УХВАЛА

м. Київ

18.05.2023Справа № 910/7136/23

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» (01103, м. Київ, вул. Михайла Драгомирова, буд. 16, приміщ.270; )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА УКРАВІТ» (65088, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 6/1, нежитлові приміщення творчої майстерні № 130; ) 126 691,34 грн заборгованості, до складу якої входить: заборгованість за надані у період з 01.02.2022 по 30.04.2023 послуги з утримання будинку та його прибудинкової території - 116 777,28 грн, інфляційні втрати - 8151,04 грн, 3% річних у сумі 1763,02 грн, нарахованих у зв`язку з порушенням боржником зобов`язань за Договорами про надання послуг №144-004/1 від 01.12.2021, №144-005/1 від 01.12.2021, №144-006/1 від 01.12.2021

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА УКРАВІТ» 126 691,34 грн заборгованості, до складу якої входить: заборгованість за надані у період з 01.02.2022 по 30.04.2023 послуги з утримання будинку та його прибудинкової території - 116 777,28 грн, інфляційні втрати - 8151,04 грн, 3% річних у сумі 1763,02 грн, нарахованих у зв`язку з порушенням боржником зобов`язань за Договорами про надання послуг №144-004/1 від 01.12.2021, №144-005/1 від 01.12.2021, №144-006/1 від 01.12.2021.

Господарським судом міста Києва 15.05.2023 видано судовий наказ щодо стягнення з боржника 116 777,28 грн заборгованості за надані на підставі договорів про надання послуг №144-004/1 від 01.12.2021, №144-005/1 від 01.12.2021, №144-006/1 від 01.12.2021 у період з 01.02.2022 по 30.04.2023 послуги з утримання будинку та його прибудинкової території, а щодо решти вимог (інфляційних втрат у сумі 8151,04 грн та 3% річних у сумі 1763,02 грн), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження (частини 1, 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Так, статтею 147 ГПК України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, за яким праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Отже, відсотки за користування коштами та інфляційні втрати не є заборгованістю за договором, а є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, вимоги про сплату відсотків за користування коштами та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак, вимоги про стягнення відсотків за користування коштами та інфляційних втрат не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Оскільки вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 8151,04 грн та відсотків за користування коштами у сумі 1763,02 грн не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу за вимогами в цій частині.

Крім того, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, невідповідність вимогам статті 148 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до статей 147, 148, 150, 152, 153, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА УКРАВІТ» інфляційних втрат у сумі 8151,04 грн та відсотків за користування коштами у сумі 1763,02 грн, нарахованих у зв`язку з порушенням боржником зобов`язань за Договорами про надання послуг №144-004/1 від 01.12.2021, №144-005/1 від 01.12.2021, №144-006/1 від 01.12.2021.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 15.05.2023 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов