ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд клопотання

"16" травня 2023 р. Справа № 916/1101/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Большакова В.А.

дослідивши матеріали справи

за заявою кредитора: Компанії CFSIT Inc.

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Стройбуд Іллічівськ (65000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Транспортна, буд. 45; )

про визнання банкрутом

Встановив

Ухвалою підготовчого засідання суду від 28.05.2021р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ Стройбуд Іллічівськ, визнано вимоги Компанії CFSIT Inc. до ТОВ Стройбуд Іллічівськ в сумі 5 250 004, 31 дол. США, що складає 147 302 520, 93 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ Стройбуд Іллічівськ строком на 170 календарних днів до 15.11.2021р.; призначено розпорядником майна боржника ТОВ Стройбуд Іллічівськ арбітражного керуючого Гонту О.А.

Ухвалою попереднього засідання від 12.01.2022р. визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів, до складу якого включено одного кредитора.

Постановою Господарського суду Одеської області від 11.02.2022р. визнано банкрутом ТОВ Стройбуд Іллічівськ; відкрито відносно ТОВ Стройбуд Іллічівськ ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 11.02.2023р.; ліквідатором ТОВ Стройбуд Іллічівськ призначено арбітражного керуючого Гонту О.А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2023р. клопотання ліквідатора ТОВ Стройбуд Іллічівськ арбітражного керуючого Гонти О.А. - задоволено частково; ухвалено видано наказ на примусове виконання постанови Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури від 11.02.2022р. по справі №916/1101/21 про банкрутство ТОВ Стройбуд Іллічівськ.

На примусове виконання ухвали видано наказ від 06.02.2023р.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Гонта О.А. звернулася із клопотанням від 13.04.2023р. (вх. №3-206/23 від 14.04.2023р.) про постановлення ухвали, якою зобов`язати колишнього керівника ТОВ Стройбуд Іллічівськ гр. Бобришева О.А. протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення такої ухвали передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору арбітражному керуючому Гонті О.А. Клопотання обґрунтоване тим, що ліквідатор ТОВ Стройбуд Іллічівськ звернулася до Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 06.02.2023р. Однак, вказаний наказу було повернуто без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

У повідомленні Борзнянського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №5826 від 06.03.2023р. вказано про повернення виконавчого документу наказу Господарського суду Одеської області від 06.02.2023р. без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ліквідатор у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства це арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 2 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Ч.ч.1, 2 ст. 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України „Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів та інше.

Ч. 1 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Ст. 169 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Ч. 1 ст. 170 ГПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Тому, судом встановлений порядок розгляду вказаного клопотання за наявними доказами поза межами судового засідання.

Враховуючи викладене, та те, що станом на теперішній час колишнім керівником боржника ТОВ Стройбуд Іллічівськ Бобришевим О.А., повноваження якого припинені Господарським судом Одеської області від 11.02.2022р., не передано ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Гонті О.А. бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів та інших цінностей банкрута, що суперечить положенням ч. 2 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, суд частково задовольняє клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Гонти О.А., оскільки прохання стосовно зобов`язати керівника не є заходом примусового виконання рішення у відповіднсоті до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ч. 2 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Стройбуд Іллічівськ арбітражного керуючого Гонти Оксани Анатоліївни - задовольнити частково.

2.Видати наказ на примусове виконання постанови Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури від 11.02.2022р. по справі №916/1101/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Стройбуд Іллічівськ.

Ухвала набирає законної сили 16 травня 2023р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Копію ухвали надіслати: арбітражному керуючому Гонті О.А. (21028, м. Вінниця, а/с 331).

Суддя Л.І. Грабован