ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.05.2023 м.Дніпро Справа № 904/8870/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 (суддя Золотарьова Я.С.)

у справі № 904/8870/21

за позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 110 060,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 110 060,56 грн, з яких: 90 712,17 грн - основний борг, 11 074,14 грн - інфляційні втрати, 5 324,78 грн - 3% річних, 1 459,65 грн - пеня, 1 489,82 грн - 7% штраф.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі №904/8870/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" на користь Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" основний борг у розмірі 14 245,53 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 687,32 грн, 3% річних у розмірі 2 081,69 грн, пеню у розмірі 946,36 грн та судовий збір у розмірі 452,94 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 904/8870/21 частково та ухвалити рішення у відповідній частині, задовольнивши позовні вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 26 173,16 грн.

В апеляційній скарзі апелянт просив про поновлення строку на апеляційне оскарження, та зазначив, що копію оскаржуваного рішення ним було отримано 20.09.2022, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції на першій сторінці даного рішення. Проте у зв`язку з встановленням карантину Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-V-2" та введенням воєнного стану Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 виникли фінансові труднощі. Зокрема апелянт зазначає, що в умовах воєнного стану зменшилося надходження грошових коштів від споживачів, а тому були відсутні кошти для сплати судового збору.

Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційний суд дійшов висновку, що скаржником не наведено належного обґрунтування поважності причин пропуску строку встановленого законом на подання апеляційної скарги, оскільки особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону та забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом. Проте апелянтом не надано доказів, які б підтверджували вчинення дій, спрямованих на дотримання вимог процесуального закону щодо своєчасного звернення з апеляційною скаргою в межах строків, встановлених ст. 256 ГПК України, у разі незгоди з прийнятим рішенням.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 904/8870/21 залишено без руху. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та доказів на підтвердження вказаних обставин.

Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, згідно якого останній посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-V-2" та Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022. Зазначає, що згідно розпорядження АТ "Криворізька теплоцентраль"№АУ-3 від 30.06.2022 "Про дії працівників та відвідувачів АТ "Криворізька теплоцентраль" за сигналом "повітряна тривога" працівникам структурних підрозділів рекомендовано вирушати до захисної споруди. Враховуючи кількість повітряних тривог, вказані обставини значно ускладнили нормальну роботу позивача. Окрім того у позивача в провадженні перебуває значна кількість справ, за якими є необхідність подання великої кількості процесуальних документів та участі в судових засіданнях, тому апелянт був обмежений в часі для підготовки апеляційної скарги у даній справі.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, подане на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, колегія зазначає, що апелянт не наводить нових доводів щодо поважності пропуску строку та не надає доказів на підтвердження викладених обставин.

Апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду від 02.08.2022, повний текст якого складено та підписано 08.08.2022, подано 24.03.2023, тобто зі спливом більше 7 місяців після прийняття рішення судом.

Наведені апелянтом обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі є необгрунтованими та не підтверджені належними та допустимим доказами, зокрема, що введення воєнного стану вплинуло безпосередньо на роботу апелянта, а тому є недостатніми для визнання їх поважними, у зв`язку з чим відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Апелянт посилається на зміну режиму роботи у зв`язку з непереборними, об`єктивними, незалежними від нього обставинами (запровадження воєнного стану, віялові та екстрені вимкнення світла, велику кількість повітряних тривог, ракетних загроз тощо) через що останній був позбавлений можливості вчасно вчинити процесуальні дії щодо апеляційного оскарження рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 зазначила, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку.

Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку на апеляційне оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, які у зв`язку з введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати апеляційну скаргу (наприклад, відсутність доступу до кваліфікованої правничої допомоги, виїзд з місця проживання в зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно отримати таку інформацію, тощо).

Згідно ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми убачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд зазначає, що неможливість своєчасного оскарження рішення суду першої інстанції у даній справі та викладені апелянтом обставини не є беззаперечним та абсолютним свідченням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, внаслідок того, що відносяться до організаційних питань діяльності підприємства, мають суб`єктивний для нього характер і не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання належним чином оформленої апеляційної скарги у встановлений законом строк.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що на території міста Кривий Ріг бойові дії не ведуться, а суд не припиняє здійснення правосуддя навіть в умовах воєнного стану та ці умови є однаковими для усіх суб`єктів судових спорів.

Отже, апелянт, який є учасником справи, з урахуванням покладених на нього процесуальних прав та обов`язків передбачених ст. 42 ГПК України, якими він як сторона по справі повинен користуватися добросовісно на рівні з іншими сторонами, та мав вчасно скористатися своїм правом на його оскарження в апеляційному порядку.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998р., Reports 1998 -VIII, с. 3255, §45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, №17160/06 та №35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21.12.2010р.).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004р.).

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018р. у справі №5/452/06).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі необгрунтованими, які пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, а не об`єктивними обставинами, у зв`язку з чим визнаються судом неповажними.

Отже апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 904/8870/21 та не усунено недоліків апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою протягом десяти днів з дня вручення ухвали або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 904/8870/21.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 258, ч. 4 ст. 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити Акціонерному товариству "Криворізька теплоцентраль" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2022р. у справі № 904/4898/20.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 у справі № 904/8870/21 повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. № 2370/09 від 23.03.2023 та додані до неї документи на 14 арк., у т.ч. платіжна інструкція № 52 від 15.03.2023 про сплату судового збору у сумі 3 405,0 грн., клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги б/н від 02.05.2023 на 7 аркушах та конверт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя Л.А.Коваль

Суддя А.Є.Чередко