СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Харків Справа № 922/1863/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

представник заявника не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. 4Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі № 922/1863/22 ( суддя Усатий В.О.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі № 922/1863/22 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 1863/22 від 19.10.2022).

Ухвала суду першої інстанції мотивована неусуненням заявником недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .. Місцевий господарський суд зазначив, що звертаючись із заявою про неплатоспроможність, заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 1 416 057,35 грн, однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не в повному обсязі надано документальне підтвердження їх наявності, а також строку виконання зобов`язань. Крім того, боржником не надано належних та допустимих доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, боржник звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Прийняти апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/1863/22 до провадження. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/1863/22. Задовольнити апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/1863/22. Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі №922/1863/22 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що нею були надані належні докази наявності заборгованості перед кредиторами. Так, заявник зазначає, що заява боржника містить додаток, який має назву Конкретизований список кредиторів і боржників /КСК/ із зазначенням інформації щодо кожного кредитора - його найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, суми грошових вимог, загальної суми заборгованості, підстав виникнення зобов`язань, строку їх виконання згідно із договором. Крім того, щодо більшості кредиторів зазначено суму основного зобов`язання, суми нарахованих відсотків, суми неустойки, розмір загальної вартості кредиту щодо кожного кредитора окремо. Також заявником було надано деякі договори з кредиторами, які містять вказівку на можливі нарахування штрафу або пені у випадку невиконання зобов`язань або їх неналежного виконання.

Крім того, апелянт наголошує, що до заяви про неплатоспроможність боржника додано кредитну історію ТОВ "Українське бюро кредитних історій", що, на його думку, є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованість за основними зобов`язаннями, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання. За твердженням скаржника чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку доказів, які повинні підтверджувати обставини, що свідчать про наявність та розмір заборгованості.

Щодо доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень апелянт зазначає, що заявником узгоджено участь у справі арбітражного керуючого Белінською Н.О., укладено із ним договір, відповідно до умов якого визначено розмір його винагороди, а також порядок виконання боржником зобов`язання щодо виплати такої винагороди. До заяви долучені відповідні документи, а також згоду арбітражного керуючого на участь у справі за таких умов. Апелянт зазначає, що нормою ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства обмежено його право на доступ до суду, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі № 922/1863/22, розгляд справи призначено на 15.03.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 оголошено про перерву у розгляді справи до 09.05.2023.

Апелянт до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 отримана апелянтом 03.04.2023, що підтверджується відомостями з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта».

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення скаржника, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності апелянта.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражну керуючу Белінську Н.О., здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації в частині стягнення коштів у розмірі 88375,20 грн та списання коштів на суму 1327682,15 грн, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона має прострочені зобов`язання перед 2 банками та 46 мікрофінансовими установами на загальну суму 1416057,35 грн.

Також у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що між нею та арбітражною керуючою Белінською Н.О., яка погодилася виконувати повноваження керуючого реструктуризації, укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Крім того, до заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано копії квитанцій про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) на загальну суму 12988,50 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2022 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 1863/22 від 19.10.2022) залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 1863/22 від 19.10.2022). Ухвалено заявниці - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду: докази сплати решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 26011,50 грн; належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, зазначеними в заяві (вх. № 1863/22 від 19.10.2022), щодо кожного кредитора окремо та з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху, суд першої інстанції встановив, що в порушення п. 12 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не надано доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у повному обсязі. Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 30.08.2022 суд до уваги не прийняв, оскільки відповідно до умов договору арбітражний керуючий погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації за суму, що в два рази нижче, ніж встановлена імперативно ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, а також на умовах розстрочення оплати його праці, а не відстрочення оплати до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20. Крім того, зазначений договір не підписаний ОСОБА_1 , отже є неукладеним.

Судом першої інстанції зазначено, що надані заявником низка кредитних договорів не підтверджує факту наявності кредиторської заборгованості, її суми та правової природи.

Крім того судом першої інстанції зазначено, що у наданому заявником конкретизованому списку кредиторів зазначено, що перед ТОВ "КУ "Європейська кредитна група", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Качай гроші", ТОВ "Гоуфінгоу", ТОВ "СС Лоун" поточна заборгованість складає 0,00 грн. Однак, письмові пояснення включення вищезазначених фінансових установ до списку кредиторів боржника у заяві не наведені.

А тому відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість, та суми такої заборгованості, позбавляє суд можливості надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

28.10.2022 до господарського суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій заявниця, з посиланням на судову практику, просить суд вважати усуненими недоліки заяви, зазначені в ухвалі господарського суду Харківської області від 24.10.2022 та відкрити провадження у справі № 922/1863/22 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про неплатоспроможність. До поданої заяви додано договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 30.08.2022, підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Крім того, заявник наполягав, що роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі № 922/1863/22 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 1863/22 від 19.10.2022).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, як зазначено в преамбулі, встановлюються нормами Кодексу України з процедур банкрутства (надалі КУзПБ).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника (частина перша статті 115 КУзПБ).

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 КУзПБ.

В частині першій статті 116 КУзПБ передбачено, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у частині другій статті 115 КУзПБ.

Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати положенням Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини третьої статті 37 КУзПБ господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

В частині другій та четвертій статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини третьої статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) (ч. 4 ст. 116 КУзПБ).

Згідно з вимогами статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 12 КУзПБ передбачено право арбітражного керуючого отримувати винагороду в розмірі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 статті 30 КУзПБ передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.07.2022 встановлено у розмірі 2600 грн.

Отже, винагорода керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень становить 39000,00 грн (2600,00 грн х 5 = 13000,00 грн/місяць, 13000,00 грн/місяць х 3 місяці = 39000,00 грн).

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додано докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 19500,00 грн, тобто у меншому розмірі, ніж встановлено імперативно ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, а також на умовах розстрочення оплати його праці, а не відстрочення оплати до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи часткову сплату авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією, заявник зазначає, що між ним та арбітражним керуючим укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 30.08.2022, відповідно до п. 3.1 якого оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 19500,00 грн за весь строк виконання повноважень арбітражним керуючим, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією.

Пунктом 3.3 договору визначено, що ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 1950,00 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, у порядку п. 3.3 даного договору, за умови надсилання арбітражним керуючим Белінською Н.О. поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника (п. 3.4 договору).

Також заявником надано заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Однак у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 зазначено, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб невстановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Отже, у вказаній справі Верховний Суд зазначає про наявність у господарського суду можливості (а не обов`язку) прийняття в якості альтернативного мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому угоди заявника з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи.

Разом з тим, у договорі про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 30.08.2022 сторонами передбачено не відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого, а її зменшення від законодавчо визначеної суми у розмірі 39000,00 грн до 19500,00 грн одночасно з розстроченням платежу на 10 місяців.

Верховний Суд у постанові від 23.11.2020 у справі №922/1734/20 зазначив, що виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення від її сплати не вплине на баланс інтересів держави та заявника в цій справі, оскільки є лише платою суб`єкту незалежної професійної діяльності за виконання ним своїх обов`язків. В той же час звільнення заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абзац 5 частина 2 статті 3 КУПБ).

Обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди керуючому реструктуризацією при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду. Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією чинним законодавством України не передбачено (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 17.02.2021 у справі № 927/166/20).

Судова колегія зауважує, що ні нормами Кодексу України з процедур банкрутства, ні будь-якими іншими нормами чинного законодавства не передбачено ані права суду, ані права сторін на самостійне визначення, зокрема, зменшення на власний розсуд, розміру авансування послуг арбітражного керуючого, а також розстрочення авансування винагороди арбітражному керуючому протягом тривалого періоду.

На підставі зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що заявник не виконав вимоги ухвали господарського суду Харківської області від 24.10.2022 про залишення заяви без руху в частині надання доказів авансування у повному обсязі на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Щодо доводів скаржника, що роздруківка з кредитної історії ТОВ "Українське бюро кредитних історій" є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, судова колегія зазначає про таке.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

У постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 926/2987-б/20 зазначено, що право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх чотирьох підстав, передбачених частиною другою статті 115 КУзПБ.

Отже, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:

- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (пункт 3);

- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (пункти 4, 5);

- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (пункт 6);

- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (пункт 7);

- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (пункт 11);

- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (пункт 14).

Як встановлено судом, в обґрунтування звернення із заявою заявник зазначає, що має прострочені зобов`язання перед 2 банками та 46 мікрофінансовими установами на загальну суму 1416057,35 грн., що становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Заборгованість виникла на підставі відповідних договорів та/або угод, укладених між заявником та банками і мікрофінансовими організаціями, а саме:

ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" ;

ТОВ "ВЕЛЛФІН";

ТОВ "ІННОВАЦІЯ КОМПАНІ";

ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ФІНАНС";

ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС";

ТОВ "ГЛОБАЛ КРЕДИТ";

ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР";

ТОВ "ФК "КОМБІ";

ТОВ "ФК "КІФ";

ТОВ "ФК "ФОРЗА";

ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА";

ТОВ "ФК "ТАЙГЕР ФІНАНС";

ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС";

ТОВ "ФК "ДЖОБЕР";

ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ";

АТ "ПУМБ";

ТОВ "ІНФІНАНС";.

ТОВ "ЗАЙМЕР";

ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА";

ТОВ "КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНЯ";

ТОВ "ГОУФІНГОУ";

ТОВ "МАНІФОЮ";

ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ";

ТОВ "МІЛОАН";

ТОВ "ФК "ІРБІС";

ТОВ "ІНСТАФІНАНС";

ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ";

ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС";

ТОВ "БІЗПОЗИКА";

ТОВ "ФК "НОВІ КРЕДИТИ";

ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА";

ТОВ "ФІНФОРС";

ТОВ "М-Р МАНІ";

ТОВ "КФ.ЮА";

ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ";

ТОВ "Н.А.ГРУП";

ТОВ "ПАРТНЕР ФІНАНС";

ТОВ "ФІНТАРГЕТ";

ТОВ "ПРИВАТБАНК";

ТОВ КРЕДИТПРОМІНВЕСТ";

ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ";

ТОВ "СС ЛОУН";

ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ";

ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ";

ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ";

ТОВ "СІТІ ФАКТОР";

ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС";

ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ".

Крім того, у наданому заявником конкретизованому списку кредиторів зазначено, що перед ТОВ "КУ "Європейська кредитна група", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Качай гроші", ТОВ "Гоуфінгоу", ТОВ "СС Лоун" поточна заборгованість складає 0,00 грн. Однак, письмові пояснення включення вищезазначених фінансових установ до списку кредиторів боржника у заяві не наведені.

Заявниця також стверджує, що нею не надано належних доказів в частині всіх копій договорів, квитанції, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість, через їх відсутність або втрату.

Разом з тим, до заяви про відкриття справи про неплатоспроможність заявником надано роздруківку із сайту Українського бюро кредитних історій.

Судова колегія зауважує, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Проте, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру. Верховний Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням. Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібні висновки викладено і у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №909/937/21.

Тобто, згідно сталої судової практики лише сам звіт ТОВ "Українське бюро кредитних історій" не вважається належним та достатнім доказом підтвердження розміру заборгованості боржника, підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статті 76-77 ГПК України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

У заяві про неплатоспроможність заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 1416057,35 грн, однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не в повному обсязі надано документальне підтвердження їх наявності, а також строку виконання зобов`язань.

Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, що викладені ним у заяві.

При цьому, заявником до матеріалів справи не надано жодних доказів того, що він звертався до банківських та фінансових установ з метою отримання кредитних договорів, інших належних документів, що підтверджують виникнення заборгованості, порядок нарахування та її розмір.

Посилання апелянта на висновки, викладені у постанові Південно-Західного апеляційного господарського суду у справі №915/1347/21, судова колегія до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.

Оскільки скаржником не доведено порушення або неправильного застосування судом першої інстанції норм Кодексу України з процедур банкрутства та виконання в повному обсязі вимог ухвали місцевого господарського суду від 24.10.2022 про залишення заяви без руху і надання витребуваних судом матеріалів, колегія суддів погоджується із правильністю застосованого судом першої інстанції наслідку такого невиконання - повернення заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі положень частини четвертої статті 174 ГПК України.

Судова колегія зауважує, що повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку (частина 3 статті 38 Кодексу України з процедур банкрутства), у зв`язку з чим право скаржника на доступ до правосуддя оскаржуваним судовим рішенням у цій справі не порушується та не обмежується.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи все зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали Господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі № 922/1863/22 та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273 п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі № 922/1863/22 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.12.2022 у справі № 922/1863/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 17.05.2023.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко