ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.05.23 Справа № 917/917/22
Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., при секретарі судового засідання Токар А.В., розглянувши матеріали справи № 917/917/22
про стягнення 7 820 930,87 грн.,
Представники сторін: відсутні
11.04.2023 р. судом було прийнято рішення у даній справі, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» 6 132 681,21 грн. основного боргу, 852 538,97 грн. пені, 82 477,29 грн. річних, 106 015,46 грн. судового збору.
17.04.2023 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» надійшло клопотання, вх. № 4803 від 17.04.2023 р., про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/917/21 у розмірі 706 769,70 грн.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
Ухвалою суду від 18.04.2023 р. було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі № 917/917/22 на 04.05.2023 р. на 11:00.
Ухвалою від 04.05.2023 р. судове засідання відкладено на 11.05.2023 р. на 11:45.
05.05.2023 р. від відповідача до суду надійшло клопотання б/н від 05.05.2023 р. (вх. № 5678) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Сторони представництво в судове засідання 11.05.2023 р. не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.
Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд дійшов висновку про наступне:
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
В матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги № 05/2016 від 11.05.2016 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» та адвокатом Дучалом Олегом Федоровичем, додаткової угоди від 28.07.2022 р. до вказаного договору, Акту приймання-передачі наданих послуг від 13.04.2023 р., ордера серія АН № 1148452 від 14.04.2023 р. на надання відповідачу правової допомоги адвокатом Дучалом Олегом Федоровичем на підставі договору № 05/2016 від 11.05.2016 р та свідоцтва № 3617 від 20.10.2010 р. про право Дучала Олега Федоровича на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до п. 1.1 договору № 05/2016 від 11.05.2016 р. Клієнт дає завдання Адвокату та зобов`язується оплатити його послуги, а Адвокат зобов`язується відповідно до завдання Клієнта надавати йому юридичні послуги.
Згідно з п. 1 додаткової угоди від 28.07.2022 р. до договору № 05/2016 від 11.05.2016 р. на умовах цього договору Клієнт дає завдання Адвокату та зобов`язується оплатити його послуги, а Адвокат зобов`язується відповідно до завдання Клієнта надати йому правову допомогу при стягненні заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» в позовному провадженні в Господарському суді Полтавської області. Під заборгованістю розуміється сума грошових коштів, що підлягає сплаті ТОВ «Сервіс Ойл» на користь ТОВ «Інвент груп» за поставлений товар відповідно до договору поставки № 3007 від 30.07.2020 року.
Пунктом 5 вказаної додаткової угоди визначено, що за вказані послуги Клієнт сплачує Адвокату фіксований розмір гонорару, а саме 10 % від загального розміру стягнення згідно ухваленого рішення суду в сумі 706 769,70 грн. без ПДВ за роботу Адвоката.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 13.04.2023 р. послуги, зазначені в п. 1 додаткової угоди від 28.07.2022 р. до договору № 05/2016 від 11.05.2016 р., надані Адвокатом Дучалом О.Ф. у повному обсязі та у відповідності із вимогами договору. Клієнт не має претензій до Адвоката щодо об`єму та якості наданих послуг.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Даних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 також зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Як зазначено вище, відповідачем до суду було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У вказаному клопотанні позивач стверджує, що адвокатом Дучалом Олегом Федоровичем було подано лише клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, натомість жодних заяв по суті справи ним підготовлено не було та він не був присутнім у жодному судовому засіданні.
У зв`язку з викладеним, відповідач просить у задоволенні заяви позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/917/21 відмовити в повному обсязі.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Отже, діяльність адвоката не обмежується участю в судових засіданнях чи поданням до суду заяв по суті спору. До видів адвокатської діяльності, що може бути не відображена безпосередньо в матеріалах справи, належить також надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичної особи; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (що можуть бути підписані іншими особами, зокрема, посадовими особами Клієнта) тощо.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» витрат на професійну правничу допомогу у даній справі в повному обсязі.
Водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.
При цьому, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, не є обов`язковими для суду. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що спір у даній справі виник при виконанні договору поставки № 3007 від 30.07.2020 р. Сума позову становить 7 820 930,87 грн., з яких за рішенням суду від 11.04.2023 р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» 7 067 697,47 грн. (6 132 681,21 грн. основного боргу, 852 538,97 грн. пені, 82 477,29 грн. річних).
Таким чином, суд враховує, що даний спір не є незначним спором з юридичної точки зору. В той же час, суд також враховує, що судова практика з приводу спірних правовідносин є сталою та не становить виключної правової проблеми. Докази, якими позивач підтверджував обставини та на яких ґрунтувались позовні вимоги, не містили значного обсягу письмових документів, що підлягали аналізу представником позивача у даній справі та фактично складались з договорів поставки № 3007 від 30.07.2020 р. та від 29.11.2021р. №195 з додатками, п`яти видаткових накладних, п`яти рахунків-фактур та одного платіжного доручення. Отже, з урахуванням характеру та предмету спору, кількості його учасників, складності та обсягу матеріалів справи, а також обсягу документів наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, не можна стверджувати, що вивченню та дослідженню адвокатом в межах даної справи підлягав значний обсяг документів, а спір у справі був нестандартним або нетиповим з юридичної точки зору та вимагав від адвоката вивчення значного обсягу джерел права.
Щодо відповідності витрат на правову допомогу критеріям розумності та справедливості, враховуючи фіксований розмір витрат на правову допомогу та необхідністю у такому випадку підтвердити виконані роботи їх обсягом, суд встановив наступне:
Під час розгляду справи у суді першої інстанції безпосередньо представником відповідача Дучалом Олегом Федоровичем було подано лише клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. Адвокат Дучал О.Ф. також не брав участі в підготовчих засіданнях та в судових засіданнях під час розгляду справи по суті, а також не підписував жодних процесуальних заяв чи клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» у даній справі, що, однак, не свідчить про нездійснення ним адвокатської діяльності під час представництва інтересів позивача у даному судовому провадженні, про що судом зазначено вище. Справа розглядалася судом досить довгий час, однак вказане не свідчить про її складність, а відбулося з об"єктивних причин (перебування судді на лікарняному, відключення електропостачання в суді, довготривалі повітряні тривоги, що переривали засідання та викликали необхідність їх відкладення).
Виходячи із встановлених у справі обставин, суд вважає, що фактичний обсяг наданих позивачу послуг не був значним, а характер та предмет спору не вимагав дослідження та ознайомлення адвоката із значним обсягом процесуальних документів та не становив виключної правової проблеми для кваліфікованого адвоката. Сама по собі значна сума заявленої заборгованості також не свідчить про викладені обставини.
Також суд враховує, що відповідачем було вказано орієнтовний розмір витрат на послуги адвоката Остапенка Олександра Петровича у даній справі в розмірі 8 800,00 грн. Враховуючи принцип пропорційності у господарському судочинстві, який, з урахуванням положення статті 15 ГПК України, підлягає застосуванню під час визначення розміру судових витрат, суд дійшов висновку, що пропорційною до розміру витрат на послуги адвоката, заявленого відповідачем, співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та такою, що відповідає критеріям реальності та обґрунтованості у даному випадку є сума витрат на послуги адвоката позивача у розмірі 20 000,00 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвент груп» витрат на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд
2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 15.05.2023 р.

Суддя О.С. Мацко