ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Черкаси cправа №925/727/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ФУРОР» (вул.Галі Тимофеєвої, б.3, кв.68, м.Київ, 03055, ідентифікаційний код ЄДР 36946177)

до Фермерського господарства «ОЛЬВІЯ І К» (вул.Польова,31, с.Мицалівка, Золотоніський район, Черкаська область, 19732, ідентифікаційний код ЄДР 40023772)

про стягнення 1 500 086,50 грн,

за участю представника відповідача Міщенка С.В., адвокат,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ФУРОР» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до Фермерського господарства «ОЛЬВІЯ І К», у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість (суму попередньої оплати) за договором поставки №30/09/20/К від 04.10.2021 у розмірі 1 500 086,50 грн та відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22501,30 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору №30/09/20/К, було перераховано передоплату у сумі 3 157 894,74 грн. Відповідач частково виконав свої зобов`язання, поставивши покупцю товар на суму 857 808,24 грн та частково повернув позивачу передоплату у сумі 800 000,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної поставки відповідачем товару, позивач звернувся до продавця з вимогою про повернення залишку передоплати у сумі 1 500 086,50 грн, яку відповідач не повернув, що і стало підставою для звернення позивача до суду для примусового стягнення цих коштів.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що у своєму відзиві на позов відповідач фактично визнав заборгованість перед позивачем у розмірі 1 500 086,50 грн та заперечив укладення договорів поставки №15/10/21С від 15.10.2021 та №15/10/21К від 15.10.2021 та їх виконання відповідачем. Оскільки відповідачем не підтверджено поставку товару за іншими договорами та враховуючи відсутність між сторонами інших правовідносин крім договору поставки №30/09/20/К від 04.10.2021, то посилання відповідача на зарахування зустрічних однорідних вимог є безпідставними та необґрунтованими.

30.08.2022 від відповідача до суду надійшов відзив який мотивований тим, що з дати укладення договору поставки №30/09/20/К від 04.10.2021 до квітня 2022 року, позивач на виконання умов договору не подавав відповідачу відповідних заявок на постачання товару із зазначенням строків та умов поставки кожної окремої партії товару, внаслідок чого відповідач вимушений був зберігати товар, надсилаючи вимоги позивачу про виконання умов договору у частині подання заявок на отримання товару. Позивачем були подані заявки і за цими заявками відповідач поставив на користь позивача товар на суму 857 808,24 грн, а також здійснив повернення позивачу частини авансового платежу у сумі 800 000,00 грн. Оскільки позивач на решту суми передоплати у розмірі 1 500 086,50 грн відповідних заявок на подає та приймання товару не забезпечує, тому відповідач умов договору не порушує. При цьому, договором не визначено кінцевого строку поставки товару, а передбачено, що у частині невиконаних зобов`язань договір діє до повного виконання його умов. Відповідач також зазначив, що між сторонами у 2021 році були укладені й інші договори поставки №01102021 від 01.10.2021, №15/10/21С від 15.10.2021 та №15/10/21К від 15.10.2021, на виконання яких позивач поставив, а позивач прийняв товар на суму 1 500 086,50 грн, вартість якого позивач не сплатив. Виконання цих договорів підтверджено видатковими накладними, крім того відповідачем також були складені відповідні податкові накладні, на підставі яких позивачу було сформований податковий кредит. 22.08.2022 відповідач направив позивачу заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог за трьома договорами поставки та договором №30/09/20/К від 04.10.2021 на спірну суму 1 500 086,50 грн, а тому у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача вказаної суми.

24.10.2022 відповідач надіслав суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив, що за умовами спірного договору поставки №30/09/20/К від 04.10.2021 позивач не виконав свого зобов`язання щодо надання відповідних заявок на отримання товару, тому відповідач маючи у наявності товар не мав можливості виконати свої зобов`язання. Доводи позивача про неотримання ним товару за договорами поставки повністю спростовуються наданими видатковими накладними, які є первинними документами та фіксують факт отримання та передачі товару, які підписані уповноваженими особами як відповідача так і позивача, а також відповідними податковими накладними, які складаються на кожне повне або часткове постачання товару, а також на суму коштів, які надійшли на поточний рахунок, як попередня оплата.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.08.2022 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Підготовче засідання у справі призначено об 10:30 31.08.2022.

Протокольною ухвалою від 31.08.2022 суд відклав підготовче засідання у справі до 10 год 00 хв 22.09.2022.

Протокольною ухвалою від 22.09.2022 суд відклав підготовче засідання у справі до 10 год 30 хв 02.11.2022.

Протокольною ухвалою від 02.11.2022 підготовче засідання у справі відкладено до 10 год 00 хв 22.11.2022 та продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

10.11.2022 від представника позивача до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі №925/727/22. Заява мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.10.2022 відкрито провадження у справі №925/1097/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроефект-Птиця» до Фермерського господарства «Ольвія і К» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ФУРОР» про визнання договорів поставки №15/10/21С від 15.10.2021 та №15/10/21К від 15.10.2021 недійсними. Враховуючи, що доводи відповідача зводяться до зарахування зустрічних однорідних вимог, які на думку відповідача, виникли на підставі укладених між позивачем та відповідачем договорів поставки №15/10/21С від 15.10.2021, №15/10/21К від 15.10.2021, а ці договори на переконання позивача є підробленими, тому до вирішення спору про недійсність вказаних договорів поставки, наявні підстави для зупинення провадження у справі №925/727/22.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.11.2022 клопотання Фермерського Господарства «Ольвія і К» про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Головного управління ДПС у Черкаській області інформацію про те чи було реалізовано Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ФУРОР» право на формування податкового кредиту згідно з податковими накладними, які були подані Фермерським господарством «Ольвія і К»: №110 від 18.10.2021 на суму 324 052,63 грн, №112 від 25.10.2021 на суму 253 433,77 грн, №113 від 16.10.2021 на суму 147 789,47 грн, №114 від 16.10.2021 на суму 150 505,26 грн, №116 від 17.10.2021 на суму 151 073,68 грн, №115 від 18.10.2021 на суму 150 947,37 грн, №117 від 18.10.2021 на суму 138 063,16 грн. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ФУРОР» про зупинення провадження у справі відмовлено. Підготовче засідання у справі відкладено до 15 год 30 хв 07.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.12.2022 підготовче засідання у справі відкладено до 15 год 30 хв 24.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.01.2023 задоволено клопотання Фермерського Господарства «Ольвія і К» про витребування доказів та витребувано у ДПІ у Шевченківському районі Головного управлінні ДПС у м. Києві інформацію про те чи було реалізовано Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ФУРОР» право на формування податкового кредиту згідно з податковими накладними, які були подані Фермерським Господарством «Ольвія і К»: №110 від 18.10.2021 на суму 324 052,63 грн, №112 від 25.10.2021 на суму 253 433,77 грн, №113 від 16.10.2021 на суму 147 789,47 грн, №114 від 16.10.2021 на суму 150 505,26 грн, №116 від 17.10.2021 на суму 151 073,68 грн, №115 від 18.10.2021 на суму 150 947,37 грн, №117 від 18.10.2021 на суму 138 063,16 грн; підготовче засідання у справі відкладено до 10 год 30 хв 15.02.2023.

Протокольною ухвалою від 15.02.2023 суд відклав підготовче засідання у справі на 12 год 00 хв 09.03.2023.

Протокольною ухвалою від 09.03.2023 суд відклав підготовче засідання у справі на 11 год 00 хв 23.03.2023.

Протокольною ухвалою від 23.03.2023 суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 12 год 00 хв 11.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.04.2023 судове засідання у справі відкладено до 14 год 30 хв 19.04.2023.

У судовому засіданні 19.04.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача та дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021 між Фермерським господарством «Ольвія і К» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР» (покупець) було укладено договір поставки №30/09/20/К (далі договір). За умовами цього договору постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати кукурудзу фуражну (далі товар), найменування, кількість, якість, умови оплати, строк поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого зазначається у специфікації(ях) та/або видатковій(их) накладній(их), які являються невід`ємними частинами даного договору (пункт 1.1 договору).

Поставка товару може здійснюватися як однією, так і декількома партіями. Під партією товару сторони розуміють кількість товару, на яку оформлена одна видаткова накладна та/або специфікація, рахунок-фактура (пункт 1.2 договору).

Оплата товару здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати або відстрочки платежу на 30 календарних днів з моменту приймання покупцем товару. Місце поставки вказується у специфікаціях або визначається за домовленістю сторін. Сторони дійшли згоди, що визначена сторонами договору ціна є звичайною у розумінні Податкового кодексу України та така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін (пункт 3.2 договору).

Покупець зобов`язується прийняти товар в асортименті за кількості та якістю згідно з специфікацією та/або видаткової накладної в день постачання товару постачальником. Приймання товару здійснюється уповноваженою особою покупця (пункт 4.1 договору).

Товар приймається покупцем у пункті прийому, який зазначений у специфікації (пункт 4.2 договору).

Разом з товаром постачальник передає покупцю на кожну партію товару рахунок-фактуру, товарно-транспортну накладну, видаткову накладу та за вимогою покупця сертифікат/паспорт якості виробника (засвідчена постачальником копія) (пункт 5.1 договору).

Кількість, строк та умови поставки кожної окремої поставки партії товару визначаються в заявках, які оформлюються у постачальника у телефонному режимі через електронну пошти, засоби електронного зв`язку (пункт 6.1 договору).

Поставка товару здійснюється відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2010 на умовах терміну DDP адресна програма доставки на склад постачальника Черкаська область, м.Золотоноша (пункт 6.2 договору).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця у момент передачі товару та підписання видаткової накладної (пункт 6.3 договору).

При передачі товару постачальник зобов`язаний передати всю необхідну документацію на товар, а покупець зобов`язаний прийняти товар і підписати необхідні документи, передбачені цим договором, що підтверджують передачу товару (пункт 6.4 договору).

Податкові накладні, розрахунки-коригування постачальник реєструє в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни та згідно з вимогами передбачених Податковим кодексом України (пункт 6.7 договору).

Датою поставки товару та перехід права власності являється дата підписання видаткової накладної на партію товару та товарно-транспортної накладної, що свідчать про прийняття товару (пункт 6.8 договору).

Цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021, а в частині взятих на себе та не виконаних зобов`язань до повного їх виконання. Після підписання цього договору всі попередні переговори щодо предмету даного договору вважаються недійсними. Припинення дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час його дії (пункт 10.1 договору).

Всі зміни та/або доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін. Зміни та/або доповнення набувають чинності з моменту підписання та стають складовими і невід`ємними частинами цього договору (пункт 10.2 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплений відповідними печатками підприємств.

До договору між постачальником та покупцем було підписано Специфікацію №1, відповідно до якої сторони визначили найменування товару, одиницю виміру, кількість товару та вартість поставленого товару, а саме 500 тонн кукурудзи вартістю 7200,00 грн за 1 тонну, на загальну суму 3 600 000,00 грн.

Сторони за договором домовились, що місцем поставки товару є вул. Обухова, 66Б, м. Золотоноша, Черкаська область (пункт 1 Специфікації №1).

Оплата за товар здійснюється покупцем, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку у наступному порядку: 86% загальної вартості товару (партії товару) оплачується у порядку передоплати. 14% загальної вартості товару (партії товару) оплачується протягом 3 банківських днів з моменту надання постачальником підтвердження (квитанції) про прийняття та реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних на суму попередньої оплати та у зв`язку із відвантаженням товару (різниця між вартістю поставленого товару (партії товару) та сумою попередньої оплати) Під партією розуміється кількість товару, який було поставлено, згідно з видатковою накладною (пункт 3 Специфікації №1).

На виконання умов договору відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №105 на суму 3 600 000,00 грн (Т.1 а. с. 107).

06.04.2021 позивачем на виконання пункту 3.2 договору та пункту 3 Специфікації №1 було здійснено передоплату на користь відповідача у сумі 3 157 894,74 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 06.10.2021 (Т.1 а. с. 19).

Отримавши кошти у розмірі 3 157 894,74 грн, відповідач 06.10.2021 подав до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію податкову накладну №96 від 06.10.2021 на вказану суму та розрахунок коригування кількісних вартісних показників до податкової накладної №90 від 06.10.2022 (Т.1 а. с. 48-49).

З 21.04.2022 до 27.04.2022 відповідач поставив на користь позивача кукурудзу у кількості 110,11 тонн на загальну суму 857 808,24 грн, що підтверджується видатковими накладними №70 від 21.04.2022, №71 від 21.04.2022, №72 від 22.04.2022, №73 від 27.04.2022, а також товарно-транспортними накладними №21042022, №21042022/1, №22042022, №27042022, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплені відповідними печатками підприємств (Т.1 а. с. 9-16).

25.03.2022 відповідач здійснив часткове повернення сплачених позивачем у рахунок передоплати грошових коштів у сумі 800 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача за період з 24.03.2022 до 26.03.2022 та не заперечується сторонами у справі (Т.1 а. с. 20).

11.07.2022 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу №11/07/2022-ОІК від 11.07.2022, у якій просив відповідача протягом 7 днів від дня пред`явлення даної вимоги повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР» частину передплати у сумі 1 500 086,50 грн, які були сплачені на підставі договору поставки №30/09/20/К від 04.10.2021 (рахунок №105 від 04.10.2021) (Т.1 а. с. 21).

У відповідь на вимогу позивача №11/07/2022-ОІК від 11.07.2022, відповідач направив позивачу лист №21/07/22 від 21.07.2022, у якому зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР», як покупцем, не було забезпечено приймання сільськогосподарської продукції, а саме кукурудзи, яка повинна була бути йому поставлена. У цьому листі, відповідач також повідомив позивача про понесення витрат за зберігання належного позивачу товару та просив останнього отримати даний товар та виконати умови договору у повному обсязі (Т.1. а. с. 79-80).

Судом також встановлено, що між Фермерським господарством «Ольвія і К», як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Фурор», як покупцем, було укладено договір поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021, договір поставки №15/10/21/С від 15.10.2021 та договір поставки №15/10/21/К від 15.10.2021 (Т.1 а. с. 82-84, 88-90, 93-95).

Зміст та умови, наданих відповідачем у справу копій договорів поставки є ідентичними та містять положення спірного договору поставки №30/09/20/К від 04.10.2021.

На виконання умов договору поставки №15/10/21/К від 15.10.2021 відповідач за період з 16.10.2021 до 18.10.2021 поставив позивачу кукурудзу у кількості 116,91 тонн на загальну суму 841 752,00 грн грн, що підтверджується видатковими накладними: №139 від 16.10.2021, №140 від 16.10.2021, №141 від 17.10.2021, №142 від 18.10.2021 та №143 від 18.10.2021, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплені відповідними печатками підприємств (Т.1 а. с. 96-104).

На виконання умов договору поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021 18.10.2021 відповідач поставив позивачу насіння соняшнику у кількості 19650 кг на загальну суму 369 420,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №123 та товарно-транспортною накладною №18012021/1 від 18.10.2021, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплені печатками підприємств (Т.1. а. с. 85-86).

На виконання умов договору поставки №15/10/21/С від 15.10.2021 25.10.2021 відповідач поставив позивачу сою у кількості 17,945 тонн на загальну суму 288 914,50 грн, що підтверджується видатковою накладною №138, яка підписана уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплена відповідними печатками підприємств (Т.1. а. с. 91).

Відповідачем були виставлені позивачу відповідні рахунки, а саме №132 від 16.10.2021, №133 від 16.10.2021, №134 від 17.10.2021, №135 від 18.10.2021, №136 від 18.10.2021, №137 від 18.10.2021 та №139 від 25.10.2021 на оплату поставленого товару за договорами поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021, №15/10/21/С від 15.10.2021, №15/10/21/К від 15.10.2021, який був прийнятий позивачем без зауважень.

Вказані рахунки на оплату позивачем оплачені не були.

Після здійснення поставки товару відповідачем за цими договорами були зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних такі податкові накладні: №113 від 16.10.2021, №114 від 16.10.2021, №116 від 17.10.2021, №115 від 18.10.2021 та №117 від 18.10.2021, №110 від 18.10.2021, №112 від 25.10.2021.

22.08.2023 відповідач направив позивачу заяву про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог №94 від 22.08.2022, у якій зазначив про зарахування зустрічних вимог Фермерського господарства «Ольвія і К» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР», а саме грошові зобов`язання Фермерського господарства «Ольвія і К» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР» за договором поставки №30/09/20К від 04.10.2021 в сумі 1 500 086,49 грн у тому числі ПДВ у сумі 184 221,15 грн припинити в повному обсязі зарахуванням грошових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР» перед Фермерським господарством «Ольвія і К» за договорами поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021, №15/10/21/С від 15.10.2021, №15/10/21/К від 15.10.2021 на загальну суму 1 500 086,49 грн, у тому числі ПДВ у сумі 184 221,15 грн (Т.1 а. с. 115-119).

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача частини передоплати за товар у сумі 1 500 086,50 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частин 1 та 3 статі 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено та визнається обома учасниками справи, що між сторонами був укладений спірний договір поставки, у якому були погоджені умови та порядок поставки товарів. Асортимент, кількість та вартість, строки оплати вартості поставленого товару сторони визначили у Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору поставки. Сторони узгодили, що оплата товару здійснюється покупцем на умовах попередньої оплати у розмірі 88%, яка враховуючи загальну суму вартості товару (3 600 000,00 грн) становить 3 157 894,74 грн, яку позивач сплатив відповідачу 06.10.2021.

Судом також встановлено та не заперечується сторонами у справі, що відповідач частково виконав свої зобов`язання з поставки кукурудзи у кількості 110,11 тонн на загальну суму 857 808,24 грн.

У частині 1 статті 532 Цивільного Кодексу визначено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

За умовами договору товар приймається покупцем у пункті прийому, який зазначений у специфікації. Місцем поставки товару, згідно зі Специфікацією є вул. Обухова, 66Б, м. Золотоноша, Черкаська область.

Крім того, кількість, строк та умови поставки кожної окремої поставки партії товару визначаються в заявках, які оформлюються у постачальника у телефонному режимі через електронну пошти, засоби електронного зв`язку.

Відповідач у відзиві та його представник у судовому засіданні зазначив, що він був позбавлений можливості здійснити поставку за договором товару, оскільки позивач не звертався до нього із заявками, як то визначено умовами договору. Наявність вказаних обставин підтверджується також відповіддю на вимогу позивача про повернення попередньої оплати, у якій відповідач зазначив, що товар, який є предметом договору знаходиться у місці поставки, тому просить забрати його та виконати умови договору.

25.03.2022 відповідач здійснив часткове повернення сплачених позивачем у рахунок передоплати грошових коштів у сумі 800 000,00 грн. Отже, залишок вартості оплаченого та непоставленого товару за договором поставки №30/09/20К від 04.10.2021 становить 1 500 086,50 грн (3 157 894,74 грн - 857 808,24 грн - 800 000,00 грн).

Судом також встановлено, що між сторонами у справі були укладені договори поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021, №15/10/21/С від 15.10.2021, №15/10/21/К від 15.10.2021, на виконання умов яких відповідачем було поставлено позивачу товар на суму 1 500 086,50 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами, які містять у матеріалах справи, а саме відповідними видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та податковими накладними.

Поставлений відповідачем товар за договорами поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021, №15/10/21/С від 15.10.2021, №15/10/21/К від 15.10.2021, позивачем оплачений не був, будь-яких доказів оплати вартості поставленого товару матеріали справи не містять.

Суд відхиляє доводи позивача щодо неукладеності чи недійсності договорів поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021, №15/10/21/С від 15.10.2021, №15/10/21/К від 15.10.2021 та підроблення підписів печаток підприємств на видаткових накладних та не отримання товару за цими договорами, оскільки матеріали справи містять належні докази, які свідчать про виконання цих договорів зі сторони відповідача.

