ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р. Справа№ 24/142-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від ВАТ «Радикал» - не з`явився;

від ТОВ «Фірма "МАГ» - не з`явився;

від ПАТ «Київенерго» - не з`явився;

від ліквідатора Ткачука О.В. - Кучерявий Д.В. ордер АІ №1384421 від 24.04.2023р.,

розглянувши матеріали заяви Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) «Радикал» про ухвалення додаткового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фірма "МАГ»

на ухвалу господарського суду м.Києва від 08.12.2022р.

(повний текст складено 08.12.2022р.)

у справі №24/142-б (судді - Чеберяк П.П., Мудрий С.М., Пасько М.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Київенерго»

до ВАТ «Радикал»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 08.12.2022р. у справі №24/142-б відмовлено в задоволенні скарги ТОВ «Фірма «МАГ» на дії та бездіяльність ліквідатора ВАТ «Радикал» арбітражного керуючого Ткачука О.В.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 09.01.2023р. ТОВ «Фірма «МАГ» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 08.12.2022р. у справі №24/142-б, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення про задоволення скарги на дії та бездіяльність ліквідатора ВАТ «Радикал» арбітражного керуючого Ткачука О.В.

Постановою Північний апеляційний господарський суд від 17.04.2023р. апеляційну скаргу ТОВ «Фірма "МАГ» залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 08.12.2022р. у справі №24/142-б - без змін.

27.04.2023р. до апеляційної інстанції від ВАТ «Радикал» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2023р. заяву ВАТ «Радикал» про ухвалення додаткового рішення у справі №24/142-б прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду; розгляд заяви ВАТ «Радикал» про ухвалення додаткового рішення у справі №24/142-б призначено на 15.05.2023р.

Розглянувши матеріали справи №24/142-б, заяву ВАТ «Радикал» про ухвалення додаткового рішення, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Докази понесення витрат на правничу допомогу заявником було подано 17.04.2023 року, тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження вказаних витрат, до матеріалів справи було надано: копію Договору про надання правової допомоги б/н від 13.01.2020 року, укладеного між арбітражним керуючим Ткачуком О.В. та адвокатом Кучерявим Д.В.; копію Додаткової угоди №1 від 03.02.2023р. до Договору про надання правової допомоги б/н від 13.01.2020 року; копію акту №1 від 18.04.2023р. про надання правової допомоги згідно Додаткової угоди №1 від 03.02.2023р. до Договору про надання правової допомоги б/н від 13.01.2020 року; копію платіжної інструкції №88 від 24.04.2023 року.

За ч.ч. 3 та 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи не подано.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за обставин розгляду відповідної заяви/скарги при розгляді справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, судова колегія вважає, що чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, ніж погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом та відповідно сплачений останнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ГПК України, пропорційність у господарському суді визначається в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Надані заявником докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Колегія суддів, за результатами аналізу вищезазначеного акту №1 від 18.04.2023р. про надання правової допомоги згідно Додаткової угоди №1 від 03.02.2023р. до Договору про надання правової допомоги б/н від 13.01.2020 року, вважає за необхідне частково в розмірі 480 грн. задовольнити заяву ВАТ «Радикал» про ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити частково заяву ВАТ «Радикал» про ухвалення додаткового рішення у справі №24/142-б.

2.Доповнити резолютивну частину постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023р. у справі №24/142-б після першого абзацу абзацами наступного змісту:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма "МАГ» (25006, м. Кропивницький, вул. А. Тарковського, 76/3, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Радикал» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Чехова, 14В, оф.31, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) грн.

Зобов`язати господарський суд м.Києва видати відповідний наказ».

3.Дану постанову вважати невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від від 17.04.2023р. у справі №24/142-б.

4.Справу №24/142-б повернути до господарського суду м.Києва.

5.Додаткова постанова може бути оскаржена в касаційному порядку згідно вимог ст.ст. 287-291 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складений та підписаний 18.05.2020р

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко