ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" травня 2023 р. Справа № 914/3400/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

розглянувши апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова

№575/1886 від 08.05.2023 (вх.ЗАГС №01-

05/1527/23 від 11.05.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2023, повний текст - 11.04.2023 (суддя Манюк П.Т.)

у справі № 914/3400/22

за позовом: Державного підприємства «Рава-Руське лісове

господарство», м. Рава-Руська Львівської

області

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова

про стягнення в сумі 1 739 176, 50 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.04.2023 у справі №914/3400/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова на користь Державного підприємства «Рава-Руське лісове господарство» заборгованість в розмірі 1739168,46 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до пп.1 п2. ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі становить 39131,30 грн, що дорівнює: (1739168,46*1,5%*150).

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів про сплату судового збору.

Водночас апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Обгрунтовуючи вказане клопотання зазначив, що відповідач є структурним підрозділом Міністерства оборони України та в умовах воєнного стану наявна потреба спрямування максимального обсягну наявних коштів на потреби оборони.

Розглянувши зазначене клопотання, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи із змісту вказаної норми законодавства, апелянт не належить до категорій осіб, вказаних у п.2. ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», то законодавець визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В даному випадку справа №914/3400/22 до вказаних категорій справ не належить.

Встановлений у ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Таким чином, апелянтом не доведено наявність обставин, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі "Kniat v. Poland"; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі "Jedamski and Jedamska v. Poland").

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, а тому дане клопотання не підлягає задоволенню.

Необхідно зазначити, що відмова у задоволенні клопотанні про звільнення від сплати судового збору у цій справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог, встановлених п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвал про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, апелянту слід звернути увагу, що відповідно до ч.4 ст. 174 ГПК України якщо позивачем не буде усунуто недоліки, встановленні при поданні апеляційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Враховуючи те, що апеляційна скарга залишається без руху, клопотання скаржника про поновлення строку для апеляційного оскарження судом не розглядається.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова №575/1886 від 08.05.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1527/23 від 11.05.2023) на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2023 у справі № 914/3400/21 залишити без руху.

2. Апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати (надіслати) докази про оплату судового збору у розмірі 39131,30 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але не пізніше - 29.05.2023.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог цієї ухвали, апеляційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК