ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023м. ДніпроСправа № 904/652/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Львівський жиркомбінат" (79041, Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 132, ідентифікаційний код 00333598) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, буд. 1, офіс 501, ідентифікаційний код 44285789) про стягнення 471 120,00 грн. попередньої оплати за непоставлений товар, 100 032,33 грн. пені

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Львівський жиркомбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №22/02/03 від 25.01.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП" заборгованості на загальну суму 571 152,33 грн., з яких:

- 471 120,00 грн. попередня оплата за непоставлений товар;

- 100 032,33 грн. пеня за період з 17.08.2022 по 18.01.2023.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у сумі 8 567,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №8/07ЛЖК від 08.07.2022 щодо своєчасної та повної поставки товару належної якості, а саме платіжним дорученням №080008 від 11.08.2022 позивачем сплачено 1 749 132,00 грн. передоплати, проте відповідачем поставлено належного товару на лише на суму 1 278 012,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/652/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

До суду 06.03.2023 надійшов відзив відповідача на позовну заяву яким просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що фактично, предметом спору є порушення поставки позивачу товару іншого асортименту ніж це передбачено п.1.1 договору, відповідач не заперечує цей факт. На неодноразові звернення до позивача, а саме: лист №037-009-22 від 14.09.2022, лист №039-009-22 від 23.09.2022, лист №040-009-22 від 29.09 2022, про заміну поставленої цегли та надання письмового дозволу на вивезення 26-27 вересня 2022 року цегли ША № 22 та № 23 у кількості 1250 та 1000 штук позивач не відреагував. На даний час товар, про який йдеться мова у позовній заяві, загальною вартістю 471 120,00 грн., знаходиться у позивача. Вартість цієї продукції відповідає сумі, яку позивач просить стягнути, як попередню оплату за непоставлений товар. Фактично, діями позивача підтверджено факт прийняття товару. Відповідно до ч.4 ст.672 Цивільного кодексу України, товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу є прийнятим, якщо покупець у розумний у розумний строк після його одержання не повідомив про свою відмову.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2022 року між Приватним акціонерним товариством "Львівський жиркомбінат" (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП" (далі - відповідач, продавець) укладено договір купівлі-продажу №8/07 ЛЖК (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти та оплатити товар, асортимент, кількість та ціна якого зазначені у таблиці:

1) Цегла мулітокорундова МКВ-72 №4 (230*150*100) у кількості 1 875 шт. на суму 810 000,00 грн.;

2) Цегла мулітокорундова МКС-72 №22 у кількості 1 250 шт. на суму 225 000,00 грн.;

3) Цегла мулітокорундова МКС-72 №23 у кількості 1 000 шт. на суму 167 600,00 грн.;

4) Мертель ММК-72 у кількості 1 тн. на суму 19 800,00 грн.;

5) Цегла вогнетривка ША №5 у кількості 1 000 шт. на суму 72 150,00 грн.;

6) Цегла вогнетривка ША №22 у кількості 120 шт. на суму 8 160,00 грн.;

7) Мертель МШ-39 у кількості 1 тн. на суму 6 700,00 грн.;

8) Суміш бетонна суха СБК-1500 КК-10 у кількості 3,90 тн. на суму 148 200,00 грн.

Сума без ПДВ: 1 457 610,00 грн., сума ПДВ: 291 522,00 грн., сума з ПДВ - 1 749 132,00 грн.

Відповідно до п.3.1 договору постачання товару здійснюється на умовах DDP склад покупця: м. Лівів, вул. Городоцька, 132 (відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010) на протязі 5-ти днів з моменту 100% передплати.

Право власності на товар і всі ризики, пов`язані із ним, переходять від однієї сторони до іншої в момент отримання товару покупцем. Датою поставки товару вважати дату у видатковій накладній (п.3.2 договору).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору покупець здійснює 100% передплату товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця відповідно до виставленого рахунку. Днем оплати за товар вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця.

Згідно з п.5.1 договору приймання товару по якості і кількості здійснюється сторонами відповідно до вимог Інструкції №П-6 "Про порядок сприйманий продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості" і Інструкції №П-7 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості", за винятком умов, що передбачені договором.

Претензії по якості і кількості повинні бути пред`явлені у письмовій формі з додаванням усіх документів, що підтверджують обґрунтованість претензії і супроводжуватися актами, оригіналами або копіями транспортних документів і т.д. (п.6.1 договору).

У випадку виявлення невідповідності товару по кількості або якості виклик представника продавця обов`язків (п.6.2 договору).

У разі неприбуття представника продавця протягом 3-х днів з моменту письмового повідомлення без поважних причин, заявлені рекламації є обов`язковими для продавця (п.6.3 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.10.1 договору).

На виконання умов договору, на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату №СФ-0000010 від 12.07.2022, позивач здійснив попередню оплату вартості товару, що підтверджується платіжним дорученням №080008 від 11.08.2022 на суму 1 749 132,00 грн.

Зі свого боку відповідач здійснив поставку товару на загальну суму 1 739 340,00 грн., за наступними видатковими накладними:

1) №7 від 30.08.2022 (ТТН №06/008 від 30.08.2022) на суму 767 340,00 грн., з ПДВ 127 890,00 грн.:

- Цегла мулітокорундова МКС-72 №22 у кількості 1 250 шт. на суму 225 000,00 грн.;

- Цегла мулітокорундова МКС-72 №23 у кількості 1 000 шт. на суму 167 600,00 грн.;

- Мертель ММК-72 у кількості 1 тн. на суму 19 800,00 грн.;

- Цегла вогнетривка ША №5 у кількості 1 000 шт. на суму 72 150,00 грн.;

- Мертель МШ-39 у кількості 1 тн. на суму 6 700,00 грн.;

- Суміш бетонна суха СБК-1500 КК-10 у кількості 3,90 тн. на суму 148 200,00 грн.;

2) №8 від 01.09.2022 (ТТН №07/009 від 01.09.2022) на суму 972 000,00 грн., з ПДВ 162 000,00 грн.:

- Цегла мулітокорундова МКВ-72 №4 (230*150*100) у кількості 1 875 шт. на суму 810 000,00 грн.

Листом №87/05 від 08.09.2022 позивач повідомив відповідача про невідповідність поставленого товару умовам договору за асортиментом, а саме: замість цегли МКС-72 №22 в кількості 1 250 шт. та цегли МКС-72 №23 в кількості 1 000 шт. була поставлена цегла ША №22 в кількості 1 250 шт. та цегла ША №23 в кількості 1 000 шт.

Листом №035-009-22 від 08.09.2022 відповідач повідомив, що 30.08.2022 за видатковою накладеною №7 на адресу позивача помилково відвантажено цегла вогнетривка ША №22 в кількості 1 250 шт. та ША №23 в кількості 1 000 шт. замість МКС-72 №22 та №23 відповідно. Також відповідач повідомив, що для виконання заміни та приведення постачання до вимог по номенклатурі договору №8/07 ЛЖК від 08.07.2022, зі сторони відповідача 12.09.2022 прибуде представник Журавель Андрій Анатолійович для проведення необхідних дій по заміні.

12 вересня 2022 року комісією у складі інженера технічного відділу Юрчука А.В., комірника ЦМС Костенко Л.В., представника постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП" начальника відділу продаж Журавля А.А. складено Акт про невідповідність товару відповідно до якого 12.09.2022 о 17:00 год. біля приміщення складу ЦМС №4 оглянуто товар, а саме вогнетривку цеглу від постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП". У результаті огляду встановлено, що на підприємство надійшла вогнетривка цегла невстановленого маркування двох видів; №22 в кількості 1 120 шт. та №23 в кількості 983 шт. Зазначений товар не відповідає специфікації по маркуванні та кількості товару. Згідно умов договору купівлі-продажу №8/07 від 08.07.2022. Вказаний товар знаходиться на тимчасовому зберіганні складу №4 ВП "ЛЖК" ТОВ "Щедро".

Позивач стверджує, що 12.09.2022 відповідач здійснив заміну товару, але насправді товар по суті був тією самою цеглою, що була поставлена раніше у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом №92/01 від 13.09.2022 в якому повідомив, що заміна відбулася 12.09.2022 однак замінений товар не відповідає заявленим показникам якості, відсутні сертифікати якості, товар не можливо ідентифікувати. Також позивач просив відповідача скерувати на адресу позивача уповноваженого представника для приймання товару по якості.

Листом №037-009-22 від 14.09.2022 відповідач запропонував позивачу надати дозвіл підприємству відповідача на вивезення помилково відвантаженої у адресу підприємства позивача вогнетривкої цегли, а саме ША №22 у кількості 1250 шт. та ША №23 у кількості 1000 шт. - термін до 19 вересня 2022 року включно. Також відповідач запропонував гарантовану доставку (заміну) цегли МКС-72 №22 та №23 на склад підприємства позивача у термін до 21 вересня 2022 року включно. Зазначений термін обумовлено неможливістю постановки під завантаження транспорту до м. Львів перед наступаючими вихідними. Крім того, відповідач зазначив, що заміна та приведення видаткових накладних до фактично відвантажених кількостей вогнетривів буде виконано та надіслано у адресу позивача - 15 вересня 2022 року.

Комісією позивача у складі технічного директора Піскоровський А.Є., провідного юрисконсульта Харитон Л.П., начальника СЕБ Кіндрись М.П., за відсутність представників відповідача, за адресою: склад готової продукції ПрАТ "Львівський жиркомбінат", м. Львів, вул. Городоцька, 132, час початку - 10:30 год., час закінчення приймання - 12:25 год., 16 вересня 2022 року складено Акт приймання товарів за якістю та кількістю відповідно до якого комісія встановила, що при прийманні товару за якістю виявлено не відповідність сертифікатам якості, а також сертифікати якості видані 01.09.2022, однак відвантаження віддулося 30.08.2022, також є не відповідність по кількості товару зазначеного у товаро-супровідних документах (п.30 акту). Кількість некомплектного товару, перелік бракованого товару та їх вартість: - загальна кількість наведена у п.29, становить 1 525 204,00 грн. без ПДВ (п.32 акту). Висновки комісії про характер виявлених дефектів у продукції і причини їх виникнення: кількість товару не відповідає кількості замовленого та оплаченого товару, також товар не відповідає якісним посвідченням (п.37 акту).

Листом №97/02/03 від 23.09.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою не пізніше 27.09.2022 здійснити поставку оплачених вогнетривких матеріалів на територію підприємства позивача, в іншому випадку позивач вимушений буде звертатися до суду за захистом прав та відшкодування збитків.

Листом №039-009-22 від 23.09.2022 відповідач запропонував позивачу, що враховуючи відсутність на складах постачальників та виробників в Україні необхідної цегли за договором, письмово узгодити заміну постачання цегли за договором, а саме: МКС-72 №22 у кількості 1 250 шт., та цегли МКС-72 №23 у кількості 1 000 шт. на цеглу SUPRAL S70 (з вмістом А12ОЗ - 77,0%) з розмірами 250*124*73 у кількості 1 000 шт. Також відповідач просить позивача додатково, одним листом, письмово повідомити про дозвіл вивезення з території підприємства позивача на 26-27 вересня 2022 року цегли ША №22 та №23 у кількості 1 250 та 1 000 відповідно, що була помилкова завезена Товариством з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП" за видатковою №7 від 30.08.2022 та ТТН №06/008 від 30.08.2022, відповідь просить надати до 11-00 години 26 вересня 2022 року.

Також листом №040-009-22 від 29.09.2022 відповідач повідомив про те, що невідповідність інших матеріалів, ані за якістю ані за кількістю, які були відвантажені та отримані позивачем у номенклатурних рамках за договором №8/07 ЛЖК від 08.07.2022, відповідач не отримав жодного письмового підтвердження, що свідчить про порушення положень Інструкції №П-6 "Про порядок сприйманий продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості" та Інструкції №П-7 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості" з боку позивача. Крім того, відповідач зазначив, що наполягає на отриманні відповіді на лист №039-009-22 від 23.09.2022, приймаючи внесення змін, щодо кількості товару, що підлягає поверненню, а саме: цегла вогнетривка ША №22 у кількості 1 120 штук та ША №23 у кількості 983 штук.

Внаслідок непоставки відповідачем товару належної якості, позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, чим істотно порушив умови договору, що є причиною виникнення спору.

Позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між сплаченою передоплатою (1 749 132,00 грн., в т.ч. ПДВ) та вартістю прийнятого товару (1 278 012,00 грн., в т.ч. ПДВ, а саме:

1) за видатковою накладною №7 від 30.08.2022:

- Мертель ММК-72 у кількості 1 тн. на суму 19 800,00 грн.;

- Цегла вогнетривка ША №5 у кількості 1 000 шт. на суму 72 150,00 грн.;

- Мертель МШ-39 у кількості 1 тн. на суму 6 700,00 грн.;

- Суміш бетонна суха СБК-1500 КК-10 у кількості 3,90 тн. на суму 148 200,00 грн.;

2) за видатковою накладною №8 від 01.09.2022:

- Цегла мулітокорундова МКВ-72 №4 (230*150*100) у кількості 1 875 шт. на суму 810 000,00 грн.;

3) Цегла вогнетривка ША №22 у кількості 120 шт. на суму 8 160,00 грн.)

у сумі 471 120,00 грн. та 100 032,33 грн. пені за період з 17.08.2022 по 18.01.2023 на підставі п.9.5 договору.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факти поставки продукції та оплати, строки дії договору, наявність/відсутність підстав для повернення попередньої оплати за договором, стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст.174 Господарського кодексу України.

Статтями 202, 203, 207 Цивільного кодексу України унормовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 627 Цивільного України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За статтею 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 655, ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з статтею 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частини 1 статті 671 Цивільного кодексу України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред`явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (частини 1, 3 статті 672 Цивільного кодексу України).

Згідно з статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Матеріалами справи підтверджується факт, який не заперечується відповідачем, неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо поставки товару в асортименті передбаченого п.1.1 договору.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року у справі № 3-127гс11, умовою застосування частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Отже, достатньою правовою підставою для заявлення вимог про повернення попередньої оплати є подання позову.

Предметом позову у даній справі є саме стягнення попередньої оплати на підставі частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, оскільки, за твердженням позивача, відповідачем не було поставлено оплачений товар.

Відповідач не надав доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 13 травня 2019 року у справі № 910/15009/17, оскільки позивач сплатив суму попередньої оплати, а відповідач не передав товар, правильним є застосування частини другої ст. 693 Цивільного кодексу України та наявність підстав для задоволення позову і повернення позивачу попередньої оплати.

Розмір основної заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів поставки товару в кількості та в асортименті, що визначені в договорі, а саме товару на суму 471 120,00 грн., з ПДВ, а саме цегли мулітокорундова МКС-72 №22 у кількості 1 250 шт. на суму 225 000,00 грн. т цегли мулітокорундова МКС-72 №23 у кількості 1 000 шт. на суму 167 600,00 грн., та доказів повернення сплаченої за нього грошової суми, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини суду не надано, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 471 120,00 грн. боргу за договором підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (стаття 218 Господарського кодексу України).

Так, виходячи з положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно пункту 1 статті 546, статті 547 Цивільного кодексу виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності відповідно до умов пункту 9.5 договору, а саме за несвоєчасну поставку товару сторони встановили неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни договору за кожен день прострочення.

Судом перевірено розрахунок позивача, встановлено його правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару в кількості та в асортименті, що визначені п.1.1 договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача 100 032,33 грн. пені нарахованої за несвоєчасну поставку товару за період з 17.08.2022 по 18.01.2023, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 567,29 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 231, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Львівський жиркомбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП" про стягнення 471 120,00 грн. попередньої оплати за непоставлений товар, 100 032,33 грн. пені задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК "УКР ГРУП" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, буд. 1, офіс 501, ідентифікаційний код 44285789) на користь Приватного акціонерного товариства "Львівський жиркомбінат" (79041, Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 132, ідентифікаційний код 00333598) 471 120,00 грн. попередньої оплати за непоставлений товар, 100 032,33 грн. пені та витрати зі сплати судового забору у розмірі 8 567,29 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв