СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Харків Справа № 922/2612/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова", вх. № 726 Х/2 на рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2023, ухвалене суддею Сальніковою Г.А. у приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження (повне рішення складено 28.02.2023) у справі №922/2612/22

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

до Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова", м.Харків,

про стягнення 212791,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 у справі №922/2612/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість у розмірі 212791,10 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3191,86 грн.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, що надаються позивачем; на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу" від 10.11.2021 №1209, у зв`язку із зміною ціни постачання природного газу, позивачем за період: січень-квітень 2022 року виконано корегування нарахувань за спожиту відповідачем теплову енергію за період постачання теплової енергії споживачу, що передбачений договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4059/22 від 31.01.2022; оскільки у період постачання відповідачу теплової енергії: січень-квітень 2022 року мало місце збільшення ціни природного газу, здійснення позивачем на підставі вище вказаних правових положень корегування вартості теплової енергії з урахуванням коефіцієнтів за показниками спожитої відповідачем теплової енергії є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи; позивачем оформлено та надіслано на адресу споживача дублікати рахунку-фактури: №17800-4167 від 03.02.2022 за спожиту теплову енергію у січні 2022 року на суму 739555,81 грн; №17800-4167 від 04.07.2022 за спожиту теплову енергію у червні 2022 року на суму 290086,92 грн, а також акт звіряння відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між позивачем та відповідачем від 01.10.2022, однак відповідач лише частково розрахувався з позивачем за вказаними рахунками; за висновком господарського суду, матеріалами справи підтверджено правомірність та обґрунтованість здійсненого позивачем детального розрахунку заборгованості у розмірі 212791,10 грн за січень 2022 року.

Відповідач надіслав поштою до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх.№ 726 Х/2 від 17.04.2023), в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 у справі №922/2612/22 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог КП "Харківські теплові мережі" відмовити повністю.

В обґрунтування вимог скарги заявник наводить наступні доводи: суд першої інстанції не звернув увагу на те, що і в позовній заяві та додатках до позовної заяви і у відзиві на позовну заяву та додатках до відзиву зазначається, що спірна заборгованість виникла до 06.01.2022, що свідчить про те, що ця спірна заборгованість утворилась під час дії договору №4059/21 від 06.01.2021, а судом було вказано у рішенні, що заборгованість утворилась за договором №4059/22 від 31.01.2022. Відповідач вказує, що ДП "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова" сплачувало за спожиту теплову енергію згідно з тарифом, встановленим п. 3.3. договору № 4059/21 від 06.01.2021 та договору № 4059/22 від 31.01.2022 за фактично спожите тепло (Гкал), яке відображалось разом із сумою необхідною до сплати у щомісячних рахунках-фактурах та актах виконаних робіт, які надходили від теплопостачальної організації та її філій; у постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу" від 10.11.2021 №1209 не йдеться про корегування нарахувань за спожиту теплову енергію, а лише зазначається, що зміна розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника) починаючи із нарахувань за жовтень 2021 р. відображається щомісяця у платіжних документах зазначених споживачів, надісланих у місяці, що настає за розрахунковим періодом. Апелянт також посилається на те, що відповідно до п.3.2. договору № 4059/21 від 06.01.2021, та п. 3.2. договору № 4059/22 від 31.01.2022, ціна цього договору може бути змінена згідно випадків, вказаних у частині 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", однак жодного згадування про зміну ціни (розміру нарахувань) за товар (теплову енергію) чи навіть корегування ціни (розміру нарахувань) за товар (теплову енергію) у вказаній нормі закону не передбачено, отже, на думку апелянта, задоволення позовних вимог призведе до збільшення ціни договору та, відповідно, до порушення ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Заявник скарги вказує, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1209 зміна розміру нарахувань за теплову енергію відображається щомісяця у платіжних документах зазначених споживачів, надісланих у місяці, що настає за розрахунковим періодом, однак позивач здійснив «корегування» нарахувань за спожиту відповідачем теплову енергію за січень-квітень 2022 року (тобто за чотири місяці поспіль) та надсилання платіжних документів, в яких це зазначено, не у місяці, що настає за розрахунковим періодом, а за декілька місяців поспіль. В апеляційній скарзі відповідач також зазначає, що філії КП "Харківські теплові мережі" працюють з порушенням чинного законодавства України, оскільки не зареєстровані в установленому порядку, незважаючи на те, що мають всі ознаки філій: розташування поза місцезнаходженням юридичної особи, діяльність керівника філії на підставі виданої нею довіреності тощо. Окрім того, за твердженням відповідача, суд першої інстанції неправильно дослідив матеріали справи та дав їм неправильну оцінку, а саме, суд у рішенні спочатку вказав, що на підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача до позовної заяви було додано довіреність №01-40/2695/10 від 28.04.2022, яка була досліджена судом, а потім всупереч цьому зазначив, що відповідно до підпункту 5.2.3 пункту 5.2 Статуту КП "Харківські теплові мережі" працівники юридичної служби та юрисконсульти районних філій беруть участь у судових справах в порядку самопредставництва, на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та цього Статуту. На думку апелянта, підписання позовної заяви представником КП "Харківські теплові мережі" (Оксаною Панасейко) одночасно із зазначенням тією ж особою, що вона є позивачем, який бере участь в судовому процесі в порядку самопредставництва, суперечить ст. 56, ст. 162, ст.164 ГПК України.

На час надходження вказаної скарги матеріали справи №922/2612/22 знаходилися у Східному апеляційному господарському суді, оскільки були витребувані ухвалою суду від 21.03.2023 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова", м. Харків, вх. № 532 Х/2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 про повернення без розгляду заяви про забезпечення доказів (постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 зазначену апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу від 27.02.2023 без змін).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова", повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 12.05.2023 о 13:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104, встановлено учасникам справи строк до 08.05.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.

05.05.2023, тобто в межах установленого судом строку, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наводить наступні доводи: КП Харківські теплові мережі на підставі розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2021-2022 та договору про закупівлю гарячої води №4059/22 від 31.01.2022 здійснює постачання теплової енергії до приміщень відповідача; розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення по об`єкту здійснювався згідно показань приладів обліку, встановленого у будинку; розрахунок нарахувань за січень 2022 року, який знаходиться в матеріалах справи, був виконаний з урахуванням показань приладу обліку (Qоп), встановленого за адресою: м. Харків, майдан Бугримової, б.1, та тарифу і вираховується по формулі: Sоп= Qоп х Тариф; постановою №1209 було внесені зміни до актів Кабінету Міністрів України, а саме, у Правила користування тепловою енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. N1198 (далі Правила № 1198); відповідно до п.36 Правил №1198, одним із зобов`язань теплопостачальної організації є зміна розміру нарахувань за теплову енергію у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу, що використовується для виробництва теплової енергії для потреб відповідної категорії споживачів, згідно з вимогами цих Правил; у червні 2022 року на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209 КП Харківські теплові мережі були скореговані нарахування за теплову енергію за січень 2022 року в сумі 290086,92 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №17800-4167 від 4 липня 2022 року, де в графі призначення платежу зазначено: плата за теплову енергію червень 2022, таким чином, сума нарахувань за січень 2022 року становить 1125324,42 грн та з урахуванням часткових оплат відповідача 912533,32 грн становить 212791,10 грн; саме в червні, в Додатку до рахунку-фактури №17800-4167 було зазначено, що підприємством було зроблено перерахунок на суму 177325,92 грн, з урахуванням ПДВ = 212791,10 грн; за твердженням позивача, відповідна сума боргу утворилася за січень 2022 року. Стосовно правових підстав діяльності філій, позивач зазначає, що районні філії КП Харківські теплові мережі, в тому числі і філія Харківтеплозбут, не є відокремленими структурними підрозділами в розумінні частини 4 статті 64 ГК України, але як структурний підрозділ діють на підставі відповідних положень та їх посадові особи наділені певними повноваженнями у відповідності до своїх посадових інструкцій та внутрішніх локальних актів підприємства (наказів, інструкцій, розпоряджень, тощо); згідно п.п. 5.2.1. п.5.2 Статуту КП Харківські теплові мережі самопредставництво підприємства через працівників юридичної служби та юрисконсультів районних філій здійснюється в разі їх внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; повноваження особи Панасейко О.Ю., якою була підписана позовна заява, як такої, що має право згідно Статуту на підписання позовної заяви від імені підприємства в порядку самопредставництва, підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань КП Харківські теплові мережі, була надана позивачем по справі разом з позовною заявою через систему "Електронний суд". Позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судовому засіданні 12.05.2023 представник відповідача надав клопотання (вх.№5434) про залучення до матеріалів справи актів звіряння, які не надавалися до суду першої інстанції, оскільки, за твердженням відповідача, були втрачені, але відновлені 12.05.2023.