За доводами представника відповідача, вказані договори були укладені між сторонами у електронній формі шляхом направлення позивачу проекту договору, який був підписаний відповідачем та направлений позивачу засобами електронного зв`язку з підписом та печаткою відповідача. Крім того, відповідачем на підтвердження виконання цих договорів в частині поставки товару надані видаткові накладні на поставку товару на загальну суму 1 500 086,50 грн, які підписанні уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплені відповідними печатками підприємств, а також податкові накладні, які складені відповідачем на суму поставленого товару.

Накладна - документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Є декілька видів накладних, наприклад, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, тощо. Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продажу між продавцем і покупцем. Видаткова накладна може бути замінена актом здачі-приймання.

Обов`язковою умовою, що може бути доказом здійснення господарської операції саме з конкретним контрагентом, є наявність у первинному документі даних про осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції з боку саме цього контрагента та дані, що дають змогу визначити повноваження такої особи на вчинення вказаних дій, особистий підпис вказаної особи.

Отже, підписання позивачем, як покупцем, видаткової накладної, яка є первинним фінансовим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Суд зазначає, що печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин, тому позивач має нести відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні її відбитків на договорах, актах, розрахункових документах тощо.

Доказів загублення, викрадення або в інший спосіб вибуття печатки, що виконана на видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, з володіння позивача або використання її іншою особою, останнім до суду не надано, як і не надано доказів звернення позивача до правоохоронних органів щодо втрати, викрадення або підробки печатки.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав вважати, що наявний на видаткових накладних відтиск печатки не належать відтиску дійсної печатки позивача, а тому заперечення позивача у цій частині не приймаються судом з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з абзацом 1 пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем) (абз.14 п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).

На виконання наведених вище правових норм відповідачем були подані відповідні податкові накладні, які підтверджують здійснення господарської операції.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (стаття 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 604 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Згідно з частино 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення містяться у статті 601 Цивільного кодексу України, якою визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають бути зустрічними: кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим; однорідними - зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду; строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Для зарахування зустрічних однорідних вимог необхідно встановити наявність таких умов, як зустрічність вимог, однорідність вимог, строк виконання яких настав, та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання.

Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 Цивільного кодексу України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 цього Кодексу, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами.

Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника (Така правова позиція викладена у постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Як встановлено судом, відповідач направив на адресу позивача заяву про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, у якій просив провести зарахування зустрічних вимог, а саме грошові зобов`язання Фермерського господарства «Ольвія і К» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР» за договором поставки №30/09/20К від 04.10.2021 в сумі 1 500 086,49 грн припинити в повному обсязі зарахуванням грошових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «ФУРОР» перед Фермерським господарством «Ольвія і К» за договорами поставки №01102021/ОФ від 01.10.2021, №15/10/21/С від 15.10.2021, №15/10/21/К від 15.10.2021 на загальну суму 1 500 086,49 грн.

Під час розгляду справи, позивач не погоджувався із одностороннім правочином відповідача про зарахування зустрічних грошових вимог, проте, з відповідним позовом про визнання цього правочину недійсним до суду не звертався.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.

Односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог від 22.08.2022 є чинним і він не є предметом розгляду у цій справі. Вказаний односторонній правочин не є нікчемним.

Вимоги, які були зараховано даним правочином були зустрічними, оскільки кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим. Ці вимоги були однорідними (зараховування грошових коштів за поставлений товар), а строк виконання їх станом на 22.08.2022 є таким, що настав.

Отже, зобов`язання відповідача перед позивачем на суму 1 500 086,50 грн були припинені повністю одностороннім правочином про зарахування зустрічних однорідних вимог Фермерського господарства «Ольвія і К» №94 від 22.08.2022 і на момент звернення позивача з позовом до суду вже не існували.

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи позивача про наявність перед ним заборгованості у відповідача у сумі 1 500 086,50 грн є безпідставними.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами у відповідності до статей 74-76 Господарського процесуального кодексу України, не довів наявності станом на момент звернення позивача з цим позовом до суду існування заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 1 500 086,50 грн, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача і відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, витрати, які понесені позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи покладається на позивача та йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 17.05.2023.

Суддя О.І.Кучеренко