ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1781/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 (повне рішення складено 01.12.2022, суддя Федорова О.В.) у справі №908/1781/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи», м. Дніпро

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя

про стягнення 103 468,43 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на свою користь 10 793,55 грн 3% річних та 92 674,88 грн інфляційних втрат (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.10.2022).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт по договору від 20.02.2020 №ВИС-1018/19/14200063 в сумі 227 200,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 у справі №908/1781/22 позов задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» 10 774,88 грн 3% річних, 64 535,17 грн інфляційних втрат, 1 805,81 грн судового збору; в частині стягнення 28 139,71 грн інфляційних втрат та 18,67 грн 3% річних відмовлено; судовий збір в сумі 675,19 грн залишений за позивачем; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 479,03 грн, перерахований на підставі платіжного доручення №52508 від 06.09.2022.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване правомірністю заявлених позовних вимог (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.10.2022) в частині стягнення 3% річних за період з 23.01.2021 по 22.08.2022 в сумі 10 774,88 грн та інфляційних втрат за період з лютого 2021 року по липень 2022 року в сумі 64 535,17 грн; в іншій частині заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовлено як безпідставно заявлених. Судом першої інстанції зазначено, що з урахуванням акту введення в експлуатацію, який був підписаний сторонами без зауважень 23.12.2020, та строку, визначеного п. 2 додаткової угоди №5 від 12.02.2021, відповідач повинен був здійснити платіж у строк до 22.01.2021 включно; введення на території України воєнного стану не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність і набувати кошти; в матеріалах справи відсутній сертифікат Торгово промислової палати України про неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором від 20.02.2020 №ВИС-1018/19/14200063 та докази письмового повідомлення позивача про форс- мажорні обставини; наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Не погодившись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення 10 774,88 грн 3% річних, 64 535,17 грн інфляційних втрат та 1 805,81 грн судового збору, Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 у справі №908/1781/22 в оскаржуваній частині, прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом допущено неправильне застосування норм матеріального права та не в повному обсязі з`ясовані обставини справи;

- після підписання акту введення в експлуатацію устаткування від 23.12.2020 змінився розмір зобов`язань (з 1 176 000,00 грн на 1 136 000,00 грн);

- загальна сума договору складається з двох зобов`язань (щодо постачання обладнання та надання послуг), які є складовими одного загального договірного зобов`язання; датою виникнення зобов`язання з надання послуг є 26.01.2022, коли сторони остаточно визначились з ціною договору та підписали акт надання послуг №17 від 26.01.2022 на суму 605 244,00 грн;

- на момент укладення додаткових угод від 12.02.2021 та 20.01.2021 сторони підтвердили, що введення в експлуатацію устаткування відповідно до акту Акціонерного товариства «Укрзалізниця», який підписано 23.12.2020, не було здійснено в повному обсязі, оскільки були недоліки, які потім усувались;

- при нарахуванні інфляційних втрат позивачем враховані місяці виставлення рахунків, за якими відсутні прострочення в розмірі повного місяця;

- судом неправильно визначений розмір судового збору, який має бути стягнутий з відповідача за результатами розгляду спору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 20.12.2022 у справі №904/2956/22 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Антоніка С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2023 після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 у справі №908/1781/22; визначено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

20.02.2023 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 у справі №908/1781/22 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- на момент звернення позивача з цим позовом до суду заборгованість відповідача становила 227 200,00 грн;

- боржник не звільняється від зобов`язання по сплаті штрафних санкцій після вирішення судом питання про стягнення основного боргу або після оплати боржником основного боргу;

- загальною ознакою цивільно правової відповідальності є її компенсаторний характер; заходи цивільно правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» (виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (замовник) укладений договір №ВИС-1018/19/№14200063 на виконання проектних, підрядних робіт та поставку устаткування/матеріалів (надалі - договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання виконати у відповідності до умов цього договору проектні, підрядні роботи (будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи) і поставку спеціалізованого програмного забезпечення, устаткування та матеріалів на об`єкт Приватного акціонерного товариства «Дніпроспецсталь» (залізничний цех, встановлення залізничних ваг на блоці складів Запоріжжя-Ліве в будівлі ЦРМО-2).

Обсяг, характер і вартість робіт, устаткування та матеріалів за цим договором визначається на підставі додатків № 1, 2 (специфікація робіт та послуг, специфікація устаткування та матеріалів), затверджених замовником (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна сума договору визначається у національній валюті України та становить 1 176 000,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 196.000,00 грн і включає в себе витрати на виконання проектних, будівельно-монтажних робіт, пусконалагоджувальних робіт і поставку спеціалізованого програмного забезпечення, устаткування та матеріалів.

Пунктами 2.2.1, 2.2.2 договору встановлено, що замовник виконує передплату в розмірі 50% від загальної суми договору протягом 5 (п`яти) робочих днів після підписання договору обома сторонами за роботи, зазначені у додатку № 1 (специфікація робіт та послуг) та спеціалізоване програмне забезпечення, устаткування і матеріали зазначені у додатку № 2 (специфікація устаткування та матеріалів).

Після отримання замовником копії декларації про відповідність устаткування технічному регламенту засобів вимірювальної техніки, протягом 2 (двох) банківських днів замовник сплачує 40% від загальної суми договору за роботи, зазначені у додатку № 1 (специфікація робіт та послуг) та спеціалізоване програмне забезпечення, устаткування і матеріали зазначені у додатку № 2 (специфікація устаткування та матеріалів).

Відповідно до п. 2.2.3 договору в редакції додаткової угоди №5 від 12.02.2021 остаточна оплата в розмірі 20% від загальної суми договору за роботи, зазначені у додатку №1 (специфікація робіт та послуг) та спеціалізоване програмне забезпечення, устаткування і матеріли, зазначені у додатку №2 (специфікація устаткування та матеріалів) зменшується на суму відшкодування вартості послуг Акціонерного товариства «Укрзалізниця», передбаченої п. 4.11 цього договору та здійснюються за вирахуванням цієї суми з відстрочкою 30 календарних днів від дати підписання акту введення в експлуатацію устаткування в АТ «Укрзалізниця».

Згідно п. 13.1 договору з урахуванням додаткової угоди №6 від 20.01.2021 договір діє з моменту підписання обома сторонами до 30.06.2021, якщо на момент закінчення терміну дії договору у сторін є невиконані зобов`язання, договір діє до повного виконання всіх зобов`язань.

З урахуванням положень п. 2.2.1 договору відповідач здійснив попередню оплату у розмірі 908 800,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №4662 від 28.02.2020, №4661 від 28.02.2020, №15485 від 31.07.2020 та №15486 від 31.07.2020.

Як свідчать матеріали справи, 23.12.2020 був підписаний акт приймання до експлуатації вагонних ваг власності Приватного акціонерного товариства «Дніпроспецсталь». Також на виконання умов договору позивачем поставлено ваги вагонні 150ВВС-2-1-13.5, систему відеонагляду та фотофіксації та систему контролю положення вагону, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №533 від 31.07.2020 на суму 530 756,00 грн.

05.08.2021 сторонами підписано акт приймання-передачі в дослідну експлуатацію ваговимірювального комплексу (вагонні ваги тензометричного типу 150ВВС-2-1-13,5).

09.12.2021 сторони підписали акт приймання-передачі в промислову експлуатацію ваговимірювального комплексу (вагонні ваги тензометричного типу 150ВВС-2-1-13,5).

26.01.2022 сторони підписали скоригований акт надання послуг № 17 на суму 605 244,00 грн, які складаються з:

- розробки ТЗ на ваги; розробки та погодження проектної документації з замовником та Публічним акціонерним товариством «Укрзалізниця»;

- демонтажних робіт в обсязі, достатньому для влаштування ваг;

- будівельно-монтажних робіт по улаштуванню вагоновимірювального комплексу, поставки обладнання, інсталяції спеціалізованого програмного забезпечення;

- пусконалагоджувальних робіт ваговимірювального комплексу;

- оцінки відповідності ваговимірювального комплексу технічному регламенту по модулю D, видачі декларації про відповідність технічному регламенту засобів вимірювальної техніки;

- навчання (інструктажу) технологічного та обслуговуючого персоналу замовника, дистанційного супроводження дослідної експлуатації ваговимірювального комплексу, введення ваговимірювального комплексу в промислову експлуатацію.

З огляду на викладене, на виконання умов договору та додаткових угод до нього сторони оформили та підписали документи на загальну суму грошових зобов`язань в розмірі 1 136 000,00 грн, з яких відповідачем неоплаченою лишилися 227 200,00 грн.

Разом з листом від 26.01.2022 №5/22 позивач надіслав відповідачу акт надання послуг №17 від 26.01.2022 та рахунки №846 від 26.01.2022, №846/1 від 26.01.2022.

Відповідач зобов`язання щодо остаточного розрахунку за договором не здійснив, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем надані докази оплати рахунків №846 від 26.01.2022, №846/1 від 26.01.2022 на загальну суму 227 200,00 грн (платіжні доручення №67648 від 30.09.2022, №67616 від 29.09.2022), у зв`язку з чим заявою позивача від 28.10.2022 розмір позовних вимог зменшений, заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 10 793,55 грн за період з 22.01.2021 по 22.08.2022 та інфляційні втрати в сумі 92 674,88 грн за період прострочення з лютого 2021 по липень 2022.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

З характеру спірних взаємовідносин сторін вбачається, що вони є змішаними та включають у себе як правовідносини з поставки, так і виконання робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як було встановлено судом вище, строк остаточної оплати по договору визначений п. 2.2.3 договору в редакції додаткової угоди №5 від 12.02.2021 та здійснюються з відстрочкою 30 календарних днів від дати підписання акту введення в експлуатацію устаткування в АТ «Укрзалізниця».

З огляду на викладене та з урахуванням того, що акт введення в експлуатацію в АТ «Укрзалізниця» складений 23.12.2020, судом першої інстанції правильно визначено, що зобов`язання відповідача по оплаті мало бути здійснено у строк до 22.01.2021 включно; заперечення відповідача, які він дублює в апеляційній скарзі, з приводу того, що наявні недоліки у наданих позивачем за актом від 23.12.2020 послугах, тому при визначенні строку оплати має враховуватися акт надання послуг №17 від 26.01.2022, правомірно відхилені судом першої інстанції з огляду на те, що викладене не є правовою підставою для невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати в строки, встановлені договором.

У зв`язку з наявністю прострочення відповідачем грошового зобов`язання позивач, враховуючи приписи ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахував до стягнення 3% річних у розмірі 10 793,55 грн за період з 22.01.2021 по 22.08.2022 та інфляційні втрати в розмірі 92 674,88 грн за період прострочення з лютого 2021 по липень 2022.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми законодавства вбачається, що три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, тобто три проценти річних не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов`язань, які можуть бути узгоджені сторонами, оскільки ця норма законодавства є імперативною. Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Річні проценти за своєю правовою природою є складовою частиною боргу та підлягають стягненню разом із сумою основного боргу на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 виклав правову позицію щодо застосуванням механізму розрахунку інфляційних втрат у порядку частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у разі, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць.

У наведеній постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що «сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення 3% річних за період з 23.01.2021 по 22.08.2022 в сумі 10 774,88 грн та інфляційних втрат за період лютий 2021 року липень 2022 в сумі 64 535,17 грн.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що введення на території України воєнного стану не означає, що відповідач не може здійснювати свою підприємницьку діяльність і набувати кошти; в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин, сертифікат Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин, що об`єктивно унеможливили для відповідача виконання зобов`язань за договором №1018/19/14200063 від 20.02.2020; 3% річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, тому наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Порушень місцевим господарським судом норм процесуального права в частині розподілу судових витрат колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції, з огляду на що апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 у справі №908/1781/22 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 у справі №908/1781/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.12.2022 у справі №908/1781/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право, порядок та строк касаційного оскарження визначені ст. ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя С.Г. Антонік