ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
"17" травня 2023 р. Справа № 924/121/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Мироненко Н.М., розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто", м. Хмельницький
до фізичної особи-підприємця Раац Наталі Олександрівни, м. Хмельницький
про визнання недійсним правочину,
представники сторін: не з`явились;
рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28.04.2023 року відмовлено в задоволенні позову у справі №924/121/23.

02.05.2023 року від представника відповідача - адвоката Куркевича О.В. надійшла заява про подання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення, у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України та винесення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року вказану заяву призначено до розгляду в засіданні господарського суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце засідання суду; від представника відповідача 15.05.2023 року надійшло клопотання про розгляд справи без присутності сторони відповідача.

Розглянувши подану представником відповідача заяву про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено та приймається до уваги наступне.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником відповідача під час судових дебатів заявлено про подання доказів витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Як вбачається із наданих доказів, 02.01.2023 року між адвокатським бюро "Куркевича О.В." (далі - бюро) та фізичною - особою підприємцем Раац Н.О. (далі - клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 01-23/001 (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: представництва інтересів клієнта при розгляді справи № 924/925/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" до фізичної особи - підприємця Раац Наталі Олександрівни (м. Хмельницький) про стягнення коштів.

За умовами п. 3.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу є фіксованим та визначається сторонами актом приймання-передачі наданої правової допомоги згідно договору. Розмір гонорару розраховується залежно від обсягу виконаних робіт. Акт приймання - передачі наданої правової допомоги згідно договору набирає чинності з дня його підписання сторонами, або протягом 3-х днів з дня його отримання клієнтом.

Відповідно до п. 5.1 договору правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання - передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

Пунктом 5.2 договору визначено, що бюро надає клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).

Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього (п.4.1 договору). Дія договору припиняється через один рік з дня його укладення (п. 4.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою Бюро.

20.02.2023 року між сторонами договору укладено додаткову угоду №1 до нього, згідно якої п. 1.1. договору викладено в наступній редакції: бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: представництва інтересів клієнта при розгляді справи № 924/925/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" до фізичної особи - підприємця Раац Наталі Олександрівни (м. Хмельницький) про стягнення коштів; справи №924/121/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто", м. Хмельницький до фізичної особи-підприємця Раац Наталі Олександрівни, м. Хмельницький про визнання недійсним правочину.

28.04.2023 року відповідачем та Бюро підписано акт приймання - передачі наданої правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 01-23/001 від 02.01.2023 року, згідно якого бюро надало, а клієнт прийняв наступні послуги:

- складення, подання клопотання про ознайомлення, ознайомлення з матеріалами позовної заяви у справі № 924/121/23, витрачений час 2 год.;

- витребування та підготовка доказів по справі. Дослідження судової практики в аналогічних спорах. Підготовка та подання відзиву на позовну заяву, витрачений час 4 год.;

- ознайомлення з матеріалами відповіді на відзив, клопотань позивача про витребування оригіналів доказів. Підготовка та подання додаткових доказів по справі, витрачений час 1 год.;

- підготовка та подання заперечень на відповідь на відзив, витрачений час 2 год.;

- підготовка та подання додаткових письмових пояснень по справі, витрачений час 1 год.;

- участь в судовому засіданні 28.02.2023, витрачений час 1 год.;

- участь в судовому засіданні 15.03.2023, витрачений час 1 год.;

- участь в судовому засіданні 29.03.2023, витрачений час 1 год.;

- участь в судовому засіданні 30.04.2023 року, витрачений час 1 год.;

- підготовка та подання доказів надання професійної правової допомоги та заяви про винесення додаткового судового рішення, витрачений час 1 год.

Загальна вартість послуг складає 16 000 гривень 00 коп.

Надання правової допомоги адвокатом Куркевичем О.В. фізичній особі - підприємцю Раац Н.О. у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи №924/121/23 підтверджується матеріалами справи (в тому числі, участь в чотирьох засідання суду: 28.02.2023 року, 29.03.2023 року, 13.04.2023 року та 28.04.2023 року).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.

В той же час відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд в тому числі і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі №902/1051/19 та від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного вище та враховуючи співмірність суми витрат із складністю справи, беручи до уваги доведеність відповідачем відповідно до вимог ст. 74 ГПК України надання йому послуг професійної правничої допомоги, з огляду на ненадання позивачем мотивованих заперечень щодо розміру витрат на надання правової допомоги, суд дійшов висновку про покладення на позивача 16 000,00 грн. понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та задоволення відповідної заяви останньої.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

заяву представника фізичної особи - підприємця Раац Наталі Олександрівни від 02.05.2023 року про винесення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фаворит-Авто" (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, проспект Миру, 101/2, ідентифікаційний код 35092210) на користь фізичної особи-підприємця Раац Наталі Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 16 000,00 грн. (шістнадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового судового рішення складено 18.05.2023 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (29015, м. Хмельницький, проспект Миру, 101/2; ІНФОРМАЦІЯ_2) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) - рек. з пов. про вручення