ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/250/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання: Воробйова І. Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: Касянчук С. В., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1037430 від 14.02.2023

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Куб Тех"

до Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно -ремонтного тресту

про стягнення 45545,09 грн

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Куб Тех" звернулося з позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення з відповідача 45545,09 грн, з яких 33583,75 грн основного боргу, 11961,34 грн пені, а також судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовано порушенням відповідачем строків оплати за отриманий товар за договором поставки №221221 від 22.12.2021.

Ухвалою від 20.02.2023 господарський суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду (а. с. 20).

Ухвалою від 20.03.2023 господарський суд відклав підготовче засідання на 18.04.2023 10:30, витребував у позивача відповідні документи (а. с. 26).

18.04.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи трекінгу відстеження поштової кореспонденції про отримання відповідачем претензії від 20.01.2023; копії товарно - транспортної накладної №Р36 від 31.03.2022; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відповідача, сертифікатів якості на товар; у клопотанні зазначено про проведення підготовчого засідання без участі представника, закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті (а. с. 28 - 36).

Ухвалою від 18.04.2023 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 16.05.2023 о 10:30 (а. с. 38).

Присутній в засіданні суду представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об`ємі; повідомив про намір подати заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу у термін, визначений ГПК України.

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив, правом на подання відзиву не скористався; про розгляд справи господарським судом повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується трекінгом відстеження поштової кореспонденції, отриманим за електронним запитом суду із офіційного сайту Укрпошти (а. с. 22, 23).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

22.12.2021 між ТОВ "Куб Тех" (постачальник/позивач) та Овруцьким щебеневим заводом Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту (покупець/відповідач) укладено договір поставки №221221 (далі - договір), відповідно до п 1.1 якого постачальник зобов`язується передавати (поставляти) у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товари (далі - товар) в порядку та на умовах, визначених цим договором (а. с. 6 - 8).

За п. 1.2 договору загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару визначається сторонами у видаткових накладних, рахунках або специфікаціях до цього договору.

Ціна одиниці виміру товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються сторонами в рахунках в національній валюті та відображаються у відповідних видаткових накладних або специфікаціях до цього договору. Ціна одиниці товару включає ПДВ, порядок начислення якого встановлюється положеннями Податкового кодексу України (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору загальна вартість договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснена у відповідності до умов даного договору, та підтверджена видатковими накладними, по яких здійснювалася поставка товару або специфікаціями до цього договору.

Згідно з п. 3.1, 3.2 договору оплата за товар, поставлений згідно цього договору, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Розрахунок за кожну партію товару здійснюється покупцем шляхом 100% попередньої оплати на підставі рахунку-фактури.

Датою поставки товару є дата, що зазначається у видатковій накладній при отримані товару покупцем (п. 4.3 договору).

За п. 5.2 договору при передачі товару постачальник зобов`язаний передати всю необхідну документацію на товар, зокрема: рахунок-фактуру, видаткову накладну, сертифікати якості виробника або інші документи, що підтверджують якість товару, паспорт (в разі його обов`язкової наявності для відповідного виду товару), а уповноважена особа покупця зобов`язана прийняти товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару.

У випадку порушення з вини покупця строку оплати товару, відповідно до умов п. 3.2 договору, останній сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2 договору).

За умовами п. 10.1 договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання та належного оформлення сторонами і діє до 31.12.2021 включно. Цей строк автоматично продовжується на наступні періоди (на кожен наступний рік), якщо жодна з сторін не повідомить іншу сторону за 20 днів до закінчення кожного однорічного періоду дії цього договору про намір припинити його дію, а в частині грошових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно умов даного договору. Сторони визначають, що кількість щорічних пролонгацій договору необмежена.

На виконання договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 33583,75 грн, про що свідчать видаткова накладна №36 від 31.01.2022 та товарно-транспортна накладна №Р36 від 31.01.2022, які є в матеріалах справи (а. с. 9, 31-32).

20.01.2023 позивач надіслав відповідачу претензію від 20.01.2023 про сплату боргу за договором поставки №221221 від 22.12.2021 та 11961,34 грн пені (а. с. 11, 12).

У зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 45545,09 грн, з яких 33583,75 грн основного боргу, 11961,34 грн пені, а також судових витрат.

2. Норми права, які застосував Господарський суд Житомирської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 193 ГК України).

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, господарський суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

За ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних, зокрема, з особистим, сімейним чи домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 33583,75 грн.

На виконання договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 33583,75 грн, про що свідчать видаткова накладна №36 від 31.01.2022 та товарно-транспортна накладна №Р36 від 31.01.2022 (а.с. 9, 31-32).

Зауваження чи заперечення зі сторони відповідача щодо отриманого товару матеріали справи не містять.

У п. 3.2 договору узгоджено 100% попередню оплату товару.

Попередня оплата товару унормовано ст. 693 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (ч. 3 ст. 538 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Аналогічний порядок урегулювання оплати сторонами було узгоджено умовами договору, зокрема, п. 8.6 договору, згідно з яким у разі відсутності оплати товару, згідно з умовами, передбаченими цим договором, постачальник залишає за собою право тимчасово призупинити поставку замовленого покупцем товару, до виконання покупцем зобов`язань з оплати товару.

Тобто з обставин справи вбачається, що сторонами було погоджено право продавця на призупинення зобов`язання щодо поставки товару, у разі невиконання покупцем свого зобов`язання з оплати поставленого товару. При цьому сторонами було узгоджено 100% попередню оплату за поставлений товар. Однак постачальник не скористався своїм правом на зупинення або відмову від постачання товару за відсутності здійснення попередньої оплати. Відповідно, сторона могла передбачити негативні наслідки у зв`язку з поставленням товару без здійсненої попередньої оплати.

Водночас покупець, в силу ч. 4 ст. 538 ЦК України та враховуючи факт поставки, має виконати своє зустрічне зобов`язання з оплати вартості за поставлений товар. Строки виконання такого зобов`язання, у разі коли продавець не скористався своїм правом на зупинення або відмову від постачання товару, сторонами не узгоджувалося, а тому здійснюється в загальному порядку, передбаченому нормою ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

20.01.2023 позивач надіслав відповідачу претензію від 20.01.2023 про сплату боргу за договором поставки №221221 від 22.12.2021 та 11961,34 грн пені (а. с. 11-12). Крім того, у даній претензії ТОВ "Куб Тех" зазначив, що у разі невиконання відповідачем вимог претензії або залишення її без відповіді протягом 5 днів з моменту отримання, позивач звернеться до суду за захистом своїх прав.

Вказана претензія була отримана відповідачем 26.01.2023, що підтверджується відстеженням із сайту Укрпошти за трек-номером 707 (а. с. 30) та залишена без відповіді.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 33583,75 грн є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

4. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 11961,34 грн пені.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №904/4156/18 від 10.12.2019 зроблено висновок про те, що можливість стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань за договором має бути встановлена в договорі; строк нарахування пені сторонами може бути встановлений в договорі більше шести місяців; розмір пені в договорі може бути встановлено сторонами, проте, вона не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За поданим позивачем розрахунком, відповідачу на суму боргу нараховано пеню в розмірі 11961,34 грн за період з 03.02.2022 по 31.12.2022 (а. с. 13).

За умовами п. 8.2 договору у випадку порушення з вини покупця строку оплати товару, відповідно до умов п. 3.2 договору, останній сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як було встановлено судом, ТОВ "Куб Тех" здійснив поставку товару за договором за відсутності здійснення попередньої оплати, тому відносини, що склались між сторонами спору, підпадають під регулювання ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи те, що позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою про сплату боргу 20.01.2023, а останній отримав претензію 26.01.2023, то датою початку нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання по оплаті за поставлений товар є 01.02.2023, виходячи з такого розрахунку: 26.01.2023 + 5 календарних днів, встановлених претензією.

Оскільки позивачем помилково встановлено період нарахування пені на суму заборгованості за поставлений товар, а у суду відсутні повноваження виходити за межі пред`явлених позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України), суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 11961,34 грн.

5. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За викладених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення основного боргу у сумі 33583,75 грн.

У задоволенні позову в частині стягнення 11961,34 грн пені суд відмовляє.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, зважаючи на ч. 9 ст. 129 ГПК України, якою визначено, зокрема, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору, тому судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Овруцького щебеневого заводу Гомельського міського шляхового будівельно-ремонтного тресту (11152, Житомирська обл., Коростенський район, село Бондарі, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Куб Тех" (10031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 169, ):

- 33583,75 грн боргу;

- 2684,00 грн судового збору.

3. У стягненні 11961,34 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.05.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2