ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.05.2023м. Дніпро№ 904/2492/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Бондарєв Е.М., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) до боржника Приватного підприємства "Мегасервіс" (50015, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд. 28, приміщення 2, ідентифікаційний номер 31385362) про видача судового наказу за вимогою про стягнення 34 883,94 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.01.2023, 983,86 грн. пені за період з 03.01.2022 по 27.03.2023, 808,66 грн. 3% річних за період з 03.01.2022 по 27.03.2023, 6 205,29 грн. інфляційних втрат за період з січня 2022 року по березень 2023 року, 114,16 грн. плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.01.2023

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 17.05.2023 надійшла заява Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Мегасервіс" 34 883,94 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.01.2023, 983,86 грн. пені за період з 03.01.2022 по 27.03.2023, 808,66 грн. 3% річних за період з 03.01.2022 по 27.03.2023, 6 205,29 грн. інфляційних втрат за період з січня 2022 року по березень 2023 року, 114,16 грн. плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.01.2023.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Заявник зазначає, що відповідно до договору №14/26/17 від 31.10.2017 оренди нерухомого приміщення, що належить ОСОБА_1 , користувачем нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Дане нежитлове приміщення вбудоване у перший поверх житлового будинку загальною площею 53 кв.м.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу.

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ "Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії" від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022).

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp/ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання (дачі - Типовий договір).

Заявник зазначає, що протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу заявника не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 з Приватним підприємством "Мегасервіс" фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги зпостачання теплової енергії. У заявника даний Типовий договір з боржником обліковується за реквізитами № 1522/жб/2 від 01.11.2021.

Також заявник зазначає, що факт поставки теплової енергії у період 01.11.2021-31.01.2023 підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія №42 від 05.11.2021, №16 від 01.04.2022, №32 від 02.11.2022 та №62 від 23.03.2022 на житловий будинок №14 по Подлєпи у місті Кривий Ріг. Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону. В будинку 14 по вул. Подлєпи в м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актами введення приладу обліку в експлуатацію від 23.09.2021 та від 05.10.2022. Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення.

Заявник стверджує, що згідно з показаннями приладу комерційного обліку у період з 01.02.2022 по 30.04.2022 боржником було спожито теплову енергію у розмірі 7,57 Гкал на загальну суму 39 998,10 грн.

Заявником надані до заяви про видачу судового наказу акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

- № 7053 від 30.11.2021 у листопаді поставлено 0,87 Гкал теплової енергії на суму 6 388,74 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн., що разом - 6 395,76 грн.;

- № 11183 від 31.12.2021 у грудні поставлено 1,28 Гкал теплової енергії на суму 7 769,75 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн., що разом - 7 776,77 грн.;

- № 1903 від 31.01.2022 у січні - 1,28 Гкал теплової енергії на суму 4 974,67 грн. (з урахуванням акту №9155 від 02.03.2022 щодо корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,02 грн.;

- № 5317 від 28.02.2022 у лютому - 0,83 Гкал теплової енергії на суму 1 930,55 грн. (з урахуванням акту №9155 від 02.03.2022 та №3783 від 30.04.2022 щодо корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн.;

- № 11636 від 31.03.2022 у березні - 0,72 Гкал теплової енергії на суму 4 978,60 грн. (з урахуванням акту №3783 від 30.04.2022 щодо корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,27 грн.;

- № 14259 від 30.04.2022 у квітні за надання послуги з абонентського обслуговування на

суму 7,28 грн.;

- № 16131 від 31.05.2022 у травні за надання послуги з абонентського обслуговування

на суму 7,28 грн.;

- № 17759 від 30.06.2022 у червні за надання послуги з абонентського обслуговування

на суму 8,00 грн.;

- № 19452 від 31.07.2022 у липні за надання послуги з абонентського обслуговування на

суму 8,00 грн.;

- № 21070 від 31.08.2022 у липні за надання послуги з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- № 22705 від 30.09.2022 у вересні за надання послуги з абонентського обслуговування

на суму 8,00 грн.;

- № 23695 від 31.10.2022 у жовтні за надання послуги з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн.;

- № 27201 від 30.11.2022 у листопаді поставлено 0,66 Гкал теплової енергії на суму 3 527,21 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн., що разом - 3 535,21 грн.;

- №32250 від 31.12.2022 у грудні поставлено 1,02 Гкал теплової енергії на суму 5 451,14

грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн., що разом - 5 459,14 грн.;

- №1901 від 31.01.2023 у січні поставлено 0,91 Гкал теплової енергії на суму 4 863,28 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн., що разом - 4 871,28 грн.

Також заявник зазначає, що боржником проводилася часткова оплата, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: № 7049 від 08.08.2022 на суму 1 000, 00 грн., № 6935 від 07.06.2022 на суму 2 000,00 грн., № 7257 від 27.03.2023 на суму №7257 від 27.03.2023 на суму 2 000,00 грн.

Господарський суд зазначає, що належних та достовірних доказів укладання між сторонами спірного договору, в тому числі в електронній формі, шляхом підписання електронним цифровим підписом, тощо заявником до суду не надано.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає безспірності заявлених Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" вимог.

Наказне провадження, відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок розгляду заяв в наказному провадженні врегульовано розділом II Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Наявність спору про право в наказному провадженні, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Норми Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник/стягувач, крім іншого, має надати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових вимог.

Таким чином безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, пунктами 3, 4 ч. 3 зазначеної статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору; заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч.ч. 3, 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази наявності укладення договору в письмовій або електронній формі надаються з дотриманням вимог, встановлених статтями 91, 96 Господарського процесуального кодексу України. При цьому учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Отже, заявником не доказів укладання договору у письмовій (в тому числі електронній) формі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.ст. 148, 150 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявником не надано доказів підписання договору в письмовій формі або його укладення в електронній формі обома сторонами.

За змістом пунктів 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заявлено вимогу, якщо не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до боржника Приватного підприємства "Мегасервіс" про видача судового наказу за вимогою про стягнення 34 883,94 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.01.2023, 983,86 грн. пені за період з 03.01.2022 по 27.03.2023, 808,66 грн. 3% річних за період з 03.01.2022 по 27.03.2023, 6 205,29 грн. інфляційних втрат за період з січня 2022 року по березень 2023 року, 114,16 грн. плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.01.2023 повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.05.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв