УХВАЛА

22 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/24550/13

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Банаська О.О., Жукова С.В.

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022

та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023

у справі № 910/24550/13

за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до Публічного акціонерного товариства «Київський ювелірний завод»

про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними

в межах справи №910/24550/13

В С Т А Н О В И В:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Вотер СТ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017, скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-Фінсервіс" (правонаступник Акціонерного товариства "Сбербанк") та Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016, якою задоволено клопотання ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" та надано дозвіл на реалізацію заставного майна банкрута у спосіб визначений рішенням комітету кредиторів Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" від 18.10.2016 в розрізі чотирьох лотів у відповідності до висновків незалежної оцінки майнових активів, залишено без змін. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2016, якою відмовлено ПАТ «Сбербанк» в задоволенні клопотання про призначення незалежної (грошової) оцінки майна банкрута, відмовлено Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі з поставленням на її вирішення питання визначення ринкової вартості майна боржника, переданого на реалізацію, залишено без змін. Матеріали справи №910/24550/13 повернуто до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Київський ювелірний завод" про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними в межах справи № 910/24550/13, відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі №910/24550/13 залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» з доданими до неї матеріалами (надіслана 31.03.2023, що підтверджується конвертом Укрпошта Стандарт) на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022, постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/24550/13, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022, постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заяви АТ «Укрексімбанк» про визнання недійсними результатів аукціонів від 13.01.2017 з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод"; скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Вотер СТ" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 мотивовано тим, що самостійне/окреме оскарження не передбачено законом а тому скарга на вказане судове рішення суду апеляційної інстанції включається до касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023. Вказані судові рішення стосуються аукціону з продажу майна банкрута та є нерозривно пов`язаними. АТ «Державний експортно - імпортний банк України» не мало об`єктивної можливості подати скаргу раніше у зв`язку з обставинами, що не залежали від волі Банку, оскільки окреме оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 не передбачено положеннями ст.9 КУзПБ.

21.04.2023 до Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-Фінсервіс" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України». Заперечення мотивоване тим, що відповідно п.1 частини першої ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвалою Верховного Суду від 21.04.2023 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 у справі № 910/24550/13 - залишено без руху. Надано Акціонерному товариству «Державний експортно - імпортний банк України» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021, з обгрунтуванням поважності підстав його пропуску; надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів Публічному акціонерному товариству «Київський ювелірний завод».

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21.04.2023 року від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, відповідно до якого скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021.

У клопотанні скаржник зазначає, що оскільки положеннями ст.9 КУзПБ самостійне оскарження постанови від 23.02.2021 не передбачено то норми ГПК України щодо строку на оскарження не застосовуються. На думку скаржника строк на касаційне оскарження судового рішення, яке не підлягає окремому оскарженню, не може починати своє обчислення з дати ухвалення такого рішення. Водночас скаржник зазначає, що згідно частини 2 ст. 304 ГПК України скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи на постанову суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову.

Крім того, обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку скаржник зазначає, що до завершення одного року з дати отримання банком оскаржуваної постанови, а саме 10.03.2021 існували та продовжують існувати обставини непереборної сили:

1)Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 5:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався неодноразово та діє і на сьогодні.

2)Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211 починаючи з 12.03.2020 на всій території установлено карантин. Строк дії карантину продовжувався неодноразово та діє до сьогодні.

Скаржник зазначає, що суд може поновити строк на касаційне оскарження як до, так і після його закінчення, оскільки згідно Пункту 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб , які не брали участі у справі якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Зазначені обставини на думку скаржника є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Колегія суддів, розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021, дійшла висновку, що підстави наведені скаржником у клопотанні не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Близька за змістом правова позиція щодо застосування частини першої статті 119 ГПК України є сталою та послідовною, висловленою Верховним Судом неодноразово, про що свідчить судова практика.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України»)

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Предметом касаційного оскарження зокрема є постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 повний текст якої складено 03.03.2021 (оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 04.03.2021).

Однак, касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 подано 31.03.2023, тобто після спливу більш ніж 2 роки після останнього дня строку на касаційне оскарження, що свідчить про пропуск процесуального строку.

Суд вважає зазначені скаржником причини такими, що не доводять об`єктивних перешкод для звернення скаржника з касаційною скаргою у передбачений законом строк.

Посилання скаржника на введення на території України воєнного стану не є безумовним доказом наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Так, відповідно до висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 10.11.2022 року у справі № 990/115/22, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Законом України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України викладено в такій редакції: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

При цьому, п. 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, зокрема, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарським процесуальним кодексом України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Процесуальні строки було продовжено у зв`язку з проведенням карантинних заходів у встановлений вказаним Законом строк, а саме до 06.08.2020 проте касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 було подано вже поза межами такого строку, а саме 31.03.2023.

З огляду на наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не є поважними та не можуть бути взяті до уваги для поновлення відповідного строку, оскільки скаржник не навів будь-яких обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б спричинили пропуск строку на касаційне оскарження (об`єктивну неможливість своєчасно звернутись до Суду з касаційною скаргою), а також не підтвердив зазначені у клопотанні про поновлення строку доводи жодними доказами.

Крім того, доводи скаржника про те, що самостійне/окреме оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 не передбачено законом, а тому скарга на вказане судове рішення суду апеляційної інстанції включається до касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

20.01.2022 Акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України» до Верховного Суду було надіслано касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.202 у справі № 910/24550/13 якою залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2021 року про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 та ухвалення нового судового рішення, про відмову у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання недійсним результатів повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, який відбувся 13.01.2017 року та скасування результатів аукціону.

Зокрема посилання в касаційній скарзі на неправомірність постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №910/24550/13, свідчило про обізнаність Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» щодо існування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції. Скаржник мав можливість здійснити відповідні процесуальні дії у визначений законом строк, а саме щодо включення до касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 - постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021, самостійне/окреме оскарження якої не передбачалося законом.

Колегія суддів також наголошує на тому, що предметом розгляду при зверненні Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» до суду касаційної інстанції як 20.01.2022 так і 31.03.2023 був перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень щодо повторного аукціону з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод", який відбувся 13.01.2017 року.

Вказані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у встановлений процесуальний строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника.

Так норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

У клопотанні про поновлення процесуального строку заявник не наводить особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням строків, які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судового рішення зі спливом більше двох років з моменту набрання оскаржуваного судового рішення законної сили.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі "Мушта проти України", no. 8863/06, від 18.11.2010).

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

З викладеного вбачається, що у скаржника була можливість скористатися своїм правом на звернення до суду касаційної інстанції в межах строку відповідно до вимог статті 288 Господарського процесуального кодексу України, а пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при зверненні до суду Касаційної інстанції.

Враховуючи те, що касаційну скаргу було подано поза межами строку встановленого частиною 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що обставини, викладені в клопотанні про поновлення процесуального строку не є підставою для поновлення пропущеного скаржником строку на подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021, суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що у прийнятті касаційної скарги в цій частині слід відмовити на підставі частини 4 статті 293 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 910/24550/13 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 290 Господарсько процесуального кодексу України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник в якості підстави касаційного оскарження зазначає пункти 1,4 частини другої статті 287 ГПК України та наводить достатнє для відкриття касаційного провадження обґрунтування цієї підстави.

Керуючись статтями 234, 235, 290, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Акціонерному товариству «Державний експортно - імпортний банк України» в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 910/24550/13.

2.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 910/24550/13.

3.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 у справі № 910/24550/13.

4.Призначити касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 у справі № 910/24550/13 до розгляду на 05 липня 2023 року о 10:45 год. у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

5.Повідомити учасників справи про їх право, передбачене ст. 295 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на касаційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали Верховного Суду про відкриття касаційного провадження. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.

6.Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання не є обов`язковою.

7.Витребувати з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/24550/13.

8. Копію цієї ухвали надіслати Господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.

9.Повідомити учасників справи №910/24550/13 про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо) на електронну адресу суду (), через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або іншими дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Жуков С.В.