РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023Справа № 910/3643/23
за позовом Комунального підприємства «Бессарабський ринок»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська транспортно-сервісна група»

про стягнення 389 538,82 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Бессарабський ринок» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська транспортно-сервісна група» про стягнення 389 538,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про внесення змін до Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 04.12.2019 року №2282-1 № б/н від 30.01.2020 у частині сплати орендної плати, з огляду на що позивач просить суд стягнути 389 538,82 грн основного боргу.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; зобов`язати позивача надати суду належним чином засвідчену копію акту приймання-передавання об`єкта оренди за Договором № 2282-1 від 04.12.2019 - нерухомого майна (нежитлових приміщень), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

14.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у заяві про долучення доказів, суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Комунальним підприємством «Бессарабський ринок» (підприємство-балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська транспортно-сервісна група» (орендар) укладено договір про внесення змін до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 04.12.2019 №2282-1 (Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець на підставі протоколів засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 03.10.2019 року №37/172 та від 17.12.2019 року №50/185 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт оренди), яке знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Згідно п. 3.1. Договору орендна плата визначена на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 17.12.2019 (протокол №50/185) та згідно з розрахунком становить без ПДВ 327,96 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає - 88 801,35 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується а сайті Фонде державного майна України.

Пунктом 3.7 Договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього Закону, інших законодавчих актів.

Дослідивши зміст Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна.

Судом встановлено, що за період вересень 2022 - лютий 2023 позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату оренди за Договором на загальну суму 390 603,19 грн, які направлялися на електронну адресу відповідача (), зазначену в реквізитах договору, а саме: №1285 від 12.10.2022 на суму 76 360,17 грн, №1444 від 16.11.2022 на суму 78 710,56 грн, №1607 від 13.12.2022 на суму 77 912,22 грн, №46 від 18.01.2023 на суму 78 457,60 грн та №219 від 13.02.2023 на суму 79 162,64 грн.

При цьому, як вбачається з розрахунку позовних вимог орендарем частково сплачено орендну плату по рахунку №1285 від 12.10.2022 у розмірі 612,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про внесення змін до Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 04.12.2019 року №2282-1 № б/н від 30.01.2020 у частині сплати орендної плати, з огляду на що позивач просить суд стягнути 389 538,82 грн основного боргу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 233 370,66 грн заборгованості підлягають закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 156 168,16 грн підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Комунальним підприємством «Бессарабський ринок» (підприємство-балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська транспортно-сервісна група» Договір №2282-1 від 13.01.2020 відповідно до умов п. 1.1 якого орендодавець передає орендареві за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Умовами договору №2282-1 від 13.01.2020 підтверджується, що орендодавцем передано орендареві об`єкт оренди.

Також, судом було встановлено, що позивачем нараховано відповідачу оренду плату за період з вересеня 2022 по лютий 2023 у сумі 390 603,19 грн, яка була частково оплачена відповідачем у розмірі 612,29 грн, з огляду на що утворилась заборгованість у розмірі 389 990,90 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рахунків на оплату.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд, враховуючи п. 3.7 Договору дійшов висновку, що строк оплати наданого в оренду майна за вказаний вище період є таким що настав.

Судом було встановлено, що після звернення позивача до суду з позовом у справі № 910/3643/23 відповідачем частково сплачено суму боргу у розмірі 233 370,66 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №16 від 15.03.2023 на суму 75 747,88 грн, №17 від 15.03.2023 на суму 78 710,56 грн, №19 від 21.03.2023 на суму 77 912,22 грн, №27 від 22.03.2023 на суму 500,00 грн та №28 від 22.03.2023 на суму 500,00 грн, при цьому в призначеннях платежу вказані договір №2282-1 від 04.12.2019 та рахунки №1285 від 12.10.2022, №1444 від 16.11.2022, №1607 від 13.12.2022, №46 від 18.01.2023 та №219 від 13.02.2023 відповідно.

Отже, як встановлено судом, після відкриття провадження відповідач сплатив позивачу 233 370,66 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

З огляду на викладене, у зв`язку зі сплатою відповідачем грошових коштів у розмірі 233 370,66 грн після пред`явлення позову позивачем, провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 233 370,66 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, наявність заборгованості у розмірі 156 168,16 грн (389 538,82 грн - 233 370,66 грн) підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв`язку з чим позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 156 168,16 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129, 130 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд вимог, провадження з розгляду яких підлягає закриттю, покладається на відповідача, з урахуванням того, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача; судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд інших вимог покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Бессарабський ринок» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська транспортно-сервісна група» в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 233 370 (двісті тридцять три тисячі триста сімдесят) грн 66 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська транспортно-сервісна група» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 47/49; ідентифікаційний код: 38656899) на користь Комунального підприємства «Бессарабський ринок» (01004, місто Київ, Бессарабська площа, будинок 2; ідентифікаційний код: 05587984) 156 168 (сто п`ятдесят шість тисяч сто шістдесят вісім) грн 16 коп. основного боргу та 5 843 (п`ять тисяч вісімсот сорок три) грн 08 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева