ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" квітня 2023 р. Справа № 911/1528/15 (911/1017/23)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича

до 1) Приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни, м. Київ

2) Державного підприємства "Сетам", м. Київ

3) Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005", м. Київ

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей", м. Київ

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1528/15 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 23.04.2015 р.

Постановою господарського суду Київської області від 06.05.2015 р. визнано банкрутом ТОВ "Пріоритет Україна" та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Ліквідаційна процедура ТОВ "Пріоритет Україна" триває, повноваження ліквідатора виконує Татіщев Олександр Євгенович.

05.04.2023 р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову про визнання електронного аукціону (торгів) недійсними шляхом накладення арешту на нерухоме майно нежитлову будівлю майнового комплексу (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та яке перебуває в іпотеці Національного банку України (іпотекодержатель), до подання позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2023 р. розгляд заяви про забезпечення позову призначено на 12.04.2023 р.

12.04.2023 р. через канцелярію суду ТОВ "Рідлей" подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання з`явився заявник (ліквідатор ТОВ "Пріорітет Україна"), ПП "Промбудсервіс 2005" (до якого заявник має намір подати позов) та представник Національного банку України (кредитор у справі про банкрутство ТОВ "Пріорітет Україна").

Як зазначено вище, 12.04.2023 р. через канцелярію суду ТОВ "Рідлей" (до якого заявник має намір подати позов) подано клопотання про відкладення розгляду справи. Дане клопотання вмотивоване тим, що ТОВ "Рідлей" не отримувало будь-яких заяв та не має можливості забезпечити участь свого представника в це судове засідання.

Проаналізувавши мотиви звернення ТОВ "Рідлей" із клопотанням про відкладення розгляду справи, судом враховано, що в даному випадку предметом розгляду є заява про забезпечення позову, а не справа, а відтак, врахувавши положення статті 140 ГПК України, якими визначено порядок розгляду таких заяв, судом не встановлено підстав для відкладення розгляду наведеної заяви, у зв`язку із чим, вказане клопотання залишається судом без задоволення.

Як вже зазначалось, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича звернувся до суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову про визнання електронного аукціону (торгів) недійсними шляхом накладення арешту на нерухоме майно нежитлову будівлю майнового комплексу (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та яке перебуває в іпотеці Національного банку України (іпотекодержатель), до подання позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що залишеною без змін вищими судовими інстанціями ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. у справі № 911/1528/15 заяву Національного Банку України від 29.08.2018 р. № 12-0007/46702 про визнання недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ Пріорітет Україна, що відбувся 12.07.2018 р. задоволено; визнано недійсними результати проведеного ТБ Київська Універсальна аукціону від 12.07.2018 р. з продажу майна ТОВ Пріорітет Україна; визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений 16.07.2018 р. між ТОВ Пріорітет Україна в особі ліквідатора Карпунова І.О. (продавець) та ПП Промбудсервіс 2005 (покупець). Водночас, як зазначає заявник, йому стало відомо, що наведене майно в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване за ПП Промбудсервіс 2005, а зареєстроване за іншою особою ТОВ "Рідлей".

Заявник також зазначає, що відповідно до веб-сайту ДП "Сетам" 05.10.2022 р. відбувся аукціон з продажу Нежитлових будівель майнового комплексу (літ. А, В, Г), загальною площею 3469,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Нова, буд. 1, за номером лоту 510330. Відповідно до протоколу №577260 проведення електронного аукціону (торгів) від 05.10.2022 р. переможцем аукціону визначено ТОВ "Рідлей". При цьому, заявник наголошує, що ухвалою господарського суду Київської області від 03.10.2018 р. заяву Національного Банку України від 17.09.2018 р. про вжиття заходів до забезпечення заяви про визнання результатів аукціону недійсними було задоволено частково та накладено арешт на майно загальною площею 3469,3 кв.м., літери А, В, Г, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, яке зареєстроване в Державному реєстрі іпотек, як таке, що перебуває в іпотеці Національного банку України (іпотекодержатель) на підставі іпотечного договору від 28.12.2012 р., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 000. Однак, згідно тверджень заявника, на дату звернення із заявою, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.03.2023 р. стосовно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 000 будь-які арешти відсутні.

Таким чином, виходячи із наведеного, заявник вказує, що нерухоме майно, яке є власністю ТОВ "Пріоритет Україна", було реалізовано на прилюдних торгах (аукціоні) в межах виконавчого провадження № 66831316, відповідний електронний аукціон (торги) були проведені всупереч та на противагу положенням чинного законодавства, яке регулює відповідні правовідносини, зокрема "Порядку реалізації арештованого майна", затвердженого наказом МЮУ №2831/5 від 29.09.2016 р., Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про виконавче провадження", а саме порушення полягає в тому, що нерухоме майно, яке було реалізоване не належало на праві власності ПП "Промбудсервіс 2005", крім цього, на момент реалізації перебувало в іпотеці Національного банку України, на дату здійснення його реалізації були чинні обтяження, у вигляді арешту нерухомого майна, а тому, на переконання заявника такий аукціон має бути визнаний в судовому порядку недійсним.

З урахуванням наведених обставин, заявник вказує на те, що продаж майна банкрута нежитлових будівель майнового комплексу (літ. А, В, Г), загальною площею 3469,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Нова, буд. 1 відбувся незаконно, оскільки, зазначене нерухоме майно підлягає безумовному поверненню до ліквідаційної маси банкрута ТОВ "Пріорітет Україна" на підставі ухвали господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. у справі № 911/1528/15, а відтак, він має намір звернутись до суду із позовом про визнання електронного аукціону (торгів) недійсними в межах справи про банкрутство № 91 1/1528/15.

За таких обставин, заявник зазначає, що в даному випадку, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що є предметом аукціону, про визнання недійсним якого має намір подати позов заявник, може значно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду за результатами розгляду позовної заяви ліквідатора ТОВ "Пріорітет Україна" про визнання недійсним аукціону (торгів) в межах провадження у справі № 911/1528/15 про банкрутство ТОВ "Пріорітет Україна", що, як наслідок, призведе до понесення забезпеченим кредитором Національним банком України значної матеріальної шкоди.

У відповідності до вимог статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Наведених висновків дотримується Верховний суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 17.06.2022 р. № 908/2382/21.

Разом з тим, в ході дослідження наведених в заяві аргументів та наданих доказів, судом встановлено, що заявником не зазначено, яким чином, невжиття в даному випадку заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на відповідне майно може призвести до невиконання та/ або утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позову немайнового характеру, а саме: про визнання недійсним аукціону (торгів), задоволення якого, врахувавши визначений позивачем спосіб захисту права, не призведе до повернення відповідного майна без додаткових дій з метою захисту відповідного права та інтересу.

Крім того, слід зазначити, що заявник звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навів аргументів та не надав відповідних доказів щодо наявності обставин, з якими може пов`язуватись застосування визначеного позивачем заходу забезпечення позову, зокрема вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави щодо відповідного майна, тощо).

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень частини шостої вказаної статті ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що не вжиття, в даному випадку, визначеного заявником заходу забезпечення позову у вигляді арешту, призведе до утруднення чи не виконання рішення за результатами вирішення позову про визнання недійсним аукціону (торгів), який, згідно змісту заяви, він має намір подати до суду, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича від 05.04.2023 р. № 1/05 (вх. № 53/23, 05.04.2023 р.) про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича від 05.04.2023 р. № 1/05 (вх. № 53/23, 05.04.2023 р.) про забезпечення позову відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали 16.05.2023 р.

Суддя А.В. Лопатін