РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2023Справа № 910/12720/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хрещатик"

до відповідачів:

1. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору продовженим

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Токарєва К.К.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хрещатик" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 27.04.2020 №220-2 (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.02.2016 №220-1), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хрещатик", та Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), продовженим на той самий строк, на який був укладений, а саме з 23.02.2022 по 21.02.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.12.2022.

21.12.2022 через відділ діловодства суду від Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову.

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2022 відкладено підготовче засідання на 25.01.2023.

29.12.2022 через відділ діловодства суду від Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову.

02.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

14.03.2023 через відділ діловодства суду від Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли пояснення.

Ухвалою суду від 27.03.2023 призначено підготовче засідання на 04.04.2023.

Протокольною ухвалою суду від 04.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2023.

У судовому засіданні 25.04.2023 суд заслухав вступні слова представників сторін, дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог та заперечень проти позову.

У судовому засіданні 25.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.04.2020 між Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Хрещатик" (орендар) та Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (балансоутримувач) було укладено договір №220-2 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.02.2016 №220-1).

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 03.10.2019 №37/172 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32 для розміщення торговельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів.

У відповідності до п. 9.1 договору, цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 24.02.2019 до 22.02.2022.

Згідно п. 9.7 договору, для продовження дії договору на новий строк орендар звертається до орендодавця за три місяці до закінчення строку дії цього договору із заявою про продовження договору на новий строк. До заяви додається новий звіт з незалежної оцінки об`єкта, як передбачено п. 4.2.20 договору. У разі неотримання орендодавцем заяви орендаря і звіту з незалежно оцінки об`єкта протягом двох місяців з дати закінчення граничного строку для їх надання орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення про припинення цього договору. Зазначене повідомлення повинно бути направлено не пізніше одного місяця після закінчення строку дії договору. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього договору.

03.11.2021 позивач звернувся до орендодавця із листом про продовження строку дії договору на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності, затверджене протоколом від 21.01.2020 №2/188.

Зазначеним рішенням постійної комісії Київської міської ради з питань власності, яке затверджене протоколом від 21.01.2020 №2/188, ухвалено відповідно до приписів пп. 15.4 п. 15 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280, згідно з яким рішення щодо збільшення стоку дії договору приймається постійною комісією щодо договорів, строк дії яких пропонується продовжити до 10 років, а також зазначено, що одночасно із прийняттям такого рішення ухвалюється рішення про внесення змін до діючого договору з метою забезпечення здійснення орендарем нової оцінки приміщення кожні 3 роки дії договору із відповідним перерахунком розміру орендної плати і з метою приведення орендної ставки, передбаченої договором, у відповідність зі ставками, які діятимуть на час актуалізації оцінки приміщення.

Згідно п. 171 протоколу №2/188 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 21.01.2020, вирішено погодити питання згідно з додатком до цього протоколу із визначенням орендної ставки у розмірі 10% на строк 9 років 364 дні за умови вчинення дій з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за територіальною громадою міста Києва на даний об`єкт нерухомості, що передує внесенню змін до істотних умов договору оренди в частині зміни його терміну дії та збільшенні орендної ставки.

У відповідь на лист від 03.11.2021 орендодавець направив лист за вих. №062/05-19-2003 від 07.06.2022, у якому повідомив орендаря про неможливість пролонгації договору оренди, та водночас зазначив, що вживає дії для подовження строку дії договору оренди та оголошення аукціону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що орендодавцем протягом строку (60 днів), встановленого Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, не була розглянута заява орендаря про продовження дії договору, аукціон оголошений не був, що перешкоджає позивачу на реалізацію свого переважного права на продовження договору

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач 1 (орендодавець) зазначає, що продовження строку дії договору можливе лише за результатами проведення аукціону, а відтак вимоги позивача є безпідставними.

Відповідач 2 (балансоутримувач) заперечуючи проти позову зазначає, що відмова у продовженні строку дії договору є правомірною, а вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Окрім того, відповідач 2 зазначає, що він є неналежним відповідачем у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 ЦК України, Глави 30 ГК України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.07.1991 було укладено типовий договір оренди нежитлових приміщень №296, відповідно до умов якого Орендному торгово-роздрібному підприємству "Хрещатик" було передано в оренду нежитлове приміщення для розміщення магазину за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32.

У подальшому, між сторонами переукладалися договори оренди зазначеного нерухомого майна, зокрема були укладені договори оренди №158 від 12.06.1992 та №881 від 30.07.1993.

29.06.1994 було укладено договір №2 оренди нежилого приміщення по вул. Хрещатик, буд. 32, відповідно до умов якого орендарем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Хрещатик".

У подальшому були укладені договори оренди №1 від 03.04.1998, №2 від 03.09.2001, та тимчасовий договір №2 від 30.09.2004.

30.09.2004 по договору оренди №2 від 30.09.2004, укладеному між Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища та ТОВ "Хрещатик", було підписано акт прийомки-передачі приміщення по вул. Хрещатик, 32, заг. площею 37 кв.м.

07.02.2005 між сторонами було укладено договір №2 оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до умов якого об`єктом оренди є приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32.

27.10.2005 між сторонами було укладено тимчасовий договір №2 оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до умов якого об`єктом оренди є приміщення за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32. До договору підписано відповідний акт прийому-передачі нерухомого майна та додаткову угоду.

01.03.2007 між сторонами було укладено договір №2 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду. Об`єктом оренди є нежиле приміщення по вул. Хрещатик, 32, заг. площею 37 кв.м. До договору підписано відповідний акт прийомки-передачі приміщення.

04.04.2008 між сторонами укладено попередній договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду.

31.07.2009 між сторонами укладено договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду та відповідний акт прийомки-передачі майна. До вказаного договору між сторонами укладалися додаткові угоди.

03.05.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ТОВ "Хрещатик" та Головним управлінням містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено договір №220 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, та відповідний акт приймання-передачі нерухомого майна.

22.05.2014 між сторонами підписано договір №1 про внесення змін до договору №220 від 03.05.2012.

25.02.2016 між сторонами укладено договір №220-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакції договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 03.05.2012 №220).

27.04.2020 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Хрещатик" (орендар) та Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (балансоутримувач) було укладено договір №220-2 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.02.2016 №220-1).

Разом з тим, 01.02.2020 введено в дію Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 18 вказаного Закону договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 5 вказаної статті, граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря. Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

Будь-яке рішення, передбачене частиною четвертою цієї статті, приймається з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, на підставі довідки балансоутримувача, в якій зазначається інформація про: наявність або відсутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання довідки; факти суттєвого (більше ніж на три місяці) прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів; результати перевірок, які балансоутримувач та/або орендодавець здійснювали протягом строку оренди, а також інформація про цільове призначення, за яким об`єкт оренди фактично використовувався протягом строку оренди. У разі якщо перевірками виявлено порушення умов договору оренди, зазначається інформація про вжиті орендарем заходи для припинення порушення або про те, що порушення тривало і після строку, визначеного орендодавцем або балансоутримувачем для усунення порушення. Строк на усунення виявлених порушень не може перевищувати 30 календарних днів з дати отримання орендарем відповідного припису. Порядком передачі майна в оренду можуть бути встановлені додаткові вимоги до довідки балансоутримувача та порядку її подання (ч. 6 ст. 18 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 9 ст. 18 вказаного Закону після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідно до п. 141 Порядку передачі майна в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, рішення про продовження договору оренди без проведення аукціону або про відмову у продовженні договору оренди приймається відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 18 Закону. Рішення про відмову в продовженні договору оренди може бути прийнято у випадках, передбачених статтею 19 Закону, а також приймається у разі невідповідності орендаря вимогам, установленим статтею 4 Закону. Таке рішення оприлюднюється орендодавцем в електронній торговій системі протягом трьох робочих днів з дати прийняття такого рішення.

Пунктом 143 Порядку передбачено, що орендар, що має намір продовжити договір оренди, що підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, звертається до орендодавця із заявою про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Якщо орендар не подав заяву про продовження договору оренди у зазначений строк, то орендодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди повідомляє орендаря про те, що договір оренди підлягає припиненню на підставі закінчення строку, на який його було укладено, у зв`язку з тим, що орендар не подав відповідну заяву у визначений Законом строк, та повідомляє про необхідність звільнення орендованого приміщення і підписання акта приймання-передачі (повернення з оренди) орендованого майна.

Після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви, приймає одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 Закону. Рішення про відмову в продовженні договору оренди може бути прийнято у випадках, передбачених статтею 19 Закону, а також у разі невідповідності орендаря вимогам, установленим статтею 4 Закону. Таке рішення оприлюднюється орендодавцем в електронній торговій системі протягом трьох робочих днів з дати прийняття такого рішення. У разі прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди на підставі необхідності майна для власних потреб балансоутримувача, здійснюються дії, передбачені пунктом 142 цього Порядку. Якщо рішенням представницького органу місцевого самоврядування встановлено, що рішення про продовження договору оренди або про відмову у продовженні приймаються представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеним ним органом, відповідні рішення приймаються протягом 60 робочих днів з дати отримання заяви орендаря про продовження договору. Неприйняття протягом зазначеного строку одного із зазначених рішень представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеним ним органом вважається прийняттям ним рішення про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем. Рішення про оголошення аукціону та оголошення про проведення аукціону на продовження договору оренди оприлюднюються орендодавцем в електронній торговій системі протягом десяти робочих днів з дати прийняття такого рішення. У межах зазначеного строку орендодавець може переглянути умови та додаткові умови (у разі наявності) оренди майна згідно з пунктами 51 та 54 цього Порядку з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 146 цього Порядку (п. 144 Порядку).

Абз. 1 п. 149 Порядку передбачено, що чинний орендар має переважне право на продовження договору оренди в ході аукціону на продовження договору оренди за умови, що він бере участь в такому аукціоні та зробив закриту цінову пропозицію, яка є не меншою, ніж розмір стартової орендної плати. У випадках, передбачених пунктом 152 цього Порядку, чинний орендар втрачає своє переважне право на продовження договору оренди.

Разом з цим, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

При цьому пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 157-IX визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, до правовідносин щодо продовження спірного договору оренди комунального майна, строк дії якого припинено 23.02.2022, застосуванню підлягають положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в новій редакції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як орендар, звернувся до відповідача-1 як орендодавця із заявою про продовження строку дії спірного договору оренди (зокрема, у відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону, за три місяці до закінчення строку дії договору).

У відповідності до ч. 9 ст. 18 Закону у новій редакції орендодавець мав обов`язок прийняти одне з таких рішень: про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; або про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Встановленням такого механізму продовження строку дії договорів оренди, які підлягають продовженню за результатами проведення аукціону, подання орендарем заяви за три місяці до закінчення договору оренди і необхідність прийняття орендодавцем одного з двох варіантів рішень, чітко передбачених у законі, протягом граничного строку, який у будь-якому випадку встановлюється до закінчення строку дії договору, забезпечується також право добросовісного орендаря, який бажає реалізувати переважне право на продовження договору оренди, безперервно користуватись орендованим майном з метою безперебійного здійснення його господарської діяльності. Аналогічна позиція викладена у постанові Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 у справі №914/2005/21.

Однак, отримавши заяву орендаря від 03.11.2021, відповідач-1 не прийняв жодного із передбачених у ст. 18 Закону рішень. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що орендодавець не вчинив жодних дій з метою організації аукціону для забезпечення реалізації переважного права чинного орендаря на продовження договору оренди в ході аукціону до закінчення строку дії договору оренди.

