ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1891/22
Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О.
розглянувши в судовому засіданні заяву б/н від 06.04.2023 (вх. № суду 6656/23 від 06.04.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія»,
та клопотання б/н від 07.04.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент (вх. № суду 2768/23 від 10.04.2023)
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/1891/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київська обласна
енергопостачальна компанія, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе
до Товариства з обмеженою відповідальністю ДМР Девелопмент,
Київська обл., м. Ірпінь
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку
Мюнхаузен, Київська обл, м. Ірпінь
про стягнення 310 290,75 грн
від позивача: Тронь І.В., адвокат, довіреність № 141 від 02.06.2022;
від відповідача: Слободенюк С.Д., адвокат, ордер серії ВВ № 1025934 від 09.11.2022;
від третьої особи: не з`явився.

Рішенням господарського суду Київської області від 03.04.2023 у справі № 911/1891/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» були задоволені частково; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» 244 302,36 грн заборгованості, 28 970,23 грн інфляційних нарахувань, 2 811,66 грн 3 % річних та 4 141,26 грн судового збору; в іншій частині відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, в судовому засіданні 03.04.2023 до судових дебатів у справі представниками позивача та відповідача заявлено про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подачу доказів за наслідками вирішення спору по суті.

06.04.2023 через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» надійшла заява б/н від 06.04.2023 (вх. № 6656/23) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, 10.04.2023 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» надійшло клопотання б/н від 07.04.2023 (вх. № 2768/23) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.04.2023 заяву б/н від 06.04.2023 (вх. № суду 6656/23 від 06.04.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» та клопотання б/н від 07.04.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» (вх. № суду 2768/23 від 10.04.2023) призначені до розгляду в судовому засіданні 03.05.2023.

В судовому засіданні 03.05.2023 присутніми представниками позивача та відповідача були підтримані подані суду заява б/н від 06.04.2023 (вх. № 6656/23) та клопотання б/н від 07.04.2023 (вх. № 2768/23) з наведених в них підстав.

Так, звертаючись до суду щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/1891/22, як позивач так і відповідач вказували на те, що в ході розгляду справи № 911/1891/22 з метою захисту інтересів та отримання правової допомоги, сторони звертались за правничою допомогою до адвокатів, у зв`язку з чим були понесені витрати, в підтвердження чого заявниками були надані відповідні докази.

26.04.2023 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» надійшли заперечення на клопотання ТОВ «ДМР Девелопмент», в яких позивач просить суд відмовити відповідачу в задоволенні його клопотання, вказуючи на те, що при подані свого клопотання відповідачем не сформовані вимоги щодо відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у встановлені законодавством строки.

21.05.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання б/н від 01.05.2023 (вх. № 1343/23) про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Так, на думку відповідача зазначена в Акті приймання-передачі наданих послуг від 06.04.2023 загальна вартість послуг адвоката за надання правничої допомоги по даній справі позивачу є необґрунтованою, завищеною та не підлягає задоволенню, оскільки є неспівмірною із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову. Поруч з цим, відповідач вказував на те, що адвокат Тронь І.В. є співробітником товариства позивача, а отже маючи свідоцтво адвоката, отримуючи заробітну платню та виконуючи свої службові обов`язки, не може отримувати додатковий заробіток за рахунок третіх осіб.

Розглянувши заяву б/н від 06.04.2023 (вх. № суду 6656/23 від 06.04.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» та клопотання б/н від 07.04.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент (вх. № суду 2768/23 від 10.04.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/1891/22, суд

встановив:

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Разом з цим, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Так, як вбачається із наданих суду доказів, 22.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (клієнт) та Тронь Ігорем Володимировичем (адвокат) укладений Договір про надання правової допомоги адвокатом № 4, за умовами п. 1.1 якого клієнт замовляє адвокату надання юридичних послуг (правової допомоги) по захисту прав та законних інтересів в сфері здійснення ним господарської діяльності та цивільно-правових відносин.

Також розділом 1 договору визначено коло повноважень щодо надання правової допомоги клієнту.

Умовами п. 5.1 договору порядок обчислення гонорару/винагороди (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення, визначаються за взаємною згодою сторін та оформлюються протоколом до цього договору.

23.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» та адвокатом Тронь Ігорем Володимировичем підписаний протокол № 2.1 до Договору № 4 від 22.08.2022, за яким сторони погодили, що даний протокол укладається на виконання вимог п. 5.1 договору та є його невід`ємною частиною.

Умовами розділу 4 протоколу обумовлено вартість послуг, а саме:

підготовка позовної заяви до Господарського суду Київської області щодо стягнення заборгованості з боржника - 12 000,00 грн;

представництво інтересів клієнта в суді (одне засідання) - 2 000,00 грн;

підготовка відповіді на відзив, заяви, клопотання, пояснень, скарги, іншого процесуального документа - 1 500,00 грн;

3 % від розміру задоволених вимог судом.

Правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами (п. 6.1 протоколу).

Оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту винесення рішення судом першої інстанції, але не раніше підписання акту приймання-передачі наданих послуг (п. 5.2.1 протоколу).

06.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» та адвокатом Тронь Ігорем Володимировичем підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) до Договору № 4 від 22.08.2022, згідно з яким сторонами узгоджено, що адвокатом були надані, а клієнтом прийнятті послуги правової допомоги, всього на загальну суму - 29 000,00 грн, зокрема:

підготовка позовної заяви до Господарського суду Київської області щодо стягнення заборгованості з ТОВ «ДМР Девелопмент» - 12 000,00 грн;

підготовка відповіді на відзив від 29.11.2022 - 1 500,00 грн;

підготовка письмових пояснень від 07.02.2023 - 1 500,00;

представництво інтересів в судовому засіданні - 14 000,00 грн (7 х 2 000,00 грн) (09.11.2022, 30.11.2022, 14.12.2022, 18.01.2023, 08.02.2023, 22.03.2023, 03.04.2023).

21.05.2023 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання б/н від 01.05.2023 (вх. № 1343/23) про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Так, на думку відповідача зазначена в Акті приймання-передачі наданих послуг від 06.04.2023 загальна вартість послуг адвоката за надання правничої допомоги по даній справі є необґрунтованою, завищеною та не підлягає задоволенню, оскільки є неспівмірною із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову. Поруч з цим, відповідач вказував на те, що адвокат Тронь І.В. є співробітником товариства позивача, а отже маючи свідоцтво адвоката, отримуючи заробітну платню та виконуючи свої службові обов`язки, не може отримувати додатковий заробіток за рахунок третіх осіб.

Так, відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Між тим, дослідивши та проаналізувавши поданий позивачем підсумковий акт, господарський суд зазначає, що вказана в пункті 4 акту приймання передачі наданих послуг від 06.04.2023 вартість за кількість часу участі адвоката в судових засіданнях в сукупності 14 000,00 грн є завищеною. Так, суд звертає увагу, що судове засідання 09.11.2022 тривало 2 хв (10:10 - 10:12); судове засідання 30.11.2022 тривало 8 хв (11:04 - 11:12); судове засідання 14.12.2022 тривало 3 хв (12:10 - 12:13), судове засідання 18.01.2023 тривало 7 хв (10:42 - 10:49), судове засідання 08.02.2023 тривало 37 хв (10:42 - 11:19), судове засідання 22.03.2023 - не відбулось (повітряна тривога), судове засідання 03.04.2023 тривало 37 хв (12:02-12:39).

Таким чином, загальна кількість часу у всіх судових засідань склала 1 год 34 хв.

Як вказано в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі N 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі N 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Таким чином, враховуючи наявність клопотання б/н від 01.05.2023 (вх. № 1343/23) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумної необхідності розміру адвокатських витрат та фінансового стану сторін, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» б/н від 06.04.2023 (вх. № 6656/23) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що становить 51,7 % від заявленого розміру. В іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Між тим, твердження відповідача щодо намагання позивача отримати додатковий дохід за рахунок третіх осіб, оскільки представник Тронь І.В. має трудові відносини і є співробітником товариства - позивача та отримує заробітну плату і разом з цим здійснює свою адвокатську діяльність на підставі свідоцтва адвоката, не беруться судом до уваги виходячи з наступного.

Законом України від 2 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон №1401-VIII) Конституцію України було доповнено статтею 131-2, відповідно до якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом №1401-VIII представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

У свою чергу, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

За приписами статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» несумісною з діяльністю адвоката є: 1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»; 2) військова або альтернативна (невійськова) служба; 3) нотаріальна діяльність; 4) судово-експертна діяльність.

Отже, надання правової допомоги, зокрема, здійснення представництва інтересів юридичної особи в судах особою, яка має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, здійснюється відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та процесуальних законів (кодексів). При цьому, чинне законодавство України не містить будь-яких заборон для адвокатів щодо форм реалізації їх права на працю, зокрема, заборони працювати за трудовим договором. З цього випливає, що адвокат має право поєднувати адвокатську діяльність із трудовими відносинами, якщо вони не стосуються випадків, зазначених у частині першій статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (частина перша статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

За приписами підпункту 14.1.226 пункту 14 статті 14 ПК України самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Наведене вище визначення поняття «самозайнятої особи» не виключає можливості працевлаштування такої особи за трудовим договором, як і отримання нею заробітної плати, оскільки чинні нормативні документи, що регулюють адвокатську діяльність в Україні, в тому числі нормативні акти Ради адвокатів України, не містять будь-яких інших заборон для реалізації адвокатом права на працю.

Більш того, згідно з роз`ясненням Ради адвокатів України від 16 листопада 2017 року №254 щодо можливості представництва юридичної особи адвокатом, який працює в ній за трудовим договором, адвокат може представляти юридичну особу, з якою він перебуває у трудових відносинах, за умови укладення з такою юридичною особою договору про правову допомогу.

З наведеного вище вбачається, що адвокат може представляти юридичну особу, з якою він перебуває у трудових відносинах, за умови укладення з такою юридичною особою договору про правову допомогу з дотриманням усіх вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Укладення юридичною особою договору про правову допомогу зі своїм штатним працівником, який одночасно є адвокатом, не суперечить чинному законодавству України.

Відповідної позиції дотримується Верховний Суд у постанові № 826/15943/17 від 09.07.2020.

Таким чином, враховуючи надання суду документального підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача в сумі 15 000,00 грн.

Також, 10.04.2023 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» надійшло клопотання б/н від 07.04.2023 (вх. № 2768/23) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Так, з поданих відповідачем доказів вбачається, що 09.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» (клієнт) та Слободенюк Сергієм Дмитровичем (адвокат) укладений Договір про надання правової допомоги № 09/11-22 за умовами п. 1.1 якого адвокат взяв на себе обов`язок здійснювати захист, представництво та надавати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, визначених цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання умов цього договору.

Умовами п. 4.1 договору визначено, що порядок та розмірі оплати послуг адвоката визначається сторонами за домовленістю та оформлюється додатковою угодою.

03.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» (клієнт) та Слободенюк Сергієм Дмитровичем (адвокат) підписана Додаткова угода до Договору № 09/11-22 від 09.11.2022, за якою сторони погодили, що вартість послуг правової допомоги становить 15 000,00 грн. та складається з:

ознайомлення з позовом та матеріалами справи - 1 000,00 грн;

аналіз судової практики, формування правової позиції у відповідності до законодавства України та практики Європейського суду з прав людини і підготовка відзиву на позовну заяву - 3 000,00 грн;

підготовка заперечень та відповідь на відзив на позовну заяву - 2 000,00 грн;

підготовка та направлення адвокатського запиту по справі до АТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» - 1 000,00 грн;

участь в 4 судових засіданнях у справі - 7 000,00 грн.

26.04.2023 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» надійшли заперечення на клопотання ТОВ «ДМР Девелопмент», в яких позивач просить суд відмовити відповідачу в задоволенні його клопотання, вказуючи на те, що при подані свого клопотання відповідачем не сформовані вимоги щодо відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у встановлені законодавством строки.

Однак, вказані заперечення позивача не беруться судом до уваги, оскільки при прийнятті до розгляду та призначенні клопотання б/н від 07.04.2023 (вх. № 2768/23) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до розгляду, у суду не виникло сумнівів щодо не дотримання відповідачем процесуальних строків із зверненням з відповідним клопотанням та поданням доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинона довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, на підставі перерахованих вище норм права, розглянувши подані докази, суд відзначає, що віднесення вищевказаних витрат до складу судових передбачено законом, а надання послуг адвоката підтверджується матеріалами справи, а отже суд дійшов висновку про включення витрат відповідача на професійну правничу допомогу до складу судових витрат у даній справі.

Враховуючи надання суду документального підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, беручу до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладається судом на сторін, пропорційно задоволеним вимогам.

На підстави викладеного та керуючись ст. ст. 73-74, 86, 123, 126, 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» б/н від 06.04.2023 (вх. № 6656/23 від 06.04.2023) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девеломпент» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Пушкінська, 60-Л/1, приміщення 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обланса енергопостачальна компанія» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Борщагівська, 97-Б, ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп судових витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

3. В іншій частині відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» б/н від 06.04.2023 (вх. № 6656/23 від 06.04.2023).

4. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» б/н від 07.04.2023 (вх. № 2768/23 від 10.04.2023) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обланса енергопостачальна компанія» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Борщагівська, 97-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девеломпент» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Пушкінська, 60-Л/1, приміщення 1, ) 1 653 (одна тисяча шістсот п`ятдесят три) грн 60 коп судових витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

6. В іншій частині відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР Девелопмент» б/н від 07.04.2023 (вх. № 2768/23 від 10.04.2023).

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано - 22.05.2023.

Суддя О.О. Христенко