії. Отже, відповідач констатує, що він не є власником приміщень і не має у своїй власності жодних житлових чи нежитлових приміщень, а лише здійснює функцію з утримання спільного майна його членів (співласників). Тому позивачем у справі не доведений факт про те, що електричну енергію споживали чи могли споживати електроустановки, що належать ОСББ. Також відповідач зазначає, що відповідно до пункту 1.10 статуту, ОСББ не несе відповідальності за зобов`язання співвласників, як і співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями об`єднання.

Відповідач також відзначає, що незважаючи на фактичне укладення договору про постачання електричної енергії №420084396 від 27.09.2019, він сплачував кошти за спожиту електричну енергію за показами приладів обліку, що були зафіксовані станом на 01.01.2019. Дані обставини щодо оплати коштів за електричну енергію, за період з січня по жовтень 2019 року, на користь позивача підтверджуються банківською випискою (копія банківської виписки долучена до матеріалів справи). Відповідно до даної виписки відповідач оплатив спожиту електричну енергію згідно з вищезазначеним договором за період з січня по жовтень 2019 року у сумі 130 000,00 гривень. Факт повної відсутності заборгованості за укладеним між сторонами договором про постачання електричної енергії споживачу №420084396 відповідач підтверджує актами звіряння розрахунків від 21.02.2022 та від 11.07.2022.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що жодних інших договорів про постачання електричної енергії споживачу між позивачем та відповідачем не укладалось, докази, які б підтверджували факт звернення відповідача до позивача із заявою про приєднання до умов публічного договору, в матеріалах справи відсутні.

Відповідач зазначає, що єдиним доказом, яким позивач намагається довести перед судом свою правоту, є довідка третьої особи на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі», щодо обсягу спожитої електричної енергії, і зауважує, що при розгляді справи №911/529/20 судом стосовно цього доказу встановлено таке: «…позивач та ПрАТ «Київобленерго» є зацікавленими особами в даній справі тому надання в якості доказу на підтвердження позовних вимог лише їх односторонніх внутрішніх документів (листів, заяв, пояснень, тощо) як позивачем так і третьою особою на стороні позивача, ставить під сумнів достовірність відповідних доказів щодо факту та обсягів електроспоживання відповідача у спірний період...».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 23» (третя особа на стороні відповідача) підтримує позицію відповідача у справі та зазначає, що позивач спотворює та не коректно висвітлює обставини справи №911/529/20, на які посилається як на преюдиційні. Окрім того, у своїх доводах третя особа на стороні відповідача зазначає, що в рішенні у справі №911/529/20 наведено таке: »...за наслідками розгляду спору судом встановлено, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів в підтвердження факту укладення договору №420074881 від 01.01.2019 з відповідачем. Твердження позивача ґрунтуються виключно на відомостях Київобленерго, які не можуть вважатись достовірними і правомірними, оскільки останнє було обізнане з необхідністю укладення договору з новим балансоутримувачем і з тим фактом, що відповідач з травня 2018 року не був фактичним споживачем і не мав відношення до об`єкту».

Також третя особа на стороні відповідача посилається на укладений 27.09.2019 договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №220084396 між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго». Зокрема, відзначає, що точки комерційного обліку, за якими обліковується заборгованість, відсутні у паспорті точки розподілу, що є невід`ємним додатком до вищезазначеного договору. Зважаючи на це, третя особа на стороні відповідача вважає покладення позивачем споживання електричної енергії за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924) на відповідача та нарахування відповідної заборгованості юридично та технічно необґрунтованими.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення та додаткового рішення, дійшов висновку, що апеляційні скарги позивача та третьої особи-1 не підлягають задоволенню, а рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду підлягають залишенню без змін із наступних підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно з частиною 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (ПРРЕЕ).

Так, пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та вірогідні у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України докази, які б підтверджували факт звернення відповідача до позивача із заявою про приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924).

Стосовно доводів позивача та третьої особи-1 про те, що правовою підставою для виникнення прав та обов`язків для ОСББ «Боголюбова 23» за об`єктом: багатоквартирний будинок №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, є договір про постачання електричної енергії №220074881 від 28.04.2017, укладений між ПАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», та ТОВ «Городок. Боголюбова 23», яке передало функції балансоутримувача будинку №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області відповідачу в даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 17.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №911/529/20, дійсно встановлено преюдиційну обставину припинення повноважень відповідача у справі №911/529/20 (ТОВ «Городок. Боголюбова 23»), як балансоутримувача об`єкту будинку №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, у зв`язку з передачею відповідних прав та майна новоутвореному ОСББ «Боголюбова 23» відповідно до реалізованого права співвласників багатоквартирного будинку №23 по вулиці Боголюбова села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, гарантованого їм спеціальним законодавством, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

У частині 18 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку - це фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Колегією суддів встановлено, що з травня 2018 року відповідач дійсно виконує функції з управління будинком за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, буд. 23, при цьому, право управління даним будинком виникло внаслідок надання такого права з боку співвласників даного будинку відповідно до норм Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а не шляхом передачі від третьої особи на стороні відповідача (ТОВ «Городок. Боголюбова 23»).

Реалізуючи своє право на управління будинком згідно з частиною 18 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідач отримав від ТОВ «Городок. Боголюбова 23» технічну документацію на будинок. При цьому, у матеріалах справи відсутні акти чи інші документи, які підтверджували б факт передачі відповідачу від третьої особи на стороні відповідача лічильників чи інших облікових засобів.

Таким чином, відповідач не є правонаступником третьої особи на стороні відповідача, а являється новоутвореною юридичною особою, що створена співвласниками багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна будинку за адресою: Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, буд. 23.

Отже, наявність Договору про постачання електричної енергії №220074881 від 28.04.2017, який існував між ТОВ «Городок. Боголюбова 23» та ПрАТ «Київобленерго», не є та не може бути достатньою правовою підставою в подальшому для набуття прав та обов`язків за даним договором відповідачем на умовах його пунктів, так як нормами спеціального законодавства передбачено іншу процедуру, в рамках якої є обов`язковим врахування норм спеціального законодавства, яким є Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закон України «Про об`єднання співвласників багатокватирного будинку», за якими є недопустимим покладання за власним розсудом на ОСББ обов`язків за споживання електричної енергії за точками комерційного обліку (ЕІС-кодами), які відсутні в укладеному діючому Договорі між ОСББ «Боголюбова 23» та позивачем, що фактично й було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

Відповідно, Договір про постачання електричної енергії №220074881 від 28.04.2017, на який посилаються скаржники в апеляційних скаргах, не носить жодних юридичних/правових наслідків для відповідача.

Також слід наголосити, що відповідно до частини 2 Постанови №312 в редакції від 14.03.2018, Правил роздрібного ринку електричної енергії, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до частини 3 Постанови №312 Оператору системи передачі (державному підприємству, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління Об`єднаною енергетичною системою України і виконує до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі) (далі - ОСП) до початку роботи нового ринку електричної енергії забезпечити укладення договорів із споживачами, електроустановки яких приєднані до мереж ОСП, відповідно до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Правил.

У постанові Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №911/529/21 судом встановлено, що з травня 2018 року договір про постачання електричної енергії №220074881 від 28.04.2017 між Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» та ТОВ «Городок. Боголюбова 23» був припинений, крім того заяви-приєднання ТОВ «Городок. Боголюбова 23» не подавалось.

Водночас, оператором системи передачі (Приватним акціонерним товариством «Київобленерго») до моменту початку роботи нового ринку електричної енергії заходів щодо укладання договорів за спірними точками комерційного обліку не здійснено. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що факт споживання саме відповідачем електричної енергії у спірний період за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924) є недоведеним.

Наданий позивачем публічний договір №420074881 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 не може вважатись акцептованим відповідачем саме щодо споживання електричної енергії за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924), відповідно, він не є належним та допустимим доказом в розумінні статей 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України, наявності договірних відносин з відповідачем відповідно до вимог законодавства, у редакції з 01.01.2019, без надання інших доказів, які, у своїй сукупності, будуть достатніми для встановлення факту наявності правовідносин між сторонами, факту споживання.

У даному контексті слід врахувати відсутність до наданого позивачем договору №420074881 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 невід`ємних додатків, визначених Постановою №312, в яких містяться істотні умови, що покладені позивачем в основу розрахунку загальної суми заборгованості, що не відповідає нормам Господарського та Цивільного кодексів України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилам роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до частини 5 Постанови №312 оформлені паспорти точок розподілу є невід`ємною частиною договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та згодою споживача універсальної послуги на надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах, визначених у паспорті точки розподілу.

Виходячи зі змісту визначення, наведеного у пункті 1.1.1. ПРРЕЕ, паспорт точки розподілу (передачі) - акт (документ), складений оператором системи, у якому зазначаються технічні параметри точки підключення споживача - потужність, дозволена до використання, приєднана потужність, межі балансової належності, однолінійна схема, формула донарахування втрат електричної енергії відповідно до Кодексу комерційного обліку, тип засобу/системи комерційного обліку, ЕІС-коди та інша технічна інформація, необхідна для електрозабезпечення об`єкта споживача за точками розподілу (передачі) електричної енергії.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, останні не містять погодженого з відповідачем невід`ємного додатку до договору від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - паспорту точок розподілу зі спірними ЕІС-кодами.

Без наявності відомостей про ЕІС-коди у паспорті точки розподілу, який має бути невід`ємним додатком до договору, не можна вважати, що між сторонами було узгоджено в передбаченому законом порядку точки комерційного обліку із відповідними ЕІС-кодами, зазначеними скаржниками.

Стосовно наявності правовідносин між відповідачем та позивачем щодо постачання і між відповідачем та третьою особою на стороні позивача щодо розподілу електричної енергії по об`єкту за адресою: Київська область, село Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до приписів пункту 2.1.2. Постанови №312 від 14.03.2018 (в редакції від 28.12.2018) не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1525 від 18.07.2019 затверджено зміни до Постанови №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», за якими зобов`язано операторів систем розподілу укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР.

На виконання умов законодавства між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (раніше - Приватне акціонерне товариство «Київобленерго») 27.09.2019 укладений договір про надання послуг з розподілу електричної енергії №220084396.

На підставі названого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії 27.09.2019 між відповідачем та позивачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420084396 (заява-приєднання до договору міститься в матеріалах справи; том 1, а.с. 179).

Згідно наявного в матеріалах справи додатку №2 до Договору №220084396 від 27.09.2019, яким є паспорт точки розподілу, єдиним підтвердженим сторонами ЕІС-кодом точки розподілу є ЕІС-код 62Z344 (адреса об`єкту: с. Софіївська Борщагівка, вул. Боголюбова, 23), який відповідає ЕІС-коду точки комерційного доступу, зазначеному в заяві ОСББ «Боголюбова 23» про приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420084396.

Паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії та Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії споживача, що є невід`ємними додатками до договору №220084396 від 27.09.2019, не містять даних щодо спірних точок комерційного обліку, про стягнення заборгованості за якими заявлено позивачем у даній справі.

Будь-які інші укладені договори між сторонами спору щодо постачання електричної енергії та між відповідачем і третьою особою-1 щодо розподілу електричної енергії, зокрема, за точками комерційного обліку: ЕІС-коди 62Z42M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 62Z409, 62Z022, 62Z791, 62Z924), відсутні, відповідно, необґрунтованими є заявлені позивачем до стягнення з відповідача обсяги спожитої електричної енергії.

Сам факт перебування з травня 2018 року будинку за адресою с. Софіївська Борщагівка 23, вул. Боголюбова, 23 на балансі ОСББ «Боголюбова 23» не підтверджує факт споживання ОСББ «Боголюбова 23» електричної енергії за спірними точками комерційного обліку в заявленому позивачем розмірі.

Щодо тверджень скаржників про фактичне споживання відповідачем електроенергії за точками комерційного обліку із відповідними спірними ЕІС-кодами, то у позивача, крім даних оператора системи розподілу (третьої особи-1 у даній справі), відсутні будь-які достовірні відомості про споживача електроенергії, як-то: оплати рахунків, отримання рахунків чи інші відомості, які безпосередньо вказують позивачу на споживання електричної енергії за спірними точками комерційного обліку відповідачем, відповідно, у позивача не було достатніх правових підстав вважати договір укладеним. Відповідний договір, на який посилається позивач, не містить жодних ознак, які вказують на волевиявлення відповідача та, відповідно, його обізнаність з існуванням договору про постачання електричної енергії споживачу за спірними точками комерційного обліку.

Докази позивача про наявність та розмір заборгованості за спірними точками комерційного обліку є тотожними до доказів, що долучались позивачем у справі №911/529/21.

Вказані докази критично оцінюються колегією суддів, оскільки ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач у справах №911/529/21 та №911/898/22) та ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні мережі» є зацікавленими особами у справі, тому надання в якості доказу на підтвердження позовних вимог лише їх односторонніх внутрішніх документів (листів, заяв, пояснень, тощо) як позивачем так і третьою особою на стороні позивача, ставить під сумнів достовірність відповідних доказів щодо факту та обсягів електроспоживання відповідача у спірний період.

Із урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, твердження та доводи апеляційних скарг позивача та третьої особи-1 не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в даній справі.

Доводи апеляційних скарг позивача та третьої особи-1 зводяться фактично до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Посилання скаржників на неврахування судом першої інстанції того, що у рішенні Господарського суду Київської області від 17.09.2020 у справі №911/529/20, яке набрало законної сили, встановлені преюдиційні обставини - споживання електричної енергії ОСББ «Боголюбова 23» у період з 01.01.2019 по 01.01.2020 за точками комерційного обліку ЕІС-коди 62ZQ2M, 62Z40R, 62Z60U, 62Z823 (ЕІС-коди лічильників 762409, 62Z022, 62Z791, 62Z924), колегія суддів відхиляє, оскільки назване рішення суду таких обставин не встановлює.

Стосовно вимог апеляційної скарги позивача про скасування додаткового судового рішення щодо стягнення з нього на користь відповідача та третьої особи-2 витрат на професійну правничу допомогу по 13 000,00 грн відповідно, то доводи апеляційної скарги позивача в цій частині зводяться лише до наявності підстав для його скасування як похідного через необхідність скасування основного судового рішення.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для скасування основного судового рішення, доводи та вимоги апеляційної скарги позивача на додаткове судове рішення колегією суддів відхиляються.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

Заперечення скаржників, викладені в апеляційних скаргах, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у даній справі необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від Київської області від 17.01.2023 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у даній справі підлягають залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судовий збір за подання апеляційних скарг на рішення суду згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача та третю особу-1 відповідно.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі №911/898/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 17.01.2023 у справі №911/898/22 залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі №911/898/22 залишити без змін.

Матеріали справи №911/898/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка