РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/344/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Шуляка Юрія Вікторовича

АДРЕСА_1

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гладиша Руслана Олександровича

АДРЕСА_2

предмет спору: про стягнення 59 322,97грн заборгованості

без повідомлення (виклику) сторін

Фізичною особою-підприємцем Шуляком Юрієм Вікторовичем подано позов до Фізичної особи-підприємця Гладиша Руслана Олександровича про стягнення 59 322,97 грн, з яких 15 806,45 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 23 742,20 грн компенсації за спожиту електроенергію, 19 774,32 грн штрафу.

Заявлений позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення №1-22 від 01.11.2022 в частині оплати орендної плати та компенсації за спожиту енергію.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено заявнику строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ст.165,166,251 ГПК України вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

На адресу суду від учасників справи не надходило належно оформленого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, з повідомленням сторін, відповідно до ст. 252 ГПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що суд належним чином повідомив учасників справи про відкриття провадження у справі та встановлення процесуальних строків, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відповідач у встановлений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву.

Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01.11.2022 між Фізичною особою-підприємцем Шуляком Юрієм Вікторовичем (надалі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Гладишем Русланом Олександровичем (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №1-22 (надалі договір оренди).

Відповідно до умов п.1.1 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (нежитлове приміщення), загальною площею 512,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 110 (надалі - об`єкт оренди). Об`єкт оренди фактично розташований в будівлі на території АТ Химтекстильмаш".

Об`єкт оренди належить позивачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу ангару від 21.02.2022 та переданий за актом приймання-передачі від 26.08.2022.

Розділом 2 договору оренди сторони визначили умови передачі та повернення об`єкта оренди.

Пунктом 2.3 договору оренди передбачено, що приймання-передача об`єкта оренди здійснюється уповноваженими представниками сторін за актом приймання-передачі об`єкта оренди, підписання якого свідчить про фактичну передачу об`єкта оренди орендодавцем орендареві в оренду.

Відповідно до п.3.1-3.11 договору оренди орендна плата встановлюється в гривнях та визначається за погодженням сторін договору. Орендна плата за об`єкт оренди в розумінні цього договору включає в себе наступні елементи: базовий тариф, компенсація податків на землю та нерухомість. Коефіцієнт збільшення за використання місць загального користування.

Орендна плата за перший і останній календарні місяці користування об`єктом оренди сплачується Орендарем не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання цього Договору оренди.

Календарний місяць оренди починається першого числа та закінчується останнім числом календарного місяця. У випадку, якщо дата початку нарахування орендної плати не припадає на перше число календарного місяця, то авансовий платіж за перший календарний місяць, сплачений Орендарем, розподіляється наступним чином: частина авансового платежу зараховується в рахунок орендної плати за фактичну кількість днів оренди в першому (неповному) календарному місяці, а залишок авансового платежу зараховується як часткова орендна плата за другий календарний місяць оренди, при цьому, Орендар зобов`язаний доплатити орендну плату за другий календарний місяць оренди на підставі рахунку Орендодавця не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення такого рахунку, але не раніше підписання Сторонами Акту прийому-передачі об`єкта оренди в оренду.

Орендна плата за останній місяць строку оренди утримується Орендодавцем як забезпечення виконання зобов`язань Орендаря по оплаті орендної плати, експлуатаційних та комунальних платежів за останній місяць оренди та/або усіх інших зобов`язань за цим Договором, у т.ч. оплаті штрафних санкції (надалі - забезпечувальний платіж). У випадку збільшення розміру орендної плати до моменту настання останнього місяця оренди, Орендар зобов`язаний буде доплатити різницю, яка виникне у зв`язку з таким збільшенням, у строки та у порядку передбаченому для сплати орендної плати.

Орендна плата нараховується Орендареві з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі об`єкта оренди в оренду, але в будь-якому випадку не пізніше дня його фактичного використання.

Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату щомісячно авансом шляхом перерахування на поточний рахунок або внесенням готівкових коштів в касу Орендодавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, який передує розрахунковому.

Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату не пізніше строку, зазначеного в даному Договорі, незалежно від факту одержання ним рахунку. При неотриманні Орендарем рахунку, орендна плата розраховується Орендарем самостійно відповідно до даного Договору.

У разі необхідності визначення розміру орендної плати, а також інших платежів за даним Договором, за певну кількість днів, розмір орендної плати, а також інших платежів за один день визначається шляхом ділення розміру орендної плати, а також Інших платежів, за відповідний місяць на кількість календарних днів у ньому. При підготовці розрахунку орендної оплати за другий календарний місяць оренди, розмір орендної плати зменшується на кількість днів першого календарного місяця оренди, які наступили до дня, з якого почав обчислюватися строк оренди.

Розмір щомісячної орендної плати становить 10 000 грн.

Орендна плата не містить у собі вартість експлуатаційних витрат на утримання об`єкта оренди, відшкодування витрат на комунальні послуги, а також телекомунікаційних послуг. Надання всіх телефонних та інших телекомунікаційних послуг не регулюється даним Договором. Орендар самостійно укладає угоди про надання відповідних послуг.

Орендодавець в односторонньому порядку щомісячно змінює орендну плату та інші платежі, передбачені цим Договором на величину індексу споживчих цін (інфляція), розрахованого на основі показників Державного комітету статистики України, починаючи з місяця укладення даного Договору.

Розмір орендної плати й інших платежів, передбачених цим Договором може збільшуватися з Ініціативи Орендодавця також у випадку суттєвої зміни ситуації на ринку нерухомості - за згодою Сторін, а при збільшенні податків, зборів, інших обов`язкових платежів, цін і Тарифів, що впливають на розмір орендної плати та інших платежів за цим Договором - в односторонньому порядку.

Про зміну розміру орендної плати та/або інших платежів, передбачених цим Договором у випадку збільшенні податків, зборів, інших обов`язкових платежів, цін і тарифів, Орендодавець письмово повідомляє Орендаря та надає йому додаткову угоду до даного Договору для підписання. У випадку не підписання зазначеної додаткової угоди Орендарем протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту її отримання, вказана додаткова угода вважається такою, що підписана Сторонами, а змінений розмір орендної плати та Інших платежів такими, що узгоджені Сторонами відповідно до даного Договору.

Орендар зобов`язується компенсувати Орендодавцю вартість фактично отриманих ним комунальних послуг (електроенергія, вода, вивіз сміття). Компенсація за комунальні послуги має бути здійснена Орендарем на підставі рахунків Орендодавця в строк до 15-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому були спожиті такі комунальні послуги. При неотриманні Орендарем рахунку, компенсація за комунальні послуги має бути розрахована Орендодавцем самостійно.

Згідно з п.4.4.2 договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, компенсацію та комунальні платежі та інші платежі, передбачені цим договором.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами усіх своїх обов`язків за цим договором (п.8.1 договору оренди).

Відповідно до п.8.2 договору оренди строк оренди починає перебіг з моменту передачі об`єкта оренди орендарю за актом приймання-передачі об`єкта оренди в оренду та діє до 31.12.2023 (включно). У випадку дострокового припинення оренди та будь-якому іншому випадку, дата акту приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди від орендаря орендодавцю або акту про звільнення приміщення вважається останнім днем оренди.

На виконання умов договору оренди, Орендодавець передав об`єкт оренди, а орендар прийняв його в строкове платне користування, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта оренди від 01.11.2022. Акт підписаний обома сторонами.

01.11.2022 між АТ "Химтекстильмаш" (надалі сторона 1) та Фізичною особою-підприємцем Шуляком Юрієм Вікторовичем (надалі сторона 2) було укладено договір відшкодування комунальних витрат (надалі договір).

Відповідно до умов п.1.1 договору предметом договору є відшкодування стороною 2 витрат за спожиті енергоносії та комунальні послуги за адресою: м. Чернігів, вул. І.Мазепи. 110 (нежитлове приміщення загальною площею 512,00 кв.м).

Оплату витрат на споживання електроенергії та комунальних послуг проводить сторона 2 у обсягах, спожитих стороною 2 (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.2, 2.3 договору сторона 1 виставляє стороні-2 за спожиті енергоносії та комунальні послуги рахунок. який оплачується в строк до 15 числа м`ясця, наступного за місяцем, в якому були спожиті такі послуги. Розмір компенсації витрат за спожиту електроенергію розраховується згідно рахунків. наданих енергопостачальною організацією та показників лічильників спожитої стороною 2 електроенергії.

Умови договору набувають чинності з моменту підписання договору і діють до 31.12.2023, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Як зазначає позивач, 20.12.2022 у ангарі, переданому в оренду відповідачу, сталася пожежа, після чого він не експлуатувався. Даний факт не заперечується відповідачем.

Позивачем на підставі актів надання послуг з орендної плати в частині компенсації витрат (спожита електроенергія): №243 від 30.11.2022 на суму 19 197,91грн та №264 від 31.12.2022 на суму 4 544,29грн. та рахунків на оплату: №251 від 30.11.2022 на суму 19 197,91грн (орендна плата в частині компенсації витрат (спожита електроенергія)), №272 від 31.12.2022 на суму 4 544,29грн (орендна плата в частині компенсації витрат (спожита електроенергія)) оплачено за електроенергію, яку спожив відповідач, всього 23 742,20грн, що підтверджується квитанціями № П2414734 від 24.02.2023 на суму 18 742.20грн та № П2414636 від 24.02.2023.

Позивач пред`явив відповідачу рахунки на оплату:

- №1 від 30.11.2022 на суму 29 197,91грн, з якої 10 000,00грн за оренду приміщення, 19 197,91грн орендна плата в частині компенсації витрат (спожита електроенергія);

- №2 від 31.12.2022 на суму 10 350,74грн, з якої 5 806,45грн за оренду приміщення, 4 544,29грн орендна плата в частині компенсації витрат (спожита електроенергія).

Як зазначає позивач, відповідач не виконав зобов`язання по договору, не оплатив в обумовлений договором строк орендну плату за листопад 2022 року та за період з 01 по 19 грудня 2022 року у сумі 15 806,45грн та компенсацію витрат за спожиту електроенергію за той же період у сумі 23 742,20грн.

За прострочення виконання зобов`язань за договором позивачем відповідно до умов п.6.2 договору нараховано відповідачу штраф у сумі 19 774,32грн та пред`явлено відповідачу рахунок на оплату №3 від 31.01.2023.

14.02.2023 позивач направив на адресу відповідача претензію №1 від 13.02.2023 з вимогою сплатити заборгованість у сумі 59 322,97грн до 24.02.2023.

Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень зазначає про те, що ним за свій рахунок самостійно була проведена лінія електропередач до об`єкта оренди, сума затрат становила 35 000,00грн. За твердженнями відповідача, між ним і позивачем була домовленість, що вказані кошти будуть враховані в орендну плату на 3,5 місяці (10 000,00грн на місяць) на перед з моменту підписання договору з 01.11.2022 по 15.02.2023. Звіт по затратах на суму 35 000,00грн був переданий ФОП Шуляку Ю.В. та підтверджений ним. Також відповідач зазначає, що 20.12.2022 сталася пожежа в орендованому ангарі. За висновками лабораторії ДСНС встановлено ймовірно підпал, про що відповідачем надано лист від 21.04.2023 №/7013/1. Приміщення для подальшої оренди не придатне. Лінія електропередачі, проведена відповідачем, залишилася не ушкодженою. Відповідач зазначає, що не може надати для підтвердження: звіт про затрати по лінії, чеки, квитанції про оплату електроенергії за період оренди, договір оренди, оскільки вказані документи були знищені під час пожежі. Крім того, відповідач зазначає, що в копії договору оренди, яку надав ФОП Шуляк Ю.В., відсутні його підписи на кожній сторінці, які проставляв відповідач при підписанні договору, тому відповідач вважає, що умови прописані в договорі були змінені на користь ФОП Шуляк Ю.В. Відповідач просить суд при прийнятті рішення зменшити суму боргу до мінімально можливої, оскільки всі його активи були знищені вогнем, можливості для сплати боргу відсутні.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами та в яких виник спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір оренди нежитлового приміщення №1-22 від 01.11.2022 підписаний сторонами, докази визнання договору недійсним у суду відсутні, що свідчить про набрання ним чинності.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконав умови договору, зокрема, передав відповідачу в оренду нежитлове приміщення.

Умовами договору передбачено, що орендна плата за перший календарний місяць користування об`єктом оренди сплачується орендарем не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання цього договору. Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату щомісячно авансом шляхом перерахування на поточний рахунок або внесенням готівкових коштів в касу Орендодавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, який передує розрахунковому.

Договір не містить умов щодо зарахування затрат на проведення лінії електропередач у сумі 35 000,00грн в рахунок орендної плати на 3,5 місяці (10 000,00грн на місяць) на перед з моменту підписання договору з 01.11.2022 по 15.02.2023.

Доказів існування таких затрат та умов щодо їх зарахування відповідачем суду не надано.

Також у договорі сторони обумовили, що орендар зобов`язується компенсувати Орендодавцю вартість фактично отриманих ним комунальних послуг (електроенергія, вода, вивіз сміття). Компенсація за комунальні послуги має бути здійснена Орендарем на підставі рахунків Орендодавця в строк до 15-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому були спожиті такі комунальні послуги. При неотриманні Орендарем рахунку, компенсація за комунальні послуги має бути розрахована Орендодавцем самостійно.

Тобто, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу:

- орендну плату за перший календарний місяць користування об`єктом оренди (листопад 2022 року) у строк до 06.11.2022, а за грудень 2022 року - у строк до 20.12.2022;

- вартість фактично отриманих ним комунальних послуг (електроенергія) за листопад 2022 року до 15.12.2022, за грудень 2022 року до 15.01.2023.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на день подання позовної заяви відповідач свої зобов`язання не виконав, не оплатив в обумовлений договором строк орендну плату за листопад 2022 року та за період з 01 по 19 грудня 2022 року у сумі 15 806,45грн та компенсацію витрат за спожиту електроенергію за той же період у сумі 23 742,20грн.

Отже, заборгованість відповідача становить 39 548,65грн.

Відповідач доказів погашення наявної заборгованості до суду не надав.

Також позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення відповідачу за прострочення виконання зобов`язань за договором штраф у сумі 19 774,32грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

За приписами ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Необхідно зазначити, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як штраф, його розмір передбачені ст. 549 ЦК України, ст. 231 ГК України та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до умов п.6.2 договору оренди у випадку несвоєчасної або не в повному обсязі оплати орендної плати або інших платежів, передбачених цим договором, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 50% від простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань по договору оренди щодо оплати орендної плати та компенсації вартості фактично отриманих ним комунальних послуг (електроенергія).

Судом прийнято до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, але вказаних висновків суду вони не спростовують.

Слід зазначити, що нормами статті 233 ГК України передбачено зменшення розміру штрафних санкцій, однак обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю у сумі 59 322,97грн, з якої 15 806,45 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 23 742,20 грн компенсації за спожиту електроенергію, 19 774,32 грн штрафу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Пунктом 2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання даного позову до суду відповідно до квитанції від 01.03.2023 сплачено 2684,00грн судового збору.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гладиша Руслана Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Шуляка Юрія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 15 806,45 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 23 742,20 грн компенсації за спожиту електроенергію, 19 774,32 грн штрафу та 2 684,00грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор