РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2023Справа № 910/10810/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом селянського (фермерського) господарства «Урожай»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна»

про стягнення 834626,47 грн

Представники:

від позивача Пономаренко О.В.

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося з позовом селянське (фермерське) господарство «Урожай» до товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» про стягнення 834626,47 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не розрахувався за поставлений позивачем товар по договору на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) №1/05-18 від 14.05.2018.

Суд своєю ухвалою від 20.10.2022 відкрив провадження у справі № 910/10810/22, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» відхилило позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що позивач не надав належним чином оформлених первинних документів, а тому не довів факт поставки товару.

Крім того позивач не надав відповідачеві відповідні довідки про епізоотичне благополуччя тварин.

Суд своєю ухвалою від 25.11.2022 постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.12.2022 представник позивача подав клопотання про витребування у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві копії податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» () з податку на додану вартість з 14 травня 2018 року по 30 вересня 2021 року.

Суд своєю ухвалою від 12.12.2022 задовольнив клопотання частково та постановив витребувати у Головного управління Державної податкової служби у місті Києві копію додатку № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» () за травень-вересень 2021 року.

05.01.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшов лист №15/26-15-04-03-04 від 26.12.2022 від Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві у зв`язку з неможливістю надання суду копії додатку № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» () за травень-вересень 2021 року, оскільки з 01.03.2021 відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних в розрізі контрагентів заповнюються у додатку 1.

Суд своєю ухвалою від 23.01.2023 витребував у Головного управління ДПС у м. Києві додаток № 1 до податкової декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» (код 31877099) за травень-вересень 2021 року

20.02.2023 на адресу суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов супровідний лист до копій додатків № 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1) до податкових декларацій за травень-вересень 2021 року.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

14 травня 2018 року селянське (фермерське) господарство «Урожай» (продавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» (покупець) уклали договір на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) № 1/05-18 (далі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується у порядку і на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію (сировину) - молоко коров`яче, що відповідає вимогам ДСТУ № 3662-97, далі - товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Перехід права власності на товар здійснюється шляхом відвантаження сировини та підписання товарно-транспортної накладної (п. 1.5 Договору).

Оплату за товар покупець проводить по договірних цінах, що визначаються сторонами у відповідному протоколі погодження ціни, підписаному сторонами, який є невід`ємною частиною цього договору (2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору розрахунки за цим договором здійснюються протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів від дати приймання товару покупцем.

Передача товару здійснюється на підставі товарно-транспортної накладної (п. 3.1.2 Договору). Враховуючи ритмічність поставок сторони у Договорі передбачили (п. 3.1.5.2 Договору), що продавець за підсумками місяця формує видаткову накладну (в останній календарний день відповідного звітного місяця) на обсяги в вартість переданого покупцю товару та зведену податкову накладну (станом на останній календарний день місяця).

Відповідно до товарно-транспортних накладних позивач поставив відповідачеві товар у травні 2021 року на суму 1602720,63 грн без ПДВ (224380,89 грн ПДВ), у червні 2021 року - 1118087,09 грн без ПДВ (157532,19 грн ПДВ), у липні 2021 року - 1450258,57 грн без ПДВ (203036,20 грн ПДВ), у серпні 2021 року - 1251023,10 грн без ПДВ (250204,62 грн ПДВ), у вересні 2021 року на суму 824530,41 грн (164906,08 грн ПДВ).

Всі товарно-транспортні накладні містять факсимільне відтворення прізвища, ім`я, по батькові та підпису представника відповідача або прізвище, ім`я, по батькові та підпис з печаткою відповідача. Крім того товарно-транспорті накладні містять інформацію про вміст жирів, білків, кислотність, температуру, кількість сухих речових та ін. Також на товарно-транспортних накладних міститься підпис представника відповідача про проведення лабораторного аналізу

Відповідач неналежним чином виконував умови Договору, внаслідок чого у відповідача виник борг за період з травня по вересень 2021 року на суму 834626,47 грн.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон).

В розумінні Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами першою та другою статті 3 Закону визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, вимоги до якого наведені у статті 9 Закону. За її приписами первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За умовами Договору первинними документами, що містять відомості про господарські операції, є товарно-транспортні накладні.

Водночас, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів. Сам факт неналежного оформлення первинних документів не унеможливлює встановлення реального руху товару, за наявності такого, іншими засобами доказування.

Суд вважає, що такими засобами доказування є дані товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» до селянського (фермерського) господарства «Урожай», вказані у в додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість, в якому заповнюються відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1). При виникненні податкового кредиту обов`язковим є подання додатку 1 (Д1), що заповнюється у розрізі контрагентів (розділ V Порядку).

Податкова декларація - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною (ст. 46 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 14.1.181 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду. Датою виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

За приписами ст. 198 Податкового кодексу України суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання товарів відносяться до податкового кредиту. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політку, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку (п. 201.7). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредитну та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (п. 201.10).

Відповідно до пункту 187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (ст. 200 Податкового кодексу України).

Податкова декларація з податку на додану вартість з додатками належить до податкової звітності з податку на додану вартість (Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що затверджений наказом Мінфіну від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість»).

Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1) є додатком 1 до податкової декларації з податку на додану вартість.

До розділу II «Податковий кредит» податкової декларації (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1, 10.2 та 10.3) або без податку на додану вартість (рядок 10.4) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1, 11.2 та 11.3), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядки 13.1 та 13.2).

При заповненні рядків 10.1, 10.2 та/або 10.3 обов`язковим є подання (Д1) (додаток 1), що заповнюється в розрізі контрагентів.

Коригування податкового кредиту відображається у рядку 14, при заповненні якого обов`язковим є подання (Д1) (додаток 1), що заповнюється в розрізі контрагентів.

Отже інформація, яка міститься у податкових накладних при визначенні податкового кредиту в розрізі контрагентів, заповнюється у додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість. Саме додаток 1 містить інформацію про суму придбаних товарів у розрізі контрагентів у звітному періоді.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» (відповідач) відповідно до додатку 1 у розрізі контрагента - селянського (фермерського) господарства «Урожай», включило обсяг постачання без податку на додану вартість у травні 2021 року - 1602720,63 грн, у червні - 1118087,09 грн, у липні - 1450258,57 грн, у серпні - 1251023,10 грн (250204,62 грн 14 % податку), у вересні - 824530,41 грн (164906,08 грн 14% податку).

Віднесення вказаних сум до податкового кредиту мало місце на підставі події - відвантаження товару.

Отже суд вважає доведеним, що відповідач отримав товар.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив позивачеві 834626,47 грн грн.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 834626,47 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов селянського (фермерського) господарства «Урожай» до товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Молоко-країна» (вул. Бориспільська, 9, м. Київ, 02099, код 31877099) на користь селянського (фермерського) господарства «Урожай» (вул. Київська, 98 А, с. Андріяшівка, Роменський район, Сумська область 42087, код 23295920) 834626,47 грн боргу, 12519,40 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 19.05.2023.

Суддя С.А. Ковтун