РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.05.2023Справа № 910/3661/23

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Цибуха Івана Михайловича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лев Девелопмент Кепітал"

про стягнення 38 000 грн 00 коп.

Представники сторін: не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Цибуха Івана Михайловича з вимогами до Товариства з обмеженою відповіда льністю "Лев Девелопмент Кепітал" про стягнення 38 000 грн 00 коп. заборгованості за договором від 28.05.20214 № 280521.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору від 28.05.20214 № 280521 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 38 000 грн 00 коп

Ухвалою від 13.03.2023 суд постановив відкрити провадження у справі та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

24.03.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на вимогу ухвали від 13.03.2023.

28.03.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про судові витрати.

28.03.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

28.04.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Судом встановлено, що відзив на позовну заяву подано з порушенням втановленого судом строку, з огляду на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 22.03.2023. У відзиві відповідач повідомляє, що копію позовної заяви не отримав, а відтак отримав змогу підготувати відзив тільки після ознайомлення з матеріалами справи 03.04.2023.

У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що відповідач жодних договорів з позивачем не укладав, строк виготовлення макету пропущено виконавцем, а акти приймання-передачі виконаних робіт на момент зверення позивача до суду з позовною заявою на адресу відповідача не надійшли. Також відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими засобами доказування факт виконання робіт.

05.05.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він наголошує на пропущенні відповідачем строку на подання відзиву та заперечує проти твердження відповідача про відсутність укладених між сторонамит справи договорів.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2021 між сторонами, внаслідок попередьої домовленості, та сплати відповідачем авансу, було укладено Договір №280521, предметом якого було внесення змін в архітектурний макет об`єкту будівництва.

Розділом 1 Договору передбачено, що замовник передає виконавцю макет за Актом прийому-передачі Макету для виконання робіт, у відповідності до Додатків 1 та 2 до Договору. Виконання зазначених положень підтверджується Актом приймання передачі Макету від 28.05.2021.

Розділом 3 Договору передбачено обов`язок виконавця своєчасно і належним чином виконати взяті на себе зобов`язання та обов`язок замовника прийняти та оплатити виконану роботу в наступному порядку:

- замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 14 300 грн протягом п`яти робочих днів з моменту виставлення відповідного рахунку виконавцем;

- оплата решти вартості робіт проводиться протягом п`яти робочих днів, з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт (Розділ 4 Договору).

Позивач в позовній заяві зазначив, що відповідач сплатив суму авансу позивачу на підставі виставленого позивачем Рахунку № 26/05 від 26.05.2021, що підтверджуєьтся наявною в матеріалах справи копією Платіжної інструкції № 132 від 28.05.2021. Дійсність зазначеної обставини підтверджує відповідач у відзиві на позовну заяву. Втім, відповідач заперечує сам факт укладання сторонами Договору № 280521 від 28.05.2021 та будь-яких інших договорів загалом, а також наголошує, що оплата Рахунку № 26/05 від 26.05.2021 не стосується Договору № 280521 від 28.05.2021.

Відповідач, заперечуючи у відзиві на позовну заяву факт існування укладеного між сторонами Договору, належним чином завірену копію якого долучено до позовної заяви, жодними доказами не спростовує факт його підписання. Відповідач також не вчинив жодних дій в межах своїх процесуальних прав аби довести обставини, про які він зазначає. Водночас, суд вбачає в поведінці відповідача здійснення ним конклюдентних дій, спрямованих на виконання положень Договору № 280521 від 28.05.2021.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, про наявність укладеного між сторонами договору та вирішуватиме спір з урахуванням даної обставини.

13.12.2022 позивач відправив Макет на адресу відповідача, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Експрес-накладної № 6200, яка сформована 22.02.2023. Відповідно до пояснень позивача, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, відповідач отримав відправлення, оскільки сплачено послуги з перевезень було безготівковим розрахунком, платником якого було Товариство з обмеженою відповідальністю "Лев Девелопмент Кепітал", що підтверджується копією Експрес-накладної № 6200.

Відповідач у відзиві не заперечує проти тверджень позивача, про отримання замовником Макету. Втім, відповідач наголошує, що отримувачем відправлення від Товаристваз обмеженою відповідальністю "Лев Девелопмент Кепітал" був ОСОБА_1 , який не перебуває у трудових відносинах із відповідачем та не уповноваженний ним на отримання будь-яких товарів та матеріальних цінностей. Відповідач зазначає, що на його думку Експрес-накладна № 6200 не є належним та допустимим доказом.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, та вважає зазначений доказ належним та допустимим для підтвердження отримання відповідачем вмісту відправлення № 6200.

Відповідно до пункту 9.2 Умов надання послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", Відправник, в особі представника юридичної особи та представника фізичної особипідприємця, під час оформлення відправлення у відділенні надає представнику ТОВ «НОВА ПОШТА» картку ідентифікації бізнес-клієнта. Якщо при першому зверненні до відділення у представника відсутня картка ідентифікації бізнес-клієнта, то надає оригінал довіреності, що містить обов`язкові реквізити відповідно до вимог ТОВ «НОВА ПОШТА», та один із документів, що підтверджує особу і зазначений в довіреності.

Відповідно до пункту 9.2 Умов, Одержувач в особі представника юридичної особи та представника фізичної особи-підприємця надає представнику ТОВ «НОВА ПОШТА» картку ідентифікації бізнесклієнта (номер телефону та ПІП Одержувача в експрес-накладній повинні збігатися з даними картки ідентифікації; для отримання відправлень оголошеною вартістю менше ніж 30 000 (тридцять тисяч) гривень) або документ і оригінал довіреності, що містить обов`язкові реквізити відповідно до вимог ТОВ «НОВА ПОШТА». Довіреність надається представником під час першого візиту у відділення, з наступного візиту і до кінця терміну дії довіреності представнику достатньо пред`явити документ, що посвідчує його особу та який зазначено у довіреності.

З огляду на відсутність будь-яких доказів, які свідчили б про наявність порушень як при здійсненні відправлення, так і при його одержанні, суд вважає доведеною обставину, пов`язану з отриманням відповідачем Макету.

Відповідно до Розділу 5 Договору, готовність Макету підтверджується підписанням сторнонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, який виконавець передає замовнику разом з Макетом, а замовник зобов`язується його підписати протягом трьох робочих днів з дня отримання Макету й повернути один екземпляр виконавцю, або надати вмотивовану письмову відмову від підписання Акту з вказівкою на недоліки.

Судом встановлено, що позивач направив Акти приймання-передачі виконаних робіт засобами поштового зв`язку на адресу відповідача 28.02.2023, що підтверджується копією поштової накладної № 788.

Зі змісту поштового відправлення встановлено, що 05.03.2023 відправлення № 788 не було вручене під час доставки. З огляду на те, що відправником вказано вірну адресу, суд вважає 05.03.2023 датою вручення Актів замовнику.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У пункті 6 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду» зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, замовник, на порушення вимог статті 853 Цивільного кодексу України, безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про передчасне звернення позивача до суду, оскільки датою вручення відповідачеві Актів приймання-передачі виконаних робіт вважається 05.03.2023. Таким чином строк на підписання Актів закінчився 08.03.2023, а строк оплати вартості робіт - 15.03.2023. З огляду на це, право на звернення до суду з метою захисту порушеного права виникло в позивача 16.03.2023, тоді як позовна заява надійшла до Господарського суду міста Києва 09.03.2023.

Втім, факт неприйняття відповідачем робіт та їх оплати за договором підряду залишився неспростованим.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38 000 грн. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідно до пункту 4.1 Договору, ціна робіт становить 52 200 грн, 14 300 грн з яких є авансом сплачених відповідачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 132 від 28.05.2021, копія якої наявна в матеріалах справи.

З урахуванням зазначеного, сума заборгованості складає 37 900 грн.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на передчастість звернення до суду, суд вважає факт подання позивачем позову до того, як право, за захистом якого він звертається, було порушено зловживанням процесуальним правом на звернення до суду, передбаченим статтею 4 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лев Девелопмент Кепітал" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 72, офіс 4, ідентифікаційний код 43473383) на користь Фізичної особи-підприємця Цибуха Івана Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 37 900 (тридцять сім тисяч дев`ятсот) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Судові витрати сторін, пов`язані з розглядом справи, покласти на позивача.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька