ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

17 травня 2023 року м. Харків Справа № 913/18/23
Провадження №19/913/18/23
Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Потапової Людмили Іванівни від 06.05.2023 про заміну стягувача у судовому наказі у справі
за заявою стягувача Фізичної особи-підприємця Шамарова Євгена Івановича ( АДРЕСА_1 )
до боржника Фізичної особи-підприємця Рєзцова Дениса Валентиновича ( АДРЕСА_2 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за транспортним замовленням від 10.01.2022 №10/01 у сумі 17 500 грн 00 коп. та судового збору в розмірі 268 грн 40 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання Терещенко Л.І.
У засіданні брали участь:
від стягувача: представник не прибув;
від боржника: представник не прибув;
від ФОП Потапової Л.І.: представник не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець Шамаров Євген Іванович звернувся до Господарського суду Луганської області з заявою від 03.02.2023 про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рєзцова Дениса Валентиновича заборгованості за транспортним замовленням від 10.01.2022 №10/01 у сумі 17 500 грн 00 коп. та судового збору в розмірі 268 грн 40 коп.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
13.02.2023 Господарським судом Луганської області видано відповідний судовий наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рєзцова Дениса Валентиновича заборгованості за транспортним замовленням від 10.01.2022 №10/01 у сумі 17 500 грн 00 коп. та судового збору в розмірі 268 грн 40 коп., який набрав законної сили 09.03.2023.
08.05.2023 (дата реєстрації відповідної заяви відділом документального забезпечення роботи суду) Фізична особа-підприємець Потапова Людмила Іванівна (далі ФОП Потапова Л.І.) через систему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою від 06.05.2023 про заміну стягувача у судовому наказі від 13.02.2023, у якій просить замінити стягувача Фізичну особу-підприємця Шамарова Євгена Івановича, у судовому наказі від 13.02.2023 у справі №913/18/23 на його правонаступника Фізичну особу-підприємця Потапову Людмилу Іванівну, у частині стягнення заборгованості у сумі 17 500 грн 00 коп.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.05.2023 заява передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Ухвалою суду від 09.05.2023 розгляд заяви ФОП Потапової Л.І. від 06.05.2023 про заміну стягувача у судовому наказі від 13.02.2023 призначений на 17.05.2023.
У судове засідання 17.05.2023 стягувач, боржник та ФОП Потапова Л.І. не прибули, причин неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Розглянувши заяву ФОП Потапової Л.І. від 06.05.2023 про заміну стягувача у судовому наказі від 13.02.2023, суд дійшов наступного.
Згідно зі ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Частинами 1, 4 ст.147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Частиною 4 ст.147 ГПК України передбачено, що судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Підсумовуючи наведене суд зазначає, що ст.52 ГПК України вміщена до розділу І «Загальні положення» глави 4 «Учасники судового процесу» цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість ст.334 ГПК України розташована в розділі V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи ст.52 ГПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу.
На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст.334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених ст.52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст.334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч.5 ст.334 ГПК України.
Процесуальне правонаступництво в розумінні ст.52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.
Відповідно до ч.5 ст.334 ГПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
В обґрунтування заяві про заміну стягувача у судовому наказі від 13.02.2023 ФОП Потапова Л.І. послалась на наступне.
Відповідно до п.1.2 договору за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від ФОП Рєзцова Дениса Валентиновича виконання зобов`язань за основним договором, які виникли з моменту укладення та виконання основного договору, а саме оплати заборгованості в розмірі 17 500 грн 00 коп.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 ст.513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
За своєю правовою природою укладений 05.05.2023 договір відступлення права вимоги №05/05/23 є договором дарування.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.
Згідно із ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Судом враховується, що відступлення права вимоги (уступка вимоги цесія) являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Цесія це заміна особи у зобов`язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов`язання. Так, договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.
Нормами Цивільного кодексу України не встановлено заборони щодо оплатності договору цесії, сторони самі визначають оплатний він чи безоплатний. Якщо договір цесії є оплатним, то до нього застосовуються положення про договір купівлі-продажу, а якщо - безоплатний, то - застосовуються положення про договір дарування.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про перехід від ФОП Шамарова Є.І. всіх прав, наданих первісному кредитору за договором про надання трансопртних послуг від 10.01.2022 №10/01 до ФОП Потапової Л.І.
Суд бере до уваги, що вищезазначені договори відступлення прав вимоги є чинними, оскільки відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З огляду на викладе, заява Фізичної особи-підприємця Потапової Людмили Іванівни від 06.05.2023 про заміну стягувача у судовому наказі є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.52, 232 234, 334 ГПК України, суд

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Потапової Людмили Іванівни від 06.05.2023 про заміну стягувача у судовому наказі задовольнити.
2. Залучити до участі у господарській справі №913/18/23 Фізичну особу-підприємця Потапову Людмилу Іванівну, АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , як правонаступника Фізичної особи-підприємця Шамарова Євгена Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
3. Замінити стягувача Фізичну особу-підприємця Шамарова Євгена Івановича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , у судовому наказі від 13.02.2023 у справі №913/18/23 про стягнення заборгованості у сумі 17 500 грн 00 коп. та судового збору в сумі 268 грн 40 коп. його правонаступником Фізичною особою-підприємцем Потаповою Людмилою Іванівною, АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , у частині стягнення заборгованості в сумі 17 500 грн 00 коп.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 22.05.2023 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 22.05.2023.

Суддя Тетяна КОСЕНКО