номер провадження справи 9/178/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.05.2023 Справа № 908/2595/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Суддя Боєва О.С.
при секретарі судового засідання Бичківській О.О.
За участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.04.2023 у справі №908/2595/22 у задоволенні позову Співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16 в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16 до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 66471,74 грн - відмовлено.

28.07.2022 до господарського суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд надійшла заява відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2595/2 та стягнення з ОСББ Воронезька 16 на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн.

Згідно з протоколом передачі від 28.04.2023 заяву передано на розгляд раніше визначеному у судовій справі складу суду головуючому судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 04.05.2023 заяву прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 11.05.2023. Позивачу запропоновано надати суду письмове пояснення (заперечення) щодо поданої відповідачем заяви.

05.05.2022 до суду від відповідача надійшла заява (документ сформований в системі «Електронний суд») про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності відповідача та його представника. Зазначив, що заяву про ухвалення додаткового рішення по вказаній справі підтримує в повному обсязі.

10.05.2023 до суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання, яке призначено на 11.05.2023 без участі представника ОСББ «Воронезька 16». Також в заяві зазначено про підтримання заяви, просив її задовольнити.

Частиною 4 статті 244 ГПК України встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище заяви сторін, суд дійшов до висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін.

Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

З положень статті 123 ГПК України слідує, що до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи № 908/2595/22 слідує, що відповідач у відзиві на позовну заяву просив стягнути з позивача понесені судові витрати, в тому числі на правову допомогу. До відзиву був наданий орієнтовний розрахунок судових витрат на загальну суму 10 000,00 грн.

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат розмір витрат на професійну правову допомогу становив: 3000,00 грн складання відзиву на позовну заяву, 1000,00 грн складання клопотання про закриття провадження у справі, 6000,00 грн (3 х 2000,00 грн) участь у 3-х судових засіданнях.

03.04.2023 до суду від відповідача надійшла заява, яка сформована в системі «Електронний суд», про долучення до матеріалів справи копії документів, які підтверджують факт та розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу в цій справі. Спросив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесенні витрати у розмірі 14 000,00 грн. До заяви від 03.04.2023 додані копії Договору про надання правової (правничої) допомоги №58-22 від 19.12.2022, додатку №1 від 19.12.2022 до договору №58-22, договору № 0108 від 01.08.2021, Акту №1 від 16.01.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, Акту №2 від 20.01.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, Акту №4 від 15.02.2023 наданих послуг за договором № 58-22 від 19.12.2022, Акту №5 від 22.02.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, Акту №6 від 09.03.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, квитанції про сплату наданих послуг 5 штук.

Вказані докази були подані відповідачем 03.04.2023, тобто до закінчення судових дебатів у справі , а отже у встановлений ч.8 ст. 129 ГПК України строк.

На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від відповідача відповідної заяви та надання ним доказів у встановлений строк, суд дійшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2595/22 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою її до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), в якій вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Велика Палата вказувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited проти України, заява N 19336/04, § 268) )).У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Отже при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Відповідно до правової позиції висловленої у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові Великої Палати Верхового Суду від 16.11.2022 № 922/1964/21 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем заперечень щодо поданої відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення та заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про стягнення з Співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16 в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16 суми 14 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до висновку, що вона підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Матеріали справи № 908/2595/22 свідчать, що представництво інтересів ОСОБА_1 здійснювалось адвокатом Пономаренко Олександром Олександровичем, який діяв на підставі ордеру серія АР № 1108850, виданого 19.12.2022 на підставі договору про надання правничої допомоги 58-22 від 19.12.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Право Студія» та Огузлімановою К.О. (копії містяться в матеріалах справи)

До заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення також були додані копії: Договору № 0108 від 01.08.2021, Договору про надання правової (правничої) допомоги №58-22 від 19.12.2022, додатку №1 від 19.12.2022 до договору №58-22, Акту №1 від 16.01.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, Акту №2 від 20.01.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, Акту №4 від 15.02.2023 наданих послуг за договором № 58-22 від 19.12.2022, Акту №5 від 22.02.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, Акту №6 від 09.03.2023 наданих послуг за договором №58-22 від 19.12.2022, квитанції про сплату наданих послуг 5 штук на загальну суму 14 000,00 грн.

Відповідно до Додатку № 1 від 19.12.2022 до договору №58-22, сторони з урахуванням п. 3.2.3 основного договору встановили розміри гонорару за надання правової допомоги виконавцем, зокрема, 1000,00 грн за первісне ознайомлення з матеріалами справи, 3000,00 грн за складання відзиву, 1000,00 грн за складання клопотань, заяв, заперечень, пояснень, 2000,00 грн за участь у судовому засіданні.

В акті наданих послуг №1 від 16.01.2023 викладено детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), що включають: складання відзиву на позовну заяву по справі №908/2595/22 (3000,00 грн) та складання клопотання про закриття провадження по справі (1000,00 грн.). Відповідно до актів наданих послуг №2 від 20.01.2023, №4 від 15.02.2023, №5 від 22.02.2023, № 6 від 09.03.2023 адвокатом виконані наступні роботи участь у п`яти судових засіданнях (2000,00 грн. за кожне судове засідання). Загальний розмір вартості виконаних робіт (наданих послуг) склав 14 000,00 грн.

Господарський суд враховує, що заявлена відповідачем загальна сума витрат на професійну правничу допомогу не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару з урахуванням таких критеріїв як: справедливість, добросовісність, розумність; принципів співмірності та розумності судових витрат, складності справи № 908/2595/22, яка розглядалась за правилами загального позовного провадження, витраченого адвокатом відповідача часу на надання послуг у даній справі, в тому числі на участь в судових засіданнях.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Надані відповідачем докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 14 000,00 грн. за рахунок позивача, в даній конкретній справі, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений та документально обґрунтований. Необхідність понесення таких витрат стало наслідком необґрунтованого звернення позивача до суду та необхідністю спростування відповідачем заявлених вимог та захисту своїх законних прав та охоронюваних майнових інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн., які понесені відповідачем, є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг) та складність справи.

На підставі викладеного, суд, приймаючи до уваги положення статті 129 ГПК України, вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у заявленому відповідачем розмірі, поклавши ці витрати на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2595/22 та стягнення з Співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16 в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16 суми 14 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу задовольнити.

Стягнути з Співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16 в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ВОРОНЕЗЬКА 16, (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, буд. 16) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) суму 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.05.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва