ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/420/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління виробничо-технологічною комплектацією "Київміськбуд", м.Київ, вул.Сверстюка Євгена,13, офіс 1003 (електронна адреса )

до Гельмязівського колективного підприємства "Будівельник", Черкаська область, Золотоніський район, с. Гельмязів, вул.Гайдара,34 (поштова адреса: 19801, Черкаська область, смт.Драбів, вул.Гагаріна,75)

про стягнення передоплати за майно у сумі 97500,00 грн,

без участі повноважних представників сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Управління виробничо-технологічною комплектацією "Київміськбуд" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Гельмязівського колективного підприємства "Будівельник" з вимогами про стягнення 97500,00 грн (попередньої оплати товару за усним договором від 01.02.2022, укладеним у спрощеній формі) та відшкодування судових витрат (2684,00 грн судового збору).

Ухвалою суду від 03.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання на 27.04.2023.

Участь представників сторін обов`язковою не визнавалась.

До суду повернулась ухвала про відкриття провадження з адреси відповідача з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Адреса відповідача в позовній заяві відповідає адресі реєстрації відповідача в офіційних реєстраційних документах ЄДРПОУ. Відповідно до даних сайту https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/03587856/ відповідач зареєстрований 12.03.1993 та не перебуває в стадії припинення.

Для належного інформування відповідача про час і місце проведення судового засідання судом було розміщено відповідне оголошення на сайті суду та повторно направлено ухвалу суду про відкладення судового засідання на юридичну адресу відповідача та на адресу засновника відповідача гр. ОСОБА_1 .

Суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання з направленням процесуальних документів за офіційною адресою реєстрації юридичної особи.

24.04.2023 за вх№6749/23 до суду від позивача надійшов лист №27 від 17.04.2023, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, просить розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними в справі доказами та матеріалами та на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2023 направив для огляду судом оригінали поданих у справу документів.

Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки будівельних матеріалів - цегли керамічної. Позивачем була зроблена передоплата за товар, товар не був поставлений на адресу позивача. Незважаючи на письмові вимоги поставки обумовленого оплаченого товару відповідач зобов`язання не виконав, що стало причиною звернення позивача в Господарський суд Черкаської області з вимогою до відповідача про примусове стягнення передоплати за товар в сумі 97500,00 грн.

Відповідач вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов`язання з поставки оплаченого об`єму цегли керамічної суду та позивачеві не надав, відзив на позовну заяву у справу не направив.

Проведення судового засідання було відкладено на 17.05.2023 з належним повідомленням учасників.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Судом вчинені всі доступні заходи для належного повідомлення учасників про час і місце розгляду спору. Учасники мають виявляти зацікавленість у результатах розгляду спору.

За результатами судового розгляду судом приєднано до справи вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України - без їх проголошення.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Між сторонами виникли та існували триваючі договірні господарські відносини оплатної поставки товару (будівельних матеріалів) на користь позивача. Договір укладено у спрощений спосіб шляхом обміну документами. Договір у формі єдиного письмового документу - договір поставки товару (купівлі-продажу тощо) - між сторонами не підписано. Ціна, кількість, якість, загальна вартість та об`єм постачання товару - цегли керамічної визначається сукупністю рахунків-фактур на оплату, платіжних доручень та видаткових накладних. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Управління виробничо-технологічною комплектацією "Київміськбуд" у спірних правовідносинах виступає як покупець (позивач, кредитор, стягувач), а Гельмязівське колективне підприємство "Будівельник" виступає як постачальник (відповідач, боржник). Предметом договору є постачання за плату на користь позивача будматеріалів - цегли керамічної.

Сторони уклали усний договір поставки у спрощений спосіб, відповідно до умов якого Гельмязівське колективне підприємство "Будівельник" (відповідач, постачальник) зобов`язався поставляти за заявками Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління виробничо-технологічною комплектацією "Київміськбуд" (позивач, покупець) цеглу керамічну згідно видаткових накладних з доставкою товару покупцю, а покупець зобов`язався здійснити попередню оплату товару згідно виставлених постачальником рахунків-фактур на оплату товару. При цьому сторони домовились використовувати в тому числі електронний документообіг, а також, що листування між ними та направлення документів буде здійснюватися електронною поштою на їх електронні адреси (покупця - , постачальника - ) або засобами поштового зв`язку.

Постачальником з його електронної поштової адреси було направлено (виставлено) покупцю на його електронну поштову адресу рахунок-фактуру №10 від 01.02.2022 на оплату 72 тис.шт. цегли керамічної на суму 468000,00 грн (з ПДВ 78000,00 грн) (а.с.11).

На умовах досягнутої домовленості покупцем було сплачено на рахунок постачальника попередню оплату за товар у сумі 280800,00 грн згідно виставленого рахунку-фактури №10 від 01.02.2022, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

- №2046 від 02.02.2022 на суму 93600,00 грн, в т.ч.ПДВ 15600,00 грн (а.с.12);

- №2053 від 04.02.2022 на суму 46800,00 грн, в т.ч.ПДВ 7800,00 грн (а.с.12);

- №2056 від 04.02.2022 на суму 46800,00 грн, в т.ч.ПДВ 7800,00 грн (а.с.13);

- №2101 від 15.02.2022 на суму 93600,00 грн, в т.ч.ПДВ 15600,00 грн (а.с.13).

За фактом здійснення попередніх оплат Постачальником були зареєстровані наступні податкові накладні:

- №2 від 02.02.2022 на суму 93600,00 грн, в т.ч.ПДВ 15600,00 грн (а.с.14-16);

- №4 від 04.02.2022 на суму 46800,00 грн, в т.ч.ПДВ 7800,00 грн (а.с.17-19);

- №5 від 04.02.2022 на суму 46800,00 грн, в т.ч.ПДВ 7800,00 грн (а.с.20-22);

- №11 від 15.02.2022 на суму 93600,00 грн, в т.ч.ПДВ 15600,00 грн (а.с.23-25).

На виконання умов договору постачальником поставлено покупцю товар (цеглу керамічну) в період з 03.02.2022 по 13.02.2022 на суму 183300,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, оформленими в електронній формі та засвідченими електронними підписами повноважних представників сторін, а саме:

- №14 від 03.02.2022 в кількості 7,20 тис. шт. на суму 46800,00 грн, в т.ч.ПДВ 7800,00 грн (а.с. 26);

- №16 від 05.02.2022 в кількості 7,20 тис. шт. на суму 46800,00 грн, в т.ч.ПДВ 7800,00 грн (а.с. 27);

- №20 від 12.02.2022 в кількості 6,60 тис. шт. на суму 42900,00 грн, в т.ч.ПДВ 7150,00 грн (а.с. 28);

- №21 від 13.02.2022 в кількості 7,20 тис. шт. на суму 46800,00 грн, в т.ч.ПДВ 7800,00 грн (а.с. 29).

Крім того 04.10.2022 позивач отримав від відповідача лист з підписаними зі сторони відповідача та скріпленими його печаткою в двох екземплярах вищезазначеними видатковими накладними та видаткова накладна №39 від 23.02.2022 в кількості 6,90 тис. шт. на суму 44850,00 грн, в т.ч.ПДВ 7475,00 грн (а.с. 30).

06.10.2022 позивачем направлено відповідачу лист №50 від 06.10.2022 (а.с.31-32) в якому повідомлено, що чотири видаткові накладні, а саме: №14 від 03.02.2022, №16 від 05.02.2022, №20 від 12.02.2022 та №21 від 13.02.2022 підписані позивачем, скріплені печаткою та по одному примірнику направлені відповідачу, а видаткову накладну №39 від 23.02.2022 не підписано, відхилено в електронному вигляді та повернуто в двох примірникам відповідачу, оскільки цегла у кількості 6,9 тис. шт. на суму 44850,00 грн фактично не була доставлена та відвантажена на об`єкті покупця. Лист був вручений відповідачеві 25.10.2023.

12.12.2022 позивачем направлено відповідачу лист-вимогу №66 від 09.12.2022 (а.с.37), в якому вимагав у відповідача у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги поставити йому цеглу керамічну у кількості 15 тис.шт. на суму 97500,00 грн. Лист був направлений засобами поштового зв`язку на юридичну адресу (19715, Черкаська область, Золотоніський район, с.Гельмязів, вул.Гайдара, 34) та на поштову адресу (19801, Черкаська область, смт.Драбів, вул.Гагаріна, 75), одне з яких згідно трекінгу відстеження поштового відправлення на сайті АТ "Укрпошта" було вручено відповідачу 31.12.2022 (а.с.42). На письмову вимогу відповідач не відреагував.

25.01.2023 позивачем направлено відповідачу лист-вимогу №4 від 25.01.2023 (а.с.43), в якому вимагав в семиденний строк від дня пред`явлення вимоги повернути на поточний рахунок позивача 97500 , 00 грн попередньої оплати. За даними трекінгу відстеження поштового відправлення на сайті АТ "Укрпошта" відправлення вручено відповідачу 01.02.2023 (а.с.46). На письмову вимогу відповідач не відреагував.

Відповідач відзиву не подав, вимоги не заперечив. Доказів погашення заборгованості, належного виконання договору - відповідачем не подано.

Ухилення відповідача від виконання зобов`язання за договором стали причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення отриманої відповідачем передоплати за будматеріали в сумі 97500,00 грн.

Інших документів не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи наявні доводи та пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі" , рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч.3 ст.5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст.13 Цивільного кодексу України передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Сторони на момент виникнення господарських відносин та взаємних зобов`язань є суб`єктами господарювання на ринку України та самостійними юридичними особами, з визначенням видів діяльності, з присвоєнням коду та внесенням реєстраційних даних в ЄДРПОУ, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін на момент виникнення відносин відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної передачі будматеріалів (цегли керамічної) позивачеві на підставі оплатного двостороннього консенсуального договору, укладеного шляхом обміну документами - у спрощений спосіб.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою спірні відносини та договір є договором постачання будматеріалу як різновид купівлі-продажу і відповідає вимогам ст.655 Глави 54 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем перераховано на користь відповідача 280800,00 грн. в період з 02.02.2022 по 15.02.2022 як передоплата за будматеріали (цеглу керамічну) - відповідно до наведених вище платіжних доручень. Зобов`язання за договором виконано частково фактичним постачання товару на суму 183300,00 грн. Зобов`язання на суму 97500,00 грн відповідачем не виконано, обумовлені будматеріали (цегла керамічна) не передані замовнику і позивач (платник, замовник) звернувся до відповідача з вимогою повернення передоплати - право замовника (покупця) на повернення передоплати, вказане в приписах ст. 678 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору постачання цегли керамічної. Договір поставки товару не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст.204 Цивільного кодексу України).

Відповідач не заперечив існування заборгованості перед позивачем. Однак первинних фінансових, бухгалтерських документів на повернення передоплати з призначенням платежу "передоплата за договором" чи доказів належного виконання договору - суду та позивачеві не подано.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було узгоджено строк поставки товару за домовленістю сторін /фактичне підписання видаткової накладної про передачу товару і іншого судом не встановлено, а відповідачем не заперечено/. На момент подання позивачем листа-вимоги вих.№66 від 09.12.2023 (а.с.37) та листа-вимоги вих.№4 від 25.01.2023 (а.с.43) зобов`язання відповідачем (з правом альтернативи виконання) перед позивачем - не виконано.

Суд вважає, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем за договором є таким, що настав.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежного прийняття товару, відмови у прийнятті товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що відповідач мав достатньо часу на виконання своїх зобов`язань в частині належної та повної поставки будматеріалу чи повернення передоплати.

Станом на 28.03.2023 (день подачі позову) заборгованість відповідача перед позивачем по передоплаті за договором становить 97500,00 грн (основний борг), що є предметом спору.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає обґрунтованим та доведеним право позивача на стягнення з відповідача суми заборгованості як здійсненої передоплати - в сумі 97500,00 грн. Позивачем використано належний спосіб захисту порушеного права в розумінні приписів ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України. Позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відсутність коштів у відповідача на виконання грошового зобов`язання, відсутність фінансування - не є підставою звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання за договором.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що проведення відшкодування передоплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку з позивачем, навіть після звернення останнього до суду.

Відповідно до приписів ст.130 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2684,00 грн судового збору - в повному розмірі.

Керуючись ст.ст.129, 130, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача Гельмязівського колективного підприємства "Будівельник", , 19715, Черкаська область, Золотоніський район, с. Гельмязів, вул.Гайдара,34 (поштова адреса: 19801, Черкаська область, смт.Драбів, вул.Гагаріна,75), номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління виробничо-технологічною комплектацією "Київміськбуд", , 02002, м.Київ, вул.Сверстюка Євгена,13, офіс 1003, номер рахунку в банку невідомий

97500,00 грн попередньої оплати товару та 2684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду на вказане рішення.

Повне рішення складено 18.05.2023.

Суддя Г.М.Скиба