ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 травня 2023 року Справа № 903/847/16

за заявою ОСОБА_1

про заміну стягувача у виконавчому провадженні

по справі №903/847/16

за позовом підпримця ОСОБА_2

до відповідача: підприємця Єрьоменко Тамари Василівни

про стягнення 32 761 грн. 24 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від боржника: н/з

від стягувача: н/з

встановив: рішенням Господарського суду Волинської області від 08.12.2016 стягнуто з фізичної особи-підприємця Єрьоменко Тамари Василівни в користь фізичної особи-підприємця Янюк Ніни Петрівни 32 761,24 грн., з них 26 500,00 грн. заборгованості, 4 266,98 грн. пені, 452,76 грн. 3% річних, 1541,50 грн. інфляційних., а також 1 378,00 грн. витрат по оплаті судового збору та 2000 грн. витрат на послуги адвоката.

На виконання рішення суду видано наказ від 19.12.2016 №903/847/16-1.

03.05.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 04.05.2023 заяву ОСОБА_1 від 01.05.2023 про заміну стягувача у виконавчому провадженні прийнято до розгляду. Судове засіданні призначено на 15.05.2023 о 12 год. 00 хв.

Учасники справи правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції (а.с. 12).

Направлена на юридичну адресу боржника ухвала суду повернута об`єктом поштового зв`язку 10.05.2023 з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 13-15).

Згідно правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), а також Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах (№910/20360/21 від 06.02.2023) наголошував, що з аналізу приписів ст. ст. 7, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», ризик неотримання поштової кореспонденції за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань несе заявник (відповідач). Недотримання відповідачем обов`язку з отримання поштової кореспонденції за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є обставиною, яка може свідчити про поважність пропуску таким відповідачем процесуального строку.

Заперечення від учасників справи на адресу суду не надходили.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

При цьому судом врахований встановлений ст. 334 ГПК України строк розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.12.2016 стягнуто з фізичної особи-підприємця Єрьоменко Тамари Василівни в користь фізичної особи-підприємця Янюк Ніни Петрівни 32 761,24 грн., з них 26 500,00 грн. заборгованості, 4 266,98 грн. пені, 452,76 грн. 3% річних, 1541,50 грн. інфляційних., а також 1 378,00 грн. витрат по оплаті судового збору та 2000 грн. витрат на послуги адвоката.

На виконання рішення суду видано наказ від 19.12.2016 №903/847/16-1.

Постановою ДВС від 22.02.2022 закінчено виконавче провадження по виконанню наказу суду від 19.12.2016 №903/847/16-1 у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про спадщину за законом від 25.05.2022 спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з права вимоги до підприємця Єрьоменко Тамари Василівни щодо виплати грошових коштів, присуджених спадкодавцю за його життя згідно рішення Господарського суду Волинської області від 08.12.2016 № 903/847/16.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1).

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За правилами ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 334 ГПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження (якщо виконавче провадження є незакінченим через право стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання), тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі №10/56-08.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником.

При цьому судом враховано, що наявність у спадкодавця статусу фізичної особи - підприємця не впливає на можливість заміни боржника (як сторони у справі, так і сторони виконавчого провадження) його правонаступником - фізичною особою (з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеної у постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17).

Керуючись ст.ст. 234-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 01.05.2023 про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

2. Замінити стягувача підприємця Янюк Ніну Петрівну її правонаступником ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області від 19.12.2016 №903/847/16-1.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 16.05.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук