ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р. Справа №914/2342/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі:

головуючого (судді доповідача): Кордюк Г.Т.

суддів: Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

Секретар судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Миколаївської ДЛГ ЛГП «Галсільліс», б/н від 20.03.2023 (вх. №01-05/935/23 від 28.03.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2023 (повний текст рішення виготовлено 03.03.2023. Суддя Синчук М.М.)

у справі №914/2342/22

за позовом: Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача - 1: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

позивача - 2: Тростянецької сільська рада, Львівська обл., с. Тростянець

до відповідача: Миколаївської ДЛГ ЛГП «Галсільліс», Львівська обл., Миколаївський р-н, м. Миколаїв

про: відшкодування шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу внаслідоr незаконної порубки дерев в сумі 157 300, 19 грн.

за участі представників:

від позивача-1 Валько В.Р.;

від позивача-2 не з`явився;

від відповідача не з`явився;

від прокуратури Місінська М.А.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.03.2023 у справі №914/2342/22 позов задоволено. Стягнуто з Миколаївського ДЛГП «Галсільліс» (ЄДРПОУ З1042915; 81600, вул. Лисенка, 38, м. Миколаїв, Миколаївськийр-н, Львівська обл.) шкоду у сумі 157 300,19 грн., завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, до спеціального фонду місцевого бюджету Тростянецької сільської ради Стрийського району (81614, вул. Зелена, 2, с. Тростянець, Стрийський р-н, Львівська обл.; ГУК Львів/Тростянець тг/24062100, , Казначейство України, р/р UA0013779, код класифікації доходів бюджету: 24062100,: грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавтсва про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності) з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів. Стягнуто з Миколаївського ДЛГП «Галсільліс» (, 81600, вул. Лисенка, 38, м. Миколаїв, Миколаївський р-н, Львівська обл.) на користь Львівської обласної прокуратури сплачений судовий збір в розмірі 2 481 грн. (реквізити отримувача: 79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19,МФО 820172, р/р UA 0000774 в ДКСУ в м. Київ, ).

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що в матеріалах справи наявний лісорубний квиток, виданий Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс» для проведення рубок у кв. 9 вид. 17, 18 на площі 0.2 га, однак згідно з Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів такий мав бути виданий обласними управліннями лісового та мисливського господарств через дозвільні центри. Як встановлено судом, Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства листом від 10.06.2022 № 828/22 повідомило, що жодних повідомлень щодо проведення рубок, зокрема «Ремонт лісових доріг» від відповідача не отримувало. Відповідачу дозволів на вирубку поодиноких дерев не давали. Вказані порушення зафіксовані Державною екологічною інспекцією у Львівській області під час проведення проведення планової перевірки від 25.02.2021 №154 дотримання вимог природоохоронного законодавства Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс». Зокрема, в акті №154/06/2/4 від 15.03.2021, що підписаний Керівником - лісничим ОСОБА_1 та зазначено, що зауваження будуть надані до 30.03.2021. В матеріалах справи зауваження відсутні. Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 встановлено, що рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» проведена з порушенням вимог природоохоронного законодавства. Встановлено порушення вимоги наступних нормативно - правових актів природоохоронного законодавства: Ст.ст.19, 48,69 Лісового Кодексу України; п.44 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761. Розмір збитків заподіяних внаслідок самовільної, як встановлено, рубки дерев становить 157 300,19 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч триста гривень, 19 копійок).

Не погодившись з вказаним рішенням, Миколаївський ДЛГ ЛГП «Галсільліс», звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 20.03.2023 (вх. №01-05/935/23 від 28.03.2023), у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від від 01.03.2023 у справі №914/2342/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

- Львівською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №000021 від 21.01.2022 у якому 25.08.2022 прокурором Спеціалізованої прокуратури Львівської обласної прокуратури затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України. Дане кримінальне провадження №000021 з 29.08.2022 перебуває на розгляді у Миколаївському районному суді Львівської області (справа №447/1990/22. У межах даної судової справи знаходяться три позови прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Кінаша А.М. серед яких позов до підозрюваного/обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі кримінальним правопорушенням, в сумі 157 300, 19 грн. Єдиним позивачем зазначено Тростянецьку сільську раду Львівської області. Даний позов є первинним, не відкликався, не змінювався, знаходиться з 29.08.2022 у суді, розглядається по суті. Вказаний факт достовірно був відомим органам прокуратури станом на 21.09.2022 час заявлення аналогічного позову до Господарського суду Львівської області, проте, Львівською обласною прокуратурою проігноровано дану обставину та з метою штучного врегулювання допущених порушень у межах кримінального провадження заявлено аналогічний повторний позов до Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс», де зазначені одні і ті ж обставини та документи, пов`язані із видачею лісорубного квитка № НОМЕР_1 серії ЛЬ ЛРК від 09.12.2019, на підставі якого проведено незаконну рубку дерев у кварталі 9 виділах 17, 18 та описується один і той же акт №154/06/214 від 15.03.2021, складений Державною екологічною інспекцією у Львівській області за результатами проведеної перевірки щодо дотримання Миколаївським дочірнім лісогосподарським підприємством «Галсільліс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, регіонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів;

- у позовній заяві прокуратурою вказано, що станом на день подачі заяви шкода у добровільному порядку не відшкодована та відомості, що позивачем не поданого іншого позову до того ж відповідача. Проте, у жодний спосіб не обґрунтовано винесення Державною екологічною інспекцією у Львівській області претензії № 36 від 30.03.2021 про відшкодування збитків у сумі 127 283, 33 грн., яка виведена за незаконну порубку у кварталі 9 виділах 17 та 18. Дана претензія має відмінну суму, відмінні дані щодо кількості, якості та характеристик дерев, вона не відкликана, не анульована, не спростована, а долучена як доказ вини як до матеріалів кримінального провадження, так і до матеріалів позовної заяви. Достовірно встановити вищевказані обставини неможливо до вирішення іншим судом вищевказаного кримінального провадження №000021 обставини щодо дотримання експертами та спеціалістами порядку фіксації зрубаної деревини, відповідного обрахування збитків, що унеможливлює встановлення неочевидних обставин без проведення додаткових допитів у судовому засіданні та призначення додаткових експертних досліджень, що у свою чергу має значення для встановлення самого факту порушення та за умови такого обрахування об`ємів лісової продукції та нарахуваннях санкцій;

- позов прокуратури відповідач вважає передчасним, а тому у ході судового розгляду у суді першої інстанції подавалось клопотання про зупинення провадження за позовом Львівської обласної прокуратури до встановлення Миколаївським районним судом Львівської області вини обвинуваченого ОСОБА_1 у діях, які входять у об`єм можливої відповідальності Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» як юридичної особи, визначення особи цивільного відповідача у відповідності до норм кримінального процесуального законодавства;

- згідно матеріалів позовної заяви та відповіді на відзив прокуратурою береться за основу наявність та розмір суми збитків, нарахованих Державною екологічною інспекцією у Львівській області та висновком експертизи у кримінальному провадженні. Проте відомості та розрахунок до акту Державної екологічної інспекції у Львівській області про обчислення розміру шкоди у кварталі 9 виділах 17 та 18, сформований 30.03.2021, та розрахунки, подані науковим висновком у кримінальному провадженні, та висновком експерта від 22.06.2022 №се-19/114-22/3116-ЕЛ, побудовані на розбіжностях у вихідних даних, є неспростованими у межах досудового розслідування та потребують проведення додаткових процесуальних дій;

- судом не взято до уваги те, що всі матеріали, що можуть служити доказами у даній справі, знаходяться у матеріалах кримінального провадження до яких доступ у відповідача відсутній та їх неможливо долучити як доказ. Судом не поставлено питання про витребування інших доказів з кримінального провадження попри явні сумніви у достовірності та повноті доказів, що подані прокуратурою;

- судом не враховано, що прокуратурою чи іншими заявленими позивачами ні у даній справі, ні у інших формах реагування не оскаржено видачу лісорубного квитка серії ЛЬ ЛКР №012257 від 09.12.2019 не визнано його протиправним, а лише описово висловлено позицію щодо його ймовірно незаконного походження.

05.04.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від Державної екологічної інспекції надійшов відзив б/н від 04.04.2023 (вх. №01-04/2349/23 від 05.04.2023), у якому позивач-1 зазначає про те, що у матеріалах справи наявний державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №176970 виданий Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» на право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :16:000:00. Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс» виданий лісорубний квиток для проведення рубок у кв. 9 вид. 17, 18 на площі 0.2 га, однак згідно з Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів такий мав бути виданий обласними управліннями лісового та мисливського господарств через дозвільні центри. Водночас, Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства листом від 10.06.2022 № 828/22 повідомило, що жодних повідомлень щодо проведення рубок, зокрема «Ремонт лісових доріг» від відповідача не отримувало. Відповідачу дозволів на вирубку поодиноких дерев не давали. В підтвердження законності видачі лісорубного квитка серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» Миколаївське ДЛГП надало акт обстеження від 05.12.2019 року, проведеного комісією в складі помічника лісничого Шух Ю.Р., майстра лісу Бардак P.P. та лісника обходу №2 Писанчина І.Т. Вищезазначений акт обстеження не може бути підставою для видачі лісорубного квитка. Тому лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» виданий незаконно. Натурним обстеженням встановлено, що в кварталі 9 виділ 17,18 суцільним способом вирубано просіку довжиною орієнтовно 250 м, ширина 4-6 м. Межі рубки позначені фарбою на деревах. На час перевірки рубка завершена, лісопродукція з ділянок вивезена. Акт огляду місць використання лісових ресурсів не представлено…». 12.05.2022 прокурор спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш Андрій Миронович та завідувач кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України Осадчук Леонід Семенович в присутності понятих Бардак Р., Герилів.Р. та ОСОБА_2 здійснили огляд місцевості, зокрема кварталу 9 виділах 17, 18 площею 0, 2 га рубку «Будівництво лісових шляхів» 2019. Протокол огляду підписаний усіма учасника слідчої дії, зауважень немає. Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 встановлено, що рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» проведена з не дотриманням вимог природоохоронного законодавства. Встановлено порушення вимоги наступних нормативно - правових актів природоохоронного законодавства: Ст.ст.19, 48,69 Лісового Кодексу України; п.44 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761. Розмір збитків заподіяних внаслідок самовільної, як встановлено, рубки дерев становить 157 300,19 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч триста гривень, 19 копійок).

14.04.2023 на адресу Західного апеляційного господарського суду від Львівської обласної прокуратури надійшов відзив №12-279вих-23 від 12.04.2023 (вх. №01-04/2526/23 від 14.04.2023) , у якому прокурор зазначає:

- прокурором у даній господарській справі для підтвердження предмета доказування долучено висновок експерта від 08.07.2022 №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ у кримінальному провадженні № 0000021 від 21.01.2022, який містить інформацію щодо предмета доказування у даній господарській справі суми завданих збитків в результаті проведення незаконних рубок. При вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №918/204/18);

- за результатами огляду за участю сторін долученого до матеріалів справи диску з оглядом місця події у суді першої інстанції підтверджено кількість та обміри незаконно зрубаних дерев за результатами проведеної рубки «Ремонт лісових шляхів» у кварталі 9 виділах 17 та 18. Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували дані обставини справи;

- підставою для пред`явлення позову прокурором стали порушення виявленні за результатами проведеної у період з 09.03.2021 15.03.2021 Державною екологічною інспекцією у Львівській області планової перевірки щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс». Як вбачається з акту, складеного за результатами проведеної перевірки, Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс» видано лісорубний квиток серії ЛЬ ЛРК №012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових доріг» у кварталі 9, виділах 17 та 18, однак лісова дорога в місці проведення рубки в матеріалах лісовпорядкування 2012 року не значиться, а отже рубка «Ремонт лісових шляхів призначена на неіснуючій дорозі». У той же час, згадана рубка проведена на підставі акту обстеження від 05.12.2019 року, проведеного комісією в складі працівників лісогосподарського підприємства. Оскільки такий акт обстеження не може бути підставою для видачі лісорубного квитка, такий виданий незаконно. Інспекторами Інспекції первинно при проведенні перевірки через наявний сніговий покрив не проведено обстеження та замірів діаметрів пнів зрубних дерев. Таким чином, розрахунок завданих збитків уповноваженими особами Інспекції проведено на підставі наданих відповідачем відповідних документів. Відповідно до розрахунку, проведеного Державною екологічною інспекцією у Львівській області, розмір завданої шкоди внаслідок незаконного вирубування дерев у кварталі 9, виділах 17 та 18 становить 127 283, 33 тис. Однак, у межах кримінального провадження № 0000021 від 21.01.2022 судовим експертом Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру проведено судову інженерно-екологічну експертизу. При проведенні експертизи експертом взято до уваги огляд лісової ділянки, проведеного у межах кримінального провадження за участю завідувача кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України професора ОСОБА_3 , прокурора спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш Андрій Миронович та працівників лісогосподарського підприємства. При проведенні огляду жодних зауважень щодо правильності обміру пнів чи їх якісних характеристик працівниками Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» не заявлено. Відповідно до висновків експертизи, рубка у кварталі 9, виділах 17, 18 проведена з недотриманням вимог природоохоронного законодавства, зокрема з порушенням вимог ст. 19, 48, 69 Лісового кодексу України та п. 44 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761. Проведеним експертним дослідженням встановлено, що загальний розмір шкоди, заподіяної лісу внаслідок самовільної рубки дерев згідно згаданого лісорубного квитка у кварталі 9, виділах 17, 18 становить 157 300, 19 грн.

Тростянецька сільська рада (позивач-2) відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/2342/22 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Плотніцького Б.Д. та Кравчук Н.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» б/н від 20.03.2023 (вх. №01-05/935/23 від 28.03.2023) на рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2023 у справі №914/2342/22. Розгляд апеляційної скарги призначити в судовому засіданні на 15.05.2023 о 10 год. 00 хв. у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81 в залі судового засідання № 6.

15.05.2023 о 10 год. 00 хв. у судове засідання з`явились представник позивача -1 Валько В.Р. та прокурор Місінська М.А.

В судовому засіданні представник позивача-1 та прокурор підтримали свої доводи викладені у відзивах на апеляційну скаргу, висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Позивач-2 участі уповноваженого представника у судовому засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №448 від 13.04.2023, яке повернулось на адресу суду та наявне в матеріалах справи.

Відповідач участі уповноваженого представника у судовому засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №464 від 13.04.2023, яке повернулось на адресу суду та наявне в матеріалах справи.

15.05.2023 о 10 год. 20 хв. на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання б/н від 15.05.2023 (вх. №01-04/3198/23 від 15.05.2023) про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням та зверненням до лікаря в.о. керівника Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» - Колодія А.Б. Проте дане клопотання суд не бере до уваги, з огляду на те, що довідкою відділу документального забезпечення Західного апеляційного суду підтверджено те, що лист, який надійшов на електронну адресу апеляційного господарського суду 15.05.2023 о 10 год. 20 хв. від Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» не містить файлів з кваліфікованим електронним підписано. Окрім того, дане клопотання передано суду о 10 год. 42 хв. після проголошення вступної та резолютивної частини постанови судом, що підтверджується протоколом судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, зокрема з приводу того, що судове засідання відбудеться 15.05.2023 о 10 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача-1 та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з Державним актом Серія ЯЯ №176970 право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :16:000:00 зареєстровано за Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс».

Державною екологічною інспекцією у Львівській області на підставі посвідчення (направлення) від 25.02.2021 № 154 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс»

За результатами перевірки 15.03.2021 складено акт №154/06/2/4, з якого встановлено наступне: «…Миколаївське ДЛГП ЛГП «Галсільліс» видало лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК №012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га об`ємом 23 м3 ліквідної деревини Лісова дорога (шлях) в місці проведення рубки в матеріалах лісовпорядкування 2012 року не значиться, а отже рубка - «Ремонт лісових шляхів» призначена на неіснуючій дорозі.

В підтвердження законності видачі лісорубного квитка серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» Миколаївське ДЛГП надало акт обстеження від 05.12.2019 року, проведеного комісією в складі помічника лісничого Шух Ю.Р., майстра лісу Бардак Р.Р. та лісника обходу №2 Писанчина І.Т. Вищезазначений акт обстеження не може бути підставою для видачі лісорубного квитка. Тому лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» виданий незаконно.

Натурним обстеженням встановлено, що в кварталі 9 виділ 17,18 суцільним способом вирубано просіку довжиною орієнтовно 250 м, ширина 4-6 м. Межі рубки позначені фарбою на деревах. На час перевірки рубка завершена, лісопродукція з ділянок вивезена. Акт огляду місць використання лісових ресурсів не представлено…».

Актом №154/06/2/4 також встановлено: «…Враховуючи наявність снігового покриву, який унеможливлює проведення замірів діаметрів пнів дерев, розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконних рубок:

в кварталі 27 виділ 27 площа 0,3 га «Будівництво лісових шляхів» 2019 року;

в кварталі 27 виділ 8 плота 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 22 виділ 16 пл. 0.6 га рубки поодиноких дерев-вибіркова 2020 року

буде проведено на основі виданих лісорубних квитків та матеріалів відведення насадження в рубку, проведених спеціалістами підприємства ( копії лісорубних квитків та матеріалів відведення додаються)...»

Акт №154/06/2/4 від 15.03.2021 підписаний Керівником - лісничим Плішило Ю.В. та зазначено, що зауваження будуть надані до 30.03.2021.

В матеріалах справи зауваження відсутні.

Згідно з розрахунком шкоди заподіяної лісу незаконною рубкою дерев, відведених в суцільну рубку «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в кварталі 9 виділ 17, 18 на площі 0,2га Миколаївського ДЛГП «Галсільліс», виявленою при проведенні планової перевірки від 22.03.2021, встановлено, що загальний розмір шкоди з врахуванням щорічних індексацій 2009-2018 років становить: 32174.00 X 1.223 х 1.123 х 1.091 х 1.046 х 1.005 х 1.249 х 1.433 х 1.124 х 1, 137 х 1.098 = 127 283.33 грн.

Державна екологічна інспекція у Львівській області на адресу Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс» скерувала претензію № 36 від 30.03.2021 про відшкодування збитків у сумі 127 283,33 грн з пропозицією в добровільному порядку у місячний термін відшкодувати збитки, завдані навколишньому природному середовищу у вищевказаній сумі.

Згідно витягу з Єдино реєстру досудових розслідувань, 21.01.2022 відкрито кримінальне провадження №000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Старшим слідчим у кримінальному провадженні М. Артимком 22.02.2022 винесено постанову про призначення судової інженерно - екологічної експертизи та на адресу Львівського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру скеровано матеріали кримінального провадження № 000021.

На вирішення експерту поставлено наступні питання: 2.1. Чи рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛІТІ «Галсільліс» проведена з дотриманням вимог природоохоронного законодавства? Якщо ні, то вимоги яких нормативно-правових актів природоохоронного законодавства були порушені? 2.2. Якщо рубка проведена всупереч діючим вимогам у галузі лісоохоронного законодавства, то яку суму збитків при цьому заподіяно? 2.3. Чи підтверджується матеріалами контролюючого органу факт та характеристики виявленого екологічного Правопорушення?.

Львівська обласна прокуратура 24.04.2022 листом №12-248вих-22 звернулась до Ректора Національного лісотехнічного університету України в якому вказала, що 23.03.2022 на адресу СУ ГУНП у Львівській області отримано клопотання судового експерта про організацію судової інженерно-екологічної експертизи, згідно з яким для відповіді на поставленні питання необхідно додатково залучити у якості спеціаліста фахівців з лісництва, лісової таксанії та лісовпорядкування, деревинознавства та не деревних ресурсів лісу Національного лісотехнічного університету України в порядку ст. 71 КПК України. Враховуючи вищенаведене прошу визначити фахівців Національного лісотехнічного Університету України для проведення судово інженерно-екологічної експертизи.

Постановою від 02.05.2022 прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш А.М. залучив завідувача кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України Осадчука Леоніда Семеновича, для участі у кримінальному провадженні № 0000021 від 21.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, як спеціаліста -спеціаліста фахівців з лісівництва, лісової таксації та лісовпорядкування, деревинознавства та не деревних ресурсів лісу з метою опрацювання окремих питань виконання судової інженерно-екологічної експертизи, надання відповідних консультації під час досудового розслідування, зокрема проведення натурних досліджень (встановлення кількісного та якісного складу різаних дерев) лісових ділянок Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс».

12 травня 2022 прокурор спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш Андрій Миронович та завідувач кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України Осадчук Леонід Семенович здійснили огляд з місцевості, зокрема кварталу 9 виділах 17, 18 площею 0, 2 га рубку «Будівництво лісових шляхів» 2019.

В ході огляду, зокрема в кварталі 9 виділах 17, 18 виявлено 13 пнів.

Протокол огляду підписаний усіма учасника слідчої дії, зауважень немає.

Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства листом від 10.06.2022 № 828/22, повідомило, що жодних повідомлень щодо проведення рубок, зокрема «Ремонт лісових доріг» від відповідача не отримувало. Відповідачу дозволів на вирубку поодиноких дерев не давали.

Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 встановлено, що рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» проведена з не дотриманням вимог природоохоронного законодавства. Встановлено порушення вимоги наступних нормативно - правових актів природоохоронного законодавства: Ст.ст.19, 48,69 Лісового Кодексу України; п.44 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761. Розмір збитків заподіяних внаслідок самовільної, як встановлено, рубки дерев становить 157 300,19 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч триста гривень, 19 копійок).

В результаті дослідження виявлено 13 пнів сироростучих дерев у кв. 9 вид. 17, 18, які залишені після проведення рубки «Ремонт лісових шляхів», а саме дуб - 2 дерева, граб - 11 дерев.

Експертиза №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 проводилась судовим експертом відділу будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС Артишко Мартою Василівною, яка має вищу екологічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-екологічної експертизи за експертною спеціальністю 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля» (свідоцтво № 18443, видане ЕКК МВС України 3.12.2021), стаж експертної роботи з 2018 року. Експерт повідомлений про кримінальну відповідальність.

Львівська обласна прокуратура звернулась до Тростянецької сільської ради з листом №12-520вих-22 від 21.07.2022 з вимогою повідомити обласну прокуратуру про те, чи зверталась Тростянецька сільська рада з позовною заявою до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення 157 300,19 тис. грн. шкоди, завдані незаконною порубкою лісу, у випадку не звернення до суду, повідомити причини.

Тростянецька сільська рада у відповідь на звернення прокуратури повідомила, що у зв`язку з недостатністю у кошторисних призначеннях сільської ради відповідних видатків на сплату судового збору, оскільки в першу чергу забезпечуються видатки на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану, Тростянецькою сільською радою заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду про стягнення з Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» вищевказаних збитків в розмірі 157 300, 19 грн. у примусовому порядку не вживалися. Поряд з цим проінформувала, що на даний час вказаним підприємством в добровільному порядку збитки в розмірі 157 300, 19 грн, завдані природним ресурсам внаслідок допущених порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища згідна з актом перевірки Державної екологічної інспекції Львівській області, не відшкодовано.

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура повідомила Тростянецьку сільську раду про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом звернення до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Тростянецької сільської ради до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев.

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура звернулась до Державної екологічної інспекцї у Львівській області з проханням №12-619 вих -22 надати інформацію щодо стану відшкодування шкоди, завданої відповідними лісопорушеннями, а також вжиті Державною екологічною Інспекцією у Львівській області заходи на їх відшкодування, в тому числі в судовому порядку та водночас, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила, що у разі невжиття заходів Державною екологічною інспекцією у Львівській області для захисту інтересів держави у даних правовідносинах Львівська обласна прокуратура звернеться до суду з позовом в інтересах держави.

Державна екологічна інспекця у Львівській області листом №13-2718 від 19.08.2022 повідомила прокуратуру, що станом на 19.08.2022 року збитки Миколаївським ДЛГП «Галсільліс» за претензіями №36, 37, 38, 39 у сумі 127 283,33 грн, 273 003,67 грн, 396 780,36 грн, 146 178,65 грн. не відшкодовані. Інспекція не зверталася до Господарського суду Львівської області щодо відшкодування цих збитків, оскільки кількість виділених коштів є недостатньою для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

З приводу доводів апелянта щодо представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів у суді.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає у тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган;

2) у разі відсутності такого органу

(постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18).

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). А відповідно до абзаців першого та другого частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини п`ятої статті 53 ГПК України у редакції, чинній на час подання позову).

ЄСПЛ звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти росії» (Menchinskaya v. russia), заява № 42454/02, § 35).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави має бути наявність порушень або загрози порушень цих самих інтересів.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р., поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України в логічно-значеннєвому зв`язку з поняттям «права», слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як обумовлений загальним змістом об`єктивного та прямо не опосередкованого в суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, який є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, що не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим принципам.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Абзацом другим ч. 5 ст. 53 ГПК України передбачено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, позивачами у справі виступають органи, уповноважені державою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, які визначені прокурором в позовній заяві, а саме Державна екологічна інспекція у Львівській області та Тростянецька сільська рада.

Частиною третьою ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до частини четвертої вказаної вище статті, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Порушення інтересів держави у спірних правовідносинах та необхідність їх захисту обґрунтована прокурором в позовній заяві посиланням на те, що саме держава несе відповідальність за стан здоров`я населення, саме вона відповідає за забезпечення їх екологічних прав на безпечне довкілля, саме вона має забезпечити належне та принципове збереження навколишнього природного середовища, незважаючи навіть на те, що шкоду їй заподіяно державним підприємством. А тому, безсумнівно, інтереси держави присутні у позитивному вирішенні указаного позову.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, територія, у межах якої виявлено факти незаконної порубки деревини перебуває у адміністративно-територіальних межах Тростянецької сільської ради.

Таким чином, в даному випадку Тростянецька сільська рада є органом, до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища якого мають стягуватися збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів.

Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 зазначив, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівська обласна прокуратура звернулась до Тростянецької сільської ради з листом №12-520вих-22 від 21.07.2022 з вимогою повідомити обласну прокуратуру про те, чи зверталась Тростянецька сільська рада з позовною заявою до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення 157 300,19 тис. грн. шкоди, завдані незаконною порубкою лісу, у випадку не звернення до суду, повідомити причини.(а.с.72-73, т.1)

Тростянецька сільська рада у відповідь на звернення прокуратури повідомила, що у зв`язку з недостатністю у кошторисних призначеннях сільської ради відповідних видатків на сплату судового збору, оскільки в першу чергу забезпечуються видатки на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану, Тростянецькою сільською радою заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду про стягнення з Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» вищевказаних збитків в розмірі 157 300, 19 грн. у примусовому порядку не вживалися. А також проінформувала прокуратуру, що на даний час вказаним підприємством в добровільному порядку збитки в розмірі 157 300, 19 грн, завдані природним ресурсам внаслідок допущених порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища згідна з актом перевірки Державної екологічної інспекції Львівській області, не відшкодовано. (а.с.74-75, т.1)

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура повідомила Тростянецьку сільську раду про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом звернення до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Тростянецької сільської ради до Миколаївського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев. .(а.с.77, т.1)

17 серпня 2022 року Львівська обласна прокуратура звернулась до Державної екологічної інспекцї у Львівській області з проханням №12-619 вих -22 надати інформацію щодо стану відшкодування шкоди, завданої відповідними лісопорушеннями, а також вжиті Державною екологічною Інспекцією у Львівській області заходи на їх відшкодування, в тому числі в судовому порядку та водночас, у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила, що у разі невжиття заходів Державною екологічною інспекцією у Львівській області для захисту інтересів держави у даних правовідносинах Львівська обласна прокуратура звернеться до суду з позовом в інтересах держави.(а.с.78, т.1)

Державна екологічна інспекція у Львівській області листом №13-2718 від 19.08.2022 повідомила прокуратуру, що станом на 19.08.2022 року збитки Миколаївським ДЛГП «Галсільліс» за претензіями №36, 37, 38, 39 у сумі 127 283,33 грн, 273 003,67 грн, 396 780,36 грн, 146 178,65 грн. не відшкодовані. Інспекція зазначила, що не зверталася до Господарського суду Львівської області щодо відшкодування цих збитків, оскільки кількість виділених коштів є недостатньою для сплати судового збору. .(а.с.79, т.1)

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (п.77-80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Верховним Судом у постанові від 20.05.2019 по справі № 826/15338/18 визнано достатнім обґрунтування прокурора на право на звернення до суду з метою захисту інтересів держави в особі органу влади з тієї підстави, що позивач самостійно упродовж тривалого часу не вжив достатніх заходів щодо їх захисту в суді.

У постанові Верховного Суду від 16.04.2019 по справі № 910/3486/18, колегія суддів дійшла висновку, що нездійсненням позивачем упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, незверненням до суду із відповідним позовом протягом тривалого часу після звернень до відповідача, обґрунтовується наявність підстав для звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави.

При цьому, у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист державних інтересів

Представництво інтересів держави в суді є конституційною функцією органів прокуратури, а подача позову - єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених прав та інтересів держави.

За наведених обставин, зважаючи на зміст листа про обмежене фінансування видатків на сплату судового збору, що унеможливлює ведення позовної діяльності спрямованої на відшкодування збитків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави у суді при зверненні із цим позовом.

Щодо відшкодування шкоди.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди.

Частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, апеляційний господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

Приписами статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Вимогами ч. 2 статті 19 ЛК України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Відповідно до статей 16, 17 ЛК України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.

Згідно з частиною 3 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (частина 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» також передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Особи, яким завдано такої шкоди, мають право на відшкодування неодержаних прибутків за час, необхідний для відновлення здоров`я, якості навколишнього природного середовища, відтворення природних ресурсів до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Згідно зі статтею 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюютьсяКодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України.

Відповідно до статті 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи (частина 1 статті 17 Лісового кодексу України).

В матеріалах справи наявний державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №176970 виданий Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» на право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :16:000:00.

Статтею 19 Лісового кодексу України визначено права та обов`язки постійних лісокористувачів.

Згідно ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Відповідно до ст. 38 Лісового кодексу України нормативно-правові акти з ведення лісового господарства розробляються в установленому порядку центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.Основні вимоги до ведення лісового господарства та заходів з охорони, захисту, використання та відтворення лісів відповідно до цього Кодексу та закону затверджуються нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Нормативно-правові акти, що визначають умови ведення лісового господарства, якісні та кількісні показники оцінки діяльності в цій галузі, затверджуються в установленому порядку центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Вимоги нормативно-правових актів з ведення лісового господарства є обов`язковими до виконання всіма власниками лісів, постійними і тимчасовими лісокористувачами.

Відповідно до п. п. 2,3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Відповідно до п. 8 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів» лісовий квиток видається власником лісів або постійним лісокористувачем для: заготівлі другорядних лісових матеріалів; здійснення побічних лісових користувань; використання корисних властивостей лісів на умовах короткострокового тимчасового користування.

Відповідно до п. п. 42, 43, 44 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761:

- лісокористувачі після передачі їм лісових ділянок та отримання лісорубного або лісового квитка проводять на них, а за необхідності - і на суміжних ділянках, у встановленому порядку підготовчі роботи.

- до підготовчих робіт належать: будівництво установок і пристроїв для здійснення спеціального використання лісових ресурсів, а також житлових, виробничих та інших будівель і споруд тимчасового призначення; розчищення в межах виділених лісових ділянок місць під лісові склади та їх упорядження; будівництво лісових доріг, обладнання волоків, пасік, вирубування дерев і чагарників, які заважають безпечній роботі, а також інші роботи, пов`язані з підготовкою лісових ділянок до експлуатації.

- розчищення лісових ділянок у зв`язку з будівництвом лісових доріг за межами виділення лісових ділянок допускається за погодженням з органами Держлісагентства.

Погодження для всіх лісокористувачів на проведення інших заходів пов`язаних із веденням лісового господарства, в т.ч. розчищення лісових ділянок у зв`язку з будівництвом лісових доріг за межами виділення лісовпорядкування лісових ділянок, надає орган виконавчої влади, що здійснює дердавну політику у сфері лісового господарства. У Львівській області таким органом є Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства.

Листом від 23.05.2022 №012, у відповідь на листи Спеціалізованлї екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури, Миколаївське ДЛГ ЛГП "Галсільліс" повідомило наступне "Будівництво (ремонт) лісових шляхів в кв. 9 вид 17, 18 пл. 0,2га; в кв 27 вид. 27 пл. 0,3 га; в кв. 27 вид 8 пл. 0, 2 гапроведено як прокладання трильового волоку до ділянок головного користування згідно спеціальних дозволів (лісорубних квитків) на підставі ст. 69 Лісового Кодексу України та Актів обстеження лісових ділянок комісією постійного лісокористувача. Рубки головного користування призначені на підставі Наказу Мінекології України №33-02 від 26.11.2015 р. Ці роботи виконані працівниками Миколаївського ДЛГ ЛГП "Галсільліс".

Також матеріалах справи наявний лісорубний квиток, виданий Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс» для проведення рубок у кв. 9 вид. 17, 18 на площі 0.2 га, однак згідно з Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів такий мав бути виданий обласними управліннями лісового та мисливського господарств через дозвільні центри.

Також як вірно встановлено судом першої інстанції, Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства листом від 10.06.2022 № 828/22 повідомило, що жодних повідомлень щодо проведення рубок, зокрема «Ремонт лісових доріг» від відповідача не отримувало. Відповідачу дозволів на вирубку поодиноких дерев не давали.

Відповідно до п. 4.2 розд. IV Правил рубок головного користування, затверджених наказом Державного комітету лісового господарства України від 23.12.2009 № 364, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.01.2010 № 85/17380 на кожну лісосіку до початку її розробки складається карта технологічного процесу, яка з урахуванням конкретних умов відображає лісівничі та організаційні вимоги до виконання робіт.

Проект лісовпорядкування на будівництво лісових доріг, карта технологічного процесу суду не надані.

Вказані порушення зафіксовані Державною екологічною інспекцією у Львівській області під час проведення планової перевірки від 25.02.2021 № 154 дотримання вимог природоохоронного законодавства Миколаївським ДЛГ ЛГП «Галсільліс».

Зокрема, в акті №154/06/2/4 зазначено: «…Миколаївське ДЛГП ЛГП «Галсільліс» видало лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК №012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га об`ємом 23 м3 ліквідної деревини Лісова дорога (шлях) в місці проведення рубки в матеріалах лісовпорядкування 2012 року не значиться, а отже рубка - «Ремонт лісових шляхів» призначена на неіснуючій дорозі.

В підтвердження законності видачі лісорубного квитка серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» Миколаївське ДЛГП надало акт обстеження від 05.12.2019 року, проведеного комісією в складі помічника лісничого Шух Ю.Р., майстра лісу Бардак Р.Р. та лісника обходу №2 Писанчина І.Т. Вищезазначений акт обстеження не може бути підставою для видачі лісорубного квитка. Тому лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК № 012257 від 09.12.2019 на проведення рубки «Ремонт лісових шляхів» виданий незаконно.

Натурним обстеженням встановлено, що в кварталі 9 виділ 17,18 суцільним способом вирубано просіку довжиною орієнтовно 250 м, ширина 4-6 м. Межі рубки позначені фарбою на деревах. На час перевірки рубка завершена, лісопродукція з ділянок вивезена. Акт огляду місць використання лісових ресурсів не представлено…».

Актом №154/06/2/4 також встановлено: «…Враховуючи наявність снігового покриву, який унеможливлює проведення замірів діаметрів пнів дерев, розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконних рубок:

в кварталі 27 виділ 27 площа 0,3 га «Будівництво лісових шляхів» 2019 року;

в кварталі 27 виділ 8 плота 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 9 виділ 17,18 площа 0,2 га «Будівництво лісових шляхів» 2020 року;

в кварталі 22 виділ 16 пл. 0.6 га рубки поодиноких дерев-вибіркова 2020 року

буде проведено на основі виданих лісорубних квитків та матеріалів відведення насадження в рубку, проведених спеціалістами підприємства ( копії лісорубних квитків та матеріалів відведення додаються)...»

Акт №154/06/2/4 від 15.03.2021 підписаний Керівником - лісничим Плішило Ю. та зазначено, що зауваження будуть надані до 30.03.2021, однак в матеріалах справи будь-які зауваження відсутні.

Згідно з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ч. 1, 4,5 ст. 86 та ст. 90 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За приписами статей 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача з приводу того, що експертом неправомірно нараховано збитки у розмірі 157 300, 19 грн., оскільки Державною екологічною інспекцією у Львівській області у претензії № 36 від 30.03.2021 вказана сума збитків у розмірі 127 283, 33 грн.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи розрахунку шкоди заподіяної лісу незаконною рубкою дерев, відведених в суцільну рубку «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в кварталі 9 виділ 17, 18 на площі 0,2га Миколаївського ДЛГП «Галсільліс», виявленою при проведенні планової перевірки від 22.03.2021, встановлено, що загальний розмір шкоди з врахуванням щорічних індексацій 2009-2018 років становить: 32174.00 X 1.223 х 1.123 х 1.091 х 1.046 х 1.005 х 1.249 х 1.433 х 1.124 х 1, 137 х 1.098 = 127 283.33 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.05.2022 прокурор спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури Кінаш Андрій Миронович та завідувач кафедри ботаніки, деревознавства та недеревних ресурсів лісу навчально-наукового інституту лісового і садово-паркового господарства Національного лісотехнічного університету України Осадчук Леонід Семенович здійснили огляд місцевості, зокрема кварталу 9 виділах 17, 18 площею 0, 2 га рубку «Будівництво лісових шляхів» 2019. Даний протокол огляду підписаний усіма учасника слідчої дії, зауважень в матеріалах не міститься.

Згідно з висновком експертизи №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 встановлено, що рубка лісу в кварталі 9 виділ 17, 18 площа 0,2 га «Ремонт лісових шляхів» 2019 року в Миколаївському ДЛГ ЛГП «Галсільліс» проведена з не дотриманням вимог природоохоронного законодавства. Встановлено порушення вимоги наступних нормативно - правових актів природоохоронного законодавства: Ст.ст.19, 48,69 Лісового Кодексу України; п.44 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761. Розмір збитків заподіяних внаслідок самовільної, як встановлено, рубки дерев становить 157 300,19 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч триста гривень, 19 копійок). Матеріалами контролюючого органу підтверджується факт виявленого не дотримання вимог природоохоронного законодавства, однак характеристики виявленого екологічного правопорушення, матеріалами контролюючого органу не підтверджуються.

В результаті дослідження виявлено 13 пнів сироростучих дерев у кв. 9 вид. 17, 18, які залишені після проведення рубки «Ремонт лісових шляхів», а саме дуб - 2 дерева, граб - 11 дерев.

Експертиза №СЕ-19/114-22/3119-ЕЛ від 08.07.2022 проводилась судовим експертом відділу будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності Львівського НДЕКЦ МВС Артишко Мартою Василівною, яка має вищу екологічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-екологічної експертизи за експертною спеціальністю 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля» (свідоцтво № 18443, видане ЕКК МВС України 3.12.2021), стаж експертної роботи з 2018 року.

Різниця у розмірі шкоди, як зазначає експерт виникла з тих підстав, що інспекторами Інспекції первинно при проведенні перевірки не проводились заміри пнів зрубаних дерев через наявний сніговий покрив, про що як вірного встановлено судом першої інстанції, вказано в Акті №154/06/2/4.

Статтею 13 ГПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до вимог ст.77 ГПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. (ч. 1 ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 104 ГПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, 15 квітня 2021 року в постанові Верховного Суду у справі № 759/15556/18, зазначено, що у випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, сторона не позбавлена можливості заявити клопотання про призначення експертизи, виклавши у клопотанні підстави незгоди з цим висновком та зазначивши вимоги до повторної експертизи.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач та його представник, заперечуючи проти висновку експерта, не надали доказів на його спростування, або інших обставин справи, які могли б поставити під сумів висновок експерта, клопотання про призначення повторної експертизи у межах судового розгляду даної справи не заявлялось.

Варто відзначити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016р. у справі "Дж.К. та Інші проти Швеції" ("J.K. and Others v. Sweden") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007р. у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

За таких обставин суд вважає, що висновок експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи за кримінальним провадженням, який складений 08.07.2022 року є належним доказом у даній справі.

Стаття 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, вину особи, яка заподіяла шкоду, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відсутність безпосередньо у відповідача, як особи, зобов`язаної здійснювати контроль за збереженням лісів, будь-яких належних документів для проведення рубки свідчить про наявність вини відповідача щодо неналежної охорони лісу (бездіяльність), внаслідок чого скоєно незаконне вирубування лісу.

При цьому не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу (аналогічної правової