ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 Справа № 914/1042/23

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., за участю секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів,,
до відповідача:Львівського національного університету імені Івана Франка, м. Львів,
про:стягнення 48?185,68 грн заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії, 1?097,52 грн заборгованості за послуги компенсації перетікання реактивної електричної енергії.
За участю представників сторін:
позивача:Кухар Н. В. адвокат,
відповідача:Гудз Б. Д. адвокат, Мартинюк К. О. представник.
Вступ.

1. Предметом даного позову є майнова вимога позивача, як оператора системи розподілу, до відповідача, як правонаступника Університету банківської справи (споживача), про стягнення заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії та заборгованості за послуги компенсації перетікання реактивної електричної енергії.

2. Основне питання у даному спорі полягає у з`ясуванні того, чи є ЛНУ ім. І. Франка належним відповідачем у справі та чи є обґрунтованим розмір заявленої до стягнення заборгованості.

Аргументи сторін.

3. Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем, як правонаступником Університету банківської справи, договірних зобов`язань в частині здійснення оплати послуги з розподілу електричної енергії за період з травня по серпень 2022 року, а також послуги компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період травень-червень 2022 року. Внаслідок такої бездіяльності, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 49?283,20 грн.

4. Відповідач заперечує позовні вимоги зазначаючи, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки процедура приєднання Університету банківської справи до Львівського національного університету імені Івана Франка є незавершеною, а відтак, до нього ного не перейшов обов`язок сплатити позивачу заявлену заборгованість.

Обставини справи.

5. 14 лютого 2007 року між ПрАТ «Львівобленерго» та Університетом банківської справи був укладений договір про постачання електричної енергії № 60208/02 (далі Договір про постачання).

6. Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії: зазначена в додатку № 6 «Однолінійна схема» (Розділ 1 Договору про постачання).

7. Пунктом 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1479 від 23.11.2018 видано ПрАТ «Львівобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Львівської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перербуває у власності або господарському віданні ПрАТ «Львівобленерго», та електричних мереж власників, які приєднані до мереж ліцензіата. Крім того, у п. 3 даної постанови зобов`язано ліцензіата до 01.01.2019 укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії ПрАТ «Львівобленерго», та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з електропостачальникам, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживача, із відкладальною умовою набранням ними чинності з 01.01.2019.

8. Згідно з п. 2 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» № 312 від 14.03.2018 (далі Постанова) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до вимог цих Правил, здійснюється до « 01» грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

9. Пунктом 4 Постанови встановлено, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

10. Відповідно до п. 2.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, (далі-Правила, ПРРЕЕ), фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є вчинення споживачем будь яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послу з розподілу електричної енергії, зокрема повернення підписаної заяви, сплата рахунку або документальне підтвердження споживання електричної енергії.

11. На підтвердження факту споживання Університетом банківської справи електричної енергії, розподіленої позивачем, долучено до матеріалів справи копії платіжних доручень, в яких відображено здійсненні з боку Університету банківської справи оплати, наданих позивачем послуг з розподілу електроенергії (а. с. 43-46).

12. Відтак, з урахуванням зазначеного встановлено, що між Університетом банківської справи та позивачем укладено публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір з розподілу).

13. У відповідності з п. 2.1. Договору з розподілу Оператор системи розподілу надає Споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, та Кодексом системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом Споживача та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи розподілу.

14. Відповідно до п. 5.3 Договору з розподілу тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати зазначаються в додатку № 4 «Порядок розрахунків».

15. Згідно додатком № 4 «Порядок розрахунків» розрахунок Споживача з Оператором системи здійснюється у грошовій формі за чинними тарифами, які встановлюються відповідно до положень нормативно-правових документів НКРЕКП. Тарифи (ціна) за послуги з розподілу електричної енергії на ринку електричної затверджуються Регулятором та розміщуються на офіційному сайті Оператора системи розподілу (п. 1-2). Розрахунковим місяцем (періодом) вважається календарний місяць (п. 3). Платежі за надання послуг з розподілу електричної енергії, послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, пеня та інші нарахування згідно умов даного Договору, оформлені рахунками Оператора системи розподілу, оплачуються Споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку Споживачем (п. 8).

16. У ч. 1 постанови НКРЕКП № 2601 від 17.12.2021 встановлено позивачу тарифи на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання на рівні: для 1 класу напруги: 175,04 грн/МВт.год (без урахування ПДВ); для 2 класу напруги 1038,18 грн/МВт.год (без урахування ПДВ).

17. Невід`ємною частиною Договору з розподілу є Додаток № 10 «Договір про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії».

18. Відповідно до п. 2.1. Договору про надання послуг з перетікань реактивної електричної енергії Оператор системи надає Споживачу послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, а Споживач здійснює оплату за надані на межі балансової належності електромереж послуги згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

19. У відповідності з п. 5.4. Договору про надання послуг з перетікань реактивної електричної енергії розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформляється згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії. Термін оплати рахунків зазначається на платіжному повідомлені та не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунків Споживачем ….

20. На виконання взятих на себе зобов`язань з надання послуг з розподілу електричної енергії позивач у період з травня по серпень 2022 року надав Університету банківської справи відповідні послуги на загальну суму 48185,68 грн згідно з актами про прийняття-передавання товарної продукції:

- від 31.05.2022 на суму 7812,52 грн (а.с. 47);

- від 30.06.2022 на суму 10466,10 грн (а.с. 49);

- від 31.07.2022 на суму 14691,91 (а.с. 52);

- від 31.08.2022 на суму 15215,15 грн (а.с. 55).

21. На виконання взятих на себе зобов`язань з надання послуг компенсації перетікання реактивної електричної енергії позивач у період травень-червень 2022 року надав Університету банківської справи відповідні послуги на суму 1097,52 грн згідно з актами про прийняття-передавання товарної продукції:

- від 31.05.2022 на суму 400,82 грн (а.с. 61);

- від 30.06.2022 на суму 696,70 грн (а.с. 63).

22. Акти наданих послуг та рахунки на оплату таких послуг 22.08.2022 скеровані позивачем Університету банківської справи разом з листом № 203-07-2480 від 18.08.2022 (а.с. 67). Докази надіслання таким документів містяться у матеріалах справи (а.с. 68-70).

23. Відповідні рахунки Університет банківської справи не оплатив, підписані зі свого боку акти на адресу позивача не направив, зауважень щодо вартості наданих послуг за спірні періоди не надав.

24. Оскільки, Університет банківської справи було припинено з зазначенням у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань його правонаступника ЛНУ ім. І. Франка, позивач звернувся до суду з даним позовом до останнього.

25. Ухвалою суду від 05.04.2023 позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26. 01 травня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 10630/23) та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (вх. № 10631/23).

27. Ухвалою суду 02.05.2022 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 16.05.2023.

28. 03 травня 2023 року позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 10969/23). 12 травня 2023 року відповідачем подано заперечення (вх. № 11875/23).

29. У судовому засіданні 16.05.2023 оголошено перерву до 18.05.2023.

30. У судове засідання 18.05.2023 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті позовних вимог та не заперечили проти розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

У даному судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція суду.

Щодо належності відповідача.

31. Відповідно до ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

32. Згідно зі ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

33. Частиною 3 ст. 59 Господарського кодексу України передбачено, що у разі приєднання одного або кількох суб`єктів господарювання до іншого суб`єкта господарювання до останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаних суб`єктів господарювання.

34. Відповідно до п. 1 Розпорядження КМУ від 29.12.2021 № 1806-р «Про реорганізацію Університету банківської справи», КМУ погоджено МОН реорганізацію Університету банківської справи () шляхом приєднання до Львівського національного університету ім. Івана Франка ().

35. Пунктом 2 Наказу МОН від 14.02.2022 № 165 «Про реорганізацію Університету банківської справи» встановлено, що Львівський національний університет ім. Івана Франка є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Університету банківської справи та використовує у своїй діяльності ліцензії на надання освітніх послуг, видані цьому закладу освіти до переоформлення ліцензії в установленому законодавством порядку.

36. Згідно з Актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу Університету банківської справи (), включаючи з правами та обов`язками юридичної особи) до Львівського національного університету ім. Івана Франка () від 07.09.2022, передано майно, права і обов`язки Університету банківської справи.

37. Після завершення процедури реорганізації Університету банківської справи з дотриманням вимог ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» було здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Університету банківської справи та державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, стосовно останнього, де у Витягу зазначено у параграфі даних про юридичних осіб - правонаступників, що правонаступником Університету банківської справи є Львівський національний університет ім. Івана Франка.

38. Підсумовуючи наведене, суд констатує, що Львівський національний університет ім. Івана Франка є належним відповідачем у даній справі.

39. Крім того, спростовуючи аргументи ЛНУ ім. І. Франка щодо неналежності його як відповідача у даній справі, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

40. Позивач двічі звертався до Господарського суду Львівської області із заявами про видачу судового наказу про стягнення з Університету банківської справи:

1) 32970,53 грн заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії та 1097,52 грн заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії (справа № 914/2394/22);

2) 28635,07 грн заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії (справа № 914/2984/22).

У кожному з зазначених випадків, судом видавався відповідний судовий наказ.

Однак, такі судові накази скасовувались судом за заявою саме ЛНУ ім. І. Франка (справи № 914/3244/22, № 914/629/23), оскільки суд, доходив до висновку, що останній є правонаступником Університету банківської справи, а тому і належним суб`єктом для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

41. Згідно з ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

42. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

43. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу.

44. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

45. Отже, виходячи з вищевикладеного, обставини встановлені судовим рішенням у вищезазначених справах, які набрало законної сили, повторного доведення не потребують.

Щодо суті позовних вимог.

46. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

47. Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

48. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

49. Статтею 633 Цивільного кодексу України визначено, зокрема, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

50. Крім цього, згідно із ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

51. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини на підставі Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та Договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання та належить до категорії договорів про надання послуг.

52. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

53. Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

54. Згідно п. 8 додатку № 4 «Порядок розрахунків» до Договору з розподілу платежі за надання послуг з розподілу електричної енергії, послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, пеня та інші нарахування згідно умов даного Договору, оформлені рахунками Оператора системи розподілу, оплачуються Споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку Споживачем.

55. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договорами та надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії за період з травня по серпень 2022 року на суму 48?185,68 грн, а також послуги компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період травень-червень 2022 року на суму 1?097,52 грн.

56. Крім того, судом встановлено, що позивач направив відповідачу акти наданих послуг та рахунки на оплату таких послуг, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Жодних заперечень щодо їх отримання від сторони відповідача до суду не надходило.

57. Свої зобов`язання передбачені Договорами відповідач належним чином не виконав, не сплатив позивачу у визначені строки вартості наданих послуг.

58. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

59. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

60. Нормами ст. 612 Цивільного України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

61. Зважаючи на те, що відповідачем не було надано суду доказів повної чи часткової сплати заявленої до стягнення з нього заборгованості, суд доходить до висновку, що вимога позивача про стягнення із відповідача 48?185,68 грн заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії, 1?097,52 грн заборгованості за послуги компенсації перетікання реактивної електричної енергії є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати.

62. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 2'684,00 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

63. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

64. Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

65. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

66. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

67. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

68. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

69. Відповідно до абзацу 1 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

70. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

71. У позовній заяві позивачем зазначено, що під час розгляду справи судом він розраховує понести судові витрати, що включають в себе, зокрема, 10'400,00 грн витрат на правову допомогу, які він, у прохальній частині позовної заяви, просить стягнути з відповідача.

72. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача представляла адвокат Адвокатського об`єднання «Юріс Консультус» Кухар Надія Василівна, яка діяла на підставі договору № 23/3-11 про надання правничої допомоги від 10.09.2022 та Ордеру Серія ВС № 1163711 від 10.03.2023.

73. Повноваження Кухар Н. В., як адвоката, підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЛВ № 000461 від 29.09.2016.

74. Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги за цим Договором АО приймає на себе зобов`язання забезпечувати представництво Клієнта у суді та надавати інші види правничої допомоги, а Клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручень Клієнта.

75. Згідно з п. 1.3. Договору про надання правничої допомоги з метою виконання умов цього Договору АО самостійно визначає одного чи декількох адвокатів, які здійснюватимуть виконання цього Договору, розподіляє обов`язки між ними, контролює хід виконання, а при потребі здійснює заміну адвоката.

76. АО бере на себе зобов`язання, в межах предмету Договору: 2.1. Представляти інтереси Клієнта в судах, а також інших органах при розгляді правових питань, зі всіма правами, наданими законом стороні, третій особі, заявнику, стягувачу. боржнику, іншій особі, що бере участь у судовому процесі. 2.1.2. Складати процесуальні документи, листи, запити, виконувати необхідні розрахунки тощо. 2.1.3. Здійснювати самостійний пошук та виявлення документів і речей, які можуть бути доказами у справі. 2.1.4. Надавати роз`яснення з правових питань, рекомендації з оптимального вирішення справи. 2.1.5. Інформувати Клієнта про перебіг справи, перспективи її вирішення. 2.1.6. Вживати заходи щодо добровільного вирішення спору і виконання боржником своїх зобов`язань в позасудовому порядку або під час розгляду справи у суді, у тому числі із застосуванні інститутів медіації та врегулювання спору за участю судді (розділ 2 Договору про надання правничої допомоги).

77. У п. 4.1.-4.2. Договору про надання правничої допомоги погоджено, що Вартість правничої допомоги становить: авансова оплата - 10'400 грн. Оплата здійснюється: авансова оплата - протягом 30 днів з часу підписання цього Договору.

78. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання його умов у межах розгляду в одній судовій інстанції, визначеній п. 1.2 цього Договору. Зміни чи доповнення Договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковим договором (п. 6.1. Договору про надання правничої допомоги).

79. Позивач згідно з платіжним дорученням № 4025 від 16.03.2023 сплатив на рахунок адвокатського об`єднання «Юріс Консультус» 10'400,00 грн.

80. У судовому засіданні з розгляду справи по суті 18.05.2023 адвокат позивача просила стягнути з відповідача зазначену суму витрат на оплату професійної правничої допомоги.

81. У свою чергу, відповідач заперечив проти розміру заявлених адвокатських витрат, зазначивши про їх неспівмірність та необґрунтованість.

82. У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

83. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

84. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

85. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

86. У п. 4.1. Договору про надання правничої допомоги сторонами погоджено, що вартість правничої допомоги становить 10'400 грн.

87. Однак, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, враховуючи, що даний спір є малозначним, подана позовна заява має типовий (шаблонний) характер, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності та ціни позову, суд вважає, що розмір заявлених адвокатських витрат не відповідає критеріям їхньої реальності та розумності їхнього розміру.

88. Таким чином, здійснивши оцінку заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновку, що позивачу підлягає відшкодуванню , 4'983,20 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 79, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського національного університету імені Івана Франка (79000, місто Львів, вулиця Університетська, будинок 1; ідентифікаційний код 02070987) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, місто Львів, вулиця Козельницька, будинок 3; ідентифікаційний код 00131587) 48?185,68 грн заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії, 1?097,52 грн заборгованості за послуги компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 2'684,00 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору та 4'983,20 грн - відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 22.05.2023.

Суддя Трускавецький В.П.