ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/938/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» (Україна, 08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Софіївська Борщагівка, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА КІЛЬЦЕВА, будинок 56, ідентифікаційний код особи 35429675)
до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „МЕГА-ГАРАНТ» (Україна, 61057, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ДОНЦЯ-ЗАХАРЖЕВСЬКОГО, будинок 6/8, ідентифікаційний код особи 30035289)
про стягнення страхового відшкодування
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» з позовом до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „МЕГА-ГАРАНТ» та просить суд: розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; стягнути з Відповідача - АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на користь Позивача - ТДВ «СК «ВІДІ-С1 РАХУВАННЯ», суму страхового відшкодування у розмірі 23 638, 73 грн. (двадцять три тисячі шістсот тридцять вісім гривень 73 копійок); стягнути з Відповідача - АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на користь Позивача - ТДВ «СК «ВІДІ-СГРАХУВАННЯ», сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) за подання до суду позовної заяви.

Ухвалою від 15.03.2023 було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Ухвала суду про відкриття провадження була направлена за юридичною адресою відповідача, однак не була вручена та повернулася до суду з відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою 22.03.2023 (поштове відправлення 521).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи викладене, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву в установлені строки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.09.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» (надалі - ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ») та ОСОБА_1 , було укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № CLAU-23511 (надалі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортній засобом Nissan Juke, номер кузова НОМЕР_1 (надалі - Застрахований ТЗ).

29.12.2021 року по вул. Ю. Іллєнко 81, у місті Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля Застрахованого ТЗ та автомобіля Hyundai Accent, д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Вищезазначене ДТП було зафіксовано за допомогою камер відеонагляду, на місце ДТП було викликано поліцію. Управлінням патрульної поліції в м. Києві враховуючи відеозапис з камер було сформовано довідку про ДТП № 442463 в якій зазначено, що другий учасник ДТП був за кермом Hyundai Accent, д/н НОМЕР_2 . Водій Hyundai Accent, д/н НОМЕР_2 , є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю Nissan Juke, номер кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 .

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦКУ) передбачено, що шкода, завдані джерелом підвищеної небезпеки (ч 1 ст. 1187 ЦКУ відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦКУ шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

26.01.2022 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/0310.22 звернулася ОСОБА_1 у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування.

08.02.2022 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі Страхового акту № 12578 від 03.022.2022 року, виходячи з Рахунку № ІСзС-0025639 від 26.01.2022 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 23 638,73 грн. (двадцять три тисячі шістсот тридцять вісім гривень 73 копійки) що підтверджується платіжним дорученням № 332 від 08.02.2022 року.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦКУ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних втрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 36.4. cт. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплата, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Цивільно-правова відповідальність водія Hyundai Accent, д/н НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у Відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206214357 (надалі - Поліс), за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобілі марки Hyundai Accent, д/н НОМЕР_2 , особою відповідальність якої застрахована.

Відповідно до п. 9.4. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Полісом передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих у розмірі - 130 000,00 грн. На підставі вищевикладеного, Позивач звертався до Відповідача із Заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.2/0912-22, надісланої на офіційну електронну адресу. Станом на день звернення до суду, жодної відповіді чи коштів від Відповідача до Позивача не надходило.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника, або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Оскільки, врегулювати спір у досудовому порядку не вдалось, ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звертається до суду для відновлення свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Отже, до позивача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги, яке потерпілий мав до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому позовні вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „МЕГА-ГАРАНТ» страхового відшкодування в розмірі 23 638,73 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „МЕГА-ГАРАНТ» (Україна, 61057, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ДОНЦЯ-ЗАХАРЖЕВСЬКОГО, будинок 6/8, ідентифікаційний код особи 30035289) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ „ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» (Україна, 08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Софіївська Борщагівка, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА КІЛЬЦЕВА, будинок 56, ідентифікаційний код особи 35429675) страхове відшкодування в розмірі 23 638,73 грн та 2 684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Л.С. Лаврова