ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/697/23

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., розглянув матеріали

за позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водполімер"

08298, Київська область, місто Ірпінь, селище міського типу Коцюбинське, вулиця Пономарьова, будинок 1,

про стягнення ринкової вартості частини майна з урахуванням індексу інфляції та 3% річних

за участі представників сторін:

позивача: Гуревич М.Г., посвідчення адвоката України №4759 від 26.10.2016, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4759 від 26.10.2016, ордер серії АН №1115553 від 02.03.2023;

відповідача: Стецько М.В., посвідчення адвоката України №193 від 01.12.1998, довіреність №3/02-23 від 01.02.2023;

Квасков О.Д., посвідчення ветерана органів внутрішніх справ серії А №048898 від 18.01.2006, виписка з ЄДРПОУ,

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №622/23 від 06.03.2023) ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Водполімер" про стягнення ринкової вартості частини майна з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Також у додатках до позовної заяви містяться клопотання позивача: про призначення експертизи (вх. №4379/23 від 06.03.2023) та про витребування доказів (вх. №4378/23 від 06.03.2023).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виплатив позивачеві ринкову вартість його частки майна, що пропорційна частці позивача у статутному капіталі відповідача, у зв`язку із виключенням позивача зі складу учасників товариства - відповідача.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2023 позовну заяву (вх. №622/23 від 06.03.2023) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/697/23 за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання суду призначено на 18.04.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання (вх. №5358/23 від 20.03.2023), яким відповідач наполягає на розгляді клопотання позивача про витребування документів (вх. №4378/23 від 06.03.2023) у судовому засіданні за участі представників сторін.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив (вх. №7236/23 від 13.04.2023) на позовну заяву.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення (вх. №7104/23 від 12.04.2023) на клопотання позивача про витребування документів (вх. №4378/23 від 06.03.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові заперечення (вх. №7105/23 від 12.04.2023) на клопотання позивача (вх. №4378/23 від 06.03.2023) про витребування документів.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на клопотання позивача (вх. №4379/23 від 06.03.2023) про призначення експертизи.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання (вх. №7417/23 від 17.04.2023) про долучення доказів до матеріалів справи у додатках до якого містились докази направлення відзиву з додатками позивачу.

У судове засідання 18.04.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2023 витребуванно у відповідача належним чином завірену копію договору про продаж його частки у статутному капіталі ТДВ Трест Дніпроводбуд, належним чином завірені копії усіх статутів товариства та рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма Водполімер, якими затверджено ці статути з моменту заснування товариства і по теперішній час, а також, судове засідання відкладено на 16.05.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №8332/23 від 01.05.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №8909/23 від 08.05.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №9330/23 від 12.05.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про відвід судді (вх. №15/23 від 15.05.2023).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.05.2023 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відвід судді (вх. №15/23 від 15.05.2023).

16.05.2023 суддею Саванчук С.О. подано письмову заяву про самовідвід від розгляду справи №911/697/23, з підстав наявності у відповідача суб`єктивних сумнівів щодо неупередженості та безсторонності судді.

У судовому засіданні 16.05.2023, за участі представників обох сторін, розглянуто заяву судді Саванчук С.О. про самовідвід від розгляду справи №911/697/23 (вх.№ 16/23 від 16.05.2023), представник позивача заперечив заяву про самовідвід судді, представники відповідачів підтримали заяву про самовідвід судді, з підстав, що вказані у заяві відповідача про відвід судді (вх. №15/23 від 15.05.2023).

За результатами розгляду заяви судді Саванчук С.О. про самовідвід від розгляду справи № 911/697/23, суд дійшов таких висновків.

У даній справі відповідачем заявлений відвід судді Саванчук С.О., з огляду на наявність у нього сумнівів у неупередженості судді, оскільки, на думку відповідача, суддя збирає докази на користь позивача, а саме: безпідставно витребувала у відповідача копії його статутів та договору про продаж його частки в статутному капіталі ТДВ "Трест "Дніпроводбуд".

Відсутність підстав для відводу судді у справі суд обгрунтував в ухвалі Господарського суду Київської області від 16.05.2023, якою відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відвід судді (вх. №15/23 від 15.05.2023).

Проте, судом враховано, що ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. Підстави для заявлення суддею самовідводу наявні, навіть, лише у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також, згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В силу частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 вищевказаного рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 р. у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначається таке: як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно установлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (також, серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп. 28, 30 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996р. у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/ 01, п.62, ECHR 2006-XIII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom) від 10.06.1996, п. 38).

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 1 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України заявляти самовідвід, після спливу загального строку, встановленого абзацом 1 частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, дозволяється не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про підставу для самовідводу.

У даній справі суддя дізналась про наявність підстав для самовідводу з моменту отримання заяви відповідача про її відвід від участі у справі - 15.05.2023, відтак, заява про самовідвід подана з дотриманням строків, встановлених статтею 38 Господарського процесуального кодексу України: не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про підставу для самовідводу - 16.05.2023.

Відповідно до частини 7 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно з частиною 9 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до частини 1 статті 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Даний склад суду не має сумнівів у своїй особистій неупередженості, об`єктивності та безсторонності. У той же час, суд не відхиляє факту наявності сумнівів відповідача щодо неупередженості та безсторонності судді. Таким чином, з метою запобігання виникнення сумнівів у сторонніх спостерігачів та учасників справи в неупередженості судді, об`єктивності винесених нею рішень та довіри до судового рішення за результатами розгляду судом справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись статтями 2, 35, 38, 39, 40, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву судді Саванчук С.О. від 16.05.2023 про самовідвід задовольнити.

2. Відвести суддю Саванчук С.О. від розгляду справи №911/697/23.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений 18.05.2023.

Суддя С.О. Саванчук