ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.05.2023м. Дніпро№ 904/2537/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Ярошенко В.І., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", м. Київ

боржник: Фізична особа-підприємець Дрюк Ольга Глібівна, м. Дніпро

про видача судового наказу

ВСТАНОВИЛА:

За допомогою системи "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області 18.05.2023 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дрюк Ольги Глібівни 74 956, 01 грн прострочених платежів по тілу кредиту, 91 258, 86 грн прострочених платежів по процентах, 2 596, 21 грн прострочених платежів за комісією за договором № 438250-КС-001 про надання кредиту від 30.11.2021.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Заявник зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізичною особою-підприємцем Дрюк Ольгою Глібівною 30.11.2021 укладено договір № 438250-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 30.11.2021 направлено Фізичній особі-підприємцю Дрюк Ользі Глібівні пропозицію (оферту) укласти договір № 438250-КС-001 про надання кредиту.

30.11.2021 Фізична особа-підприємець Дрюк Ольга Глібівна, прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 438250-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі-підприємцю Дрюк Ользі Глібівні, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6777, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Також заявник зазначає, що Фізична особа-підприємець Дрюк Ольга Глібівна, через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшла до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в Особистому Кабінеті заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". Після отримання Оферти заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2. 3.1.3 Правил).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" 30.11.2021 направлено Фізичній особі-підприємцю Дрюк Ользі Глібівні, пропозицію (оферту) укласти договір № 438250-КС-001 про надання кредиту. Відповідь заявника/позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю.

Крім того, заявник зазначає, що 30.11.2021 Фізична особа-підприємець Дрюк Ольга Глібівна, прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 438250-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора G-6777 (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Згідно з п.п. 4.4.4. Правил Позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_2 належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу.

Господарський суд зазначає, що належних та достовірних доказів укладання між сторонами спірного договору, в тому числі в електронній формі, шляхом підписання електронним цифровим підписом, тощо заявником до суду не надано.

Належні та достовірні докази акцептування боржником оферти, щодо укладання спірного договору в матеріалах справи відсутні.

Господарський суд зазначає, що наявний в матеріалах заяви договір № 438250-КС-001 про надання кредиту від 30.11.2021, стягнення заборгованості за яким є предметом заяви про видачу судового наказу, сторонами не підписаний.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає безспірності заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч.ч. 3, 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Докази наявності укладення договору в письмовій або електронній формі надаються з дотриманням вимог, встановлених статтями 91, 96 Господарського процесуального кодексу України. При цьому учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви не додані докази укладення зазначеного договору у встановленому законом порядку. Зокрема, відсутні докази укладення договору в порядку встановленому чинним законодавством, зокрема Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.ст. 148, 150 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявником не надано доказів підписання договору в письмовій формі або його укладення в електронній формі обома сторонами.

За змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239) у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дрюк Ользі Глібівні ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 74 956, 01 грн прострочених платежів по тілу кредиту, 91 258, 86 грн прострочених платежів по процентах, 2 596, 21 грн прострочених платежів за комісією за договором № 438250-КС-001 про надання кредиту від 30.11.2021 повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.05.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.І. Ярошенко