ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.2023 Справа № 914/1540/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З.,

розглянувши матеріали заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна», м. Львів

до боржника: Фізичної особи-підприємця Морозова Олександра Дмитровича , АДРЕСА_1

про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 2 301,42 грн. за Договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 446/2021-ТПВ від 01.04.2021 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою за вих. № 0344 від 08.05.2023 р. про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Морозова Олександра Дмитровича заборгованості у розмірі 2 301,42 грн. за Договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 446/2021-ТПВ від 01.04.2021 р. (за вх. № 1647 від 16.05.2023 р.).

Розглянувши подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» за вх. № 1647 від 16.05.2023 р. про видачу судового наказу та долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Порядок та форма звернення з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II Наказне провадження.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч.1 ст.175 цього Кодексу.

Згідно з п.6 ч.1 ст.175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» про видачу судового наказу за вх. № 1647 від 16.05.2023 р. вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до Фізичної особи-підприємця Морозова Олександра Дмитровича .

Згідно ст.51 Цивільного кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно п.16 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ч.9 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який отриманий на запит суду та долучено до матеріалів справи, Фізична особа-підприємець Морозов Олександр Дмитрович припинив свою підприємницьку діяльність з 26.11.2021 року.

З 15.12.2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п.1 ч.1 ст.20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Разом з тим, ч.2 ст.12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу, суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає, у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Суд також зауважує, що звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до спірних правовідносин процедури наказного провадження.

Суд зазначає, що визначаючись із подальшими заходами для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до відповідного суду в межах позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Морозова Олександра Дмитровича , який з 26.11.2021 року припинив свою підприємницьку діяльність, заявлені вимоги про стягнення заборгованості з ФОП Морозова Олександра Дмитровича , як з Фізичної особи - підприємця не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За приписами ч.2 ст.152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» за вх. № 1647 від 16.05.2023 р. щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості з Фізичної особи - підприємця Морозова Олександра Дмитровича .

Керуючись ч. 2 ст. 12, ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Морозова Олександра Дмитровича заборгованості у розмірі 2 301,42 грн. за Договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами № 446/2021-ТПВ від 01.04.2021 р.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України (з моменту її підписання) та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку і в строки, вказані в статтях 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію.

Суддя Долінська О.З.