Більш того, із листа Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за вих. №062/05-19-2151 від 20.04.2023 вбачається, що станом на 19.04.2023 інформаційні дані про потенційний об`єкт оренди до модулю "Облік та відображення об`єктів нерухомого майна територіальної громади міста Києва" ІАС "Майно" (які є необхідними для підготовки оголошення про проведення аукціону на продовження договору оренди) не внесені до ІАС "Майно", що унеможливлює здійснення оголошення аукціону на продовження договору оренди.

Тобто, в матеріалах справи відсутні докази прийняття відповідного рішення станом на дату подання позову, хоча сторони не заперечують, що орендар продовжує користуватись орендованим майном та здійснює орендну плату, передбачену умовами договору оренди.

Таким чином, фактично орендні правовідносини між сторонами продовжуються, хоча формально без укладення нового договору оренди за результатами аукціону чи додаткової угоди про продовження дії попереднього, що порушує право позивача передусім на правову визначеність.

Статтею 764 ЦК України унормовано, що якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до наведених правових норм щодо відсутності заперечень наймодавця протягом місяця в частині припинення договору оренди та неприйняття відповідачем-1 необхідних рішень в межах його компетенції та у строки, передбачені спеціальними нормативними актами, які врегульовують питання оренди нерухомого комунального майна, в тому числі в частині оголошення аукціону на продовження договору оренди орендні правовідносини між позивачем та відповідачами за спірним договором є продовженими.

У постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19 Велика Палата Верховного Суду зробила наступні правові висновки: правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також передбачені у статті 764 ЦК України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором; наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Відсутність такого заперечення як в силу статті 764 ЦК України, так і за приписами частини другої статті 17 Закону №2269-XII, може мати прояв у "мовчазній згоді" і в такому випадку орендар саме в силу закону (а не за власною ініціативою в порядку частини третьої статті 17 Закону №2269-XII) може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Отже, після закінчення строку договору оренди нерухомого комунального майна (23.02.2022), зокрема, станом на час спливу одного місяця від такої дати одночасно існували всі обставини, які в силу вказівки закону та договору разом становлять підстави для визнання договору продовженим на той самий строк і на тих же умовах, а саме: нездійснення за три місяці до закінчення терміну дії договору оренди органом, уповноваженим управляти відповідним комунальним майном, попередження про намір використовувати майно для власних потреб (п.10.4. договору); відсутність заяв щодо припинення або зміну умов договору (відсутність доказів направлення (вручення) орендодавцем заяви про припинення та її отримання орендарем (п. 9.7 договору); неприйняття орендодавцем у встановлений чинним законодавством строк рішення про продовження договору оренди комунального майна, про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем; неприйняття орендодавцем рішення про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відтак, суд дійшов висновку, що в силу наведених обставин можливим є продовження договору оренди на той самий термін, на який його було укладено (в останній редакції).

Водночас, суд відхиляє доводи відповідача-2 щодо безпідставного звернення до нього позовних вимог, оскільки спірний договір є тристороннім, а відтак і вимоги по його укладення заявляються до двох відповідачів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Як встановлено ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено та документально підтверджено обставини, викладені у позовній заяві, що має наслідком задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хрещатик" - задовольнити.

2. Визнати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 27.04.2020 №220-2 (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.02.2016 №220-1), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хрещатик", Департаментом комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) продовженим на той самий строк, на який він був укладений, а саме з 23.02.2022 по 21.02.2025

3. Стягнути з Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 10, код ЄДРПОУ - 19020407) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хрещатик" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32, код ЄДРПОУ - 20046435) 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп. - витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32, код ЄДРПОУ - 26345558) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хрещатик" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32, код ЄДРПОУ - 20046435) 1 240 (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 15.05.2023.

Суддя Н.І. Зеленіна