Присутній в судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання, зазначаючи про те, що відповідачем не надано обґрунтування щодо неможливості подати вказані докази раніше.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки, відповідно до ч.3 ст.269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідач в обґрунтування свого клопотання навів лише посилання (не підтверджені жодними доказами) на втрату та подальше відновлення актів звіряння що не може бути визнаним належним доведенням винятковості даного випадку та наявності об`єктивних причин у розумінні вищенаведених приписів ч.3 ст.269 ГПК України.

Стосовно суті спору представники сторін у судовому засіданні підтримали викладену ними письмово правову позицію.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники сторін не висловлювали заперечень щодо повноти дослідження доказів, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

31.01.2022 між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та Державним підприємством "Харківський державний цирк імені Ф.Д. Яшинова" (споживач) було укладено договір про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4059/22.

Відповідно до умов пункту 1.1. договору предметом договору є закупівля код згідно ДК 021:200-8 пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що теплопостачальна організація зобов`язується у період дії договору поставити споживачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач прийняти і оплатити теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію; гаряче водопостачання.

Відповідно до пункту 4.2. договору розрахунковим періодом є місяць за результатом якого підписується акт виконаних робіт по відпуску теплової енергії за період (в 2-х примірниках).

Пунктом 10.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін та поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 6 січня 2022 року і діє у частині поставки теплової енергії по 30 квітня 2022 року включно (згідно частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України), а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

Як вбачається з пояснень представників обох сторін та не спростовується матеріалами справи, відповідач своєчасно щомісяця сплачував за надані позивачем послуги в порядку та в розмірі, встановленому договором.

Проте позивач, супровідним листом, підписаним заступником начальника Основ`янської філії КП "Харківські теплові мережі" по теплозбутовій роботі (т.1, а.с.18) направив на адресу споживача дублікати рахунку-фактури: №17800-4167 від 03.02.2022 за спожиту у січні 2022 року теплову енергію на суму 739555,81 грн; №17800-4167 від 04.07.2022 за спожиту теплову енергію у червні 2022 року на суму 290086,92 грн, а також акт звіряння відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між позивачем та відповідачем від 01.10.2022, підписаний від імені КП "Харківські теплові мережі" заступником начальника Основ`янської філії підприємства по теплозбутовій роботі.

За твердженням позивача, такі рахунки-фактури було направлено на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу" від 10.11.2021 №1209, у зв`язку із зміною ціни постачання природного газу, внаслідок чого позивачем за період: січень-квітень 2022 року виконано корегування нарахувань за спожиту відповідачем теплову енергію.

Матеріали справи містять банківські виписки по особовому рахунку позивача за період з 12.07.2022 по 12.07.2022 та з 27.07.2022 по 27.07.2022 з відповідним призначенням платежу, а саме платіжне доручення № 806 на суму 49895,82 грн призначення платежу "Часткова оплата за теплову енергію за червень 22р., рах. № НОМЕР_1 04.07.2022, дог. №4059/22 від 31.01.2022"; платіжне доручення №205 на суму 27400,00 грн. призначення платежу "за теплову енерг. з 06-30 червня 2022р.; акт №4 вiд 04.07.2022р. дог. №4059/22 від 31.01.2022". Тобто відповідач здійснив часткову оплату за отриманими від позивача рахунками-фактурами.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників обох сторін, несплаченою залишилася сума, донарахована позивачем за січень 2022 року, згідно з додатком до рахунку-фактури №17800-4167 вiд 04.07.2022 за червень 2022 року (т.1, а.с.62), в якому зазначено суму 177325,92 грн за період з 01.01.2022 по 05.01.2022. Згідно з матеріалами справи та поясненнями представника позивача в судовому засіданні 12.05.2023, разом із ПДВ вказана сума становить 212791,10 грн.

За таких обставин, КП "Харківські теплові мережі", вважаючи свої права порушеними, 23.12.2022 звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної суми 212791,10 грн із посиланням на те, що цей борг виник саме з договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4059/22 від 31.01.2022.

Позовну заяву від імені КП "Харківські теплові мережі" підписано Панасейко О.Ю., на підтвердження повноважень якої надано: довіреність від Бухан Н.Ю. в порядку передоручення (т.1, а.с.4), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т.1, а.с.7), відповідно до якого Панасейко О.Ю. уповноважена вчиняти дії від імені юридичної особи (самопредставництво з усіма правами, наданими учасникам справи відповідно до законів, з правом підписання документів, засвідчення копій без права підписання договорів, мирової угоди), довіреність від 28.04.2022 №01-40/2695/10 (т.1, а.с.14) строком дії по 31.12.2023, підписану генеральним директором КП "Харківські теплові мережі" Скопенком В.В., згідно з якою КП "Харківські теплові мережі" надає право і доручає провідному юрисконсульту юридичної служби КП "Харківські теплові мережі" Панасейко О.Ю. представляти інтереси підприємства в суді загальної юрисдикції; Панасейко О.Ю. надаються усі права, передбачені законодавством для сторін та учасників у господарському, цивільному та адміністративному процесах.

Місцевий господарський суд задовольнив позов, погодившись із твердженням позивача про те, що корегування плати за теплову енергію виконано позивачем виключно за період постачання теплової енергії споживачу, що передбачений договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4059/22 від 31.01.2022.

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з ч.3 цієї норми, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За приписами ч.1, 2 ст.58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник; при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.60, а також ч.3 ст.60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи; довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з п.6.4 Статуту КП "Харківські теплові мережі" (т.2, а.с.13), генеральний директор, зокрема, здійснює переговори та укладає правочини (договори, угоди, контракти, у тому числі трудові), видає доручення та довіреності.

У відповідності до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як було встановлено вище, сума позовних вимог у даній справі становить 212791,10 грн, що є меншим за сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже, справа є малозначною у розумінні ч.5 ст.12 ГПК України (відповідних обставин, встановлених місцевим господарським судом, сторони не заперечують).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що провідний юрисконсульт юридичної служби КП "Харківські теплові мережі" Панасейко О.Ю. на підставі довіреності від 28.04.2022 №01-40/2695/10, підписаної генеральним директором КП "Харківські теплові мережі", Скопенком В.В., мала право подавати від імені підприємства позовну заяву, а також є уповноваженою особою на представництво інтересів позивача в суді. У суді апеляційної інстанції представництво інтересів КП "Харківські теплові мережі" також здійснювала Панасейко О.Ю., яка надала належні докази на підтвердження своїх повноважень (зокрема, копію Статуту та Положення про юридичну службу КП "Харківські теплові мережі"). Тому посилання апелянта на те, що вказана особа діє і на підставі довіреності, і в порядку самопредставництва, не можуть бути визнані підставою для висновку про відсутність у неї необхідних повноважень оскільки, як було встановлено вище, в даній малозначній справі належним є представництво на підставі довіреності, виданої генеральним директором підприємства, при цьому норми чинного законодавства не містять застережень про те, що особа, якій видано довіреність, не може бути перебувати з цим підприємством у трудових відносинах, натомість, відповідно до п. 5.2.4 Статуту КП "Харківські теплові мережі", представництво працівниками юридичної служби в судах може здійснюватися на підставі довіреності.

Стосовно суті спору в даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

В силу приписів частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд навів вищевказані норми чинного законодавства, обґрунтовано зазначивши, що підставою для виникнення у відповідача грошових зобов`язань перед позивачем має бути відповідний договір.

Як було встановлено вище, предметом позову є вимога теплопостачальної організації про стягнення зі споживача заборгованості, яка, за твердженням позивача, виникла з договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4059/22 від 31.01.2022 - з урахуванням подальшого перерахунку договірної ціни із посиланням на постанову Кабінету Міністрів України "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу" від 10.11.2021 №1209.

Будь-яких інших правових та фактичних підстав позову КП "Харківські теплові мережі" в даній справі не наведено.

Як вбачається з доданого до позову розрахунку (т.1, а.с.22) у червні 2022 року позивач здійснив перерахунок за січень 2022 року в сумі 212791,10 грн, при цьому період перерахунку визначено з 01.01.2022 по 05.01.2022 відповідне підтверджується додатком до рахунку-фактури №17800-4167 вiд 04.07.2022 (т.1, а.с.62), а також поясненнями представника позивача в судовому засіданні 12.05.2023.

Водночас, як уже зазначалося, пунктом 10.1. договору №4059/22 від 31.01.2022 передбачено, що договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін та поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 06.01.2022.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні встановив відповідні обставини, однак не надав оцінки тому факту, що спірну суму заборгованості 212791,10 грн донараховано позивачем відповідачеві на за січень 2022 року в цілому, а конкретно за період з 01.01.2022 по 05.01.2022, тобто до початку дії договору, на виникнення заборгованості за яким посилався позивач.

А відтак, висновок місцевого господарського суду про те, що корегування плати за теплову енергію виконано позивачем виключно за період постачання теплової енергії споживачу, що передбачений договором про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4059/22 від 31.01.2022 не відповідає обставинам справи, встановленим судом першої інстанції в ході її розгляду. Факт сплати відповідачем на користь позивача донарахованих сум за інші періоди (на що послався місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні) сам по собі не свідчить про правомірність нарахування спірної суми за період з 01.01.2022 по 05.01.2022.

У судовому засіданні 12.05.2023 представник позивача визнав ту обставину, що спірну суму боргу було нараховано за не охоплений договором період, але водночас посилався на те, що відповідач у вказаний період споживав теплову енергію, при розрахунку вартості якої використовувалися покази приладів обліку.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається з пояснень представників обох сторін, правовідносини із надання послуг з теплопостачання дійсно існували між ними і до укладення договору №4059/22 від 31.01.2022.

Разом з тим, як було встановлено вище, позивачем не надано суду першої та апеляційної інстанції жодних інших договорів, якими б встановлювалися тарифи на теплову енергію, що діяли у період з 01.01.2022 по 05.01.2022, та, відповідно, не надано обґрунтування перерахунку, здійсненого у червні 2022 року за цей період.

Також, за відсутності документального підтвердження початкової вартості послуг з теплопостачання до здійснення перерахунку, колегія суддів додатково зазначає, що позивач не навів мотивування на підтвердження відповідності цього перерахунку вимогам п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", яким встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Натомість, підставою для виникнення заборгованості за період з 01.01.2022 по 05.01.2022 позивач зазначив виключно договір №4059/22 від 31.01.2022, дія якого розпочалася з 06.01.2022.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю наявності фактичних та правових підстав для стягнення спірної суми 212791,10 грн, донарахованої за період 01.01.2022 по 05.01.2022.

Отже, оскільки аргументи заявника апеляційної скарги про безпідставність такого нарахування знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що скарга відповідача підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду має бути скасовано з огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а у позові слід відмовити з наведених вище підстав.

Колегія суддів також погоджується з аргументами заявника скарги щодо недоліків у правовому забезпеченні діяльності філій КП "Харківські теплові мережі" (зокрема, в ході розгляду даної справи позивачем не було надано доказів наявності у працівників філій повноважень із направлення споживачам від імені підприємства рахунків-фактур та підписання актів звіряння розрахунків).

Разом з тим, підставою для скасування оскаржуваного рішення та відмови в позові в даній справі є саме ті обставини, про які вказано вище нарахування заявленої до стягнення суми заборгованості поза межами періоду, на який поширюється дія наданого позивачем договору, на підставі невиконання відповідачем умов якого, за твердженням КП "Харківські теплові мережі", виникла спірна заборгованість.

Суд апеляційної інстанції в ході даного провадження надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, зокрема, запереченням КП "Харківські теплові мережі" щодо доводів апеляційної скарги.

Водночас, враховуючи, що наведені апелянтом аргументи визнано переконливими та достатніми для висновку про скасування оскаржуваного рішення, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Керуючись п.2 ч.1 статті 275, п.3 ч.1 статті 277, статтями 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Харківський державний цирк імені Ф.Д.Яшинова" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 у справі №922/2612/22 скасувати.

Прийняти нове рішення. У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.05.2023

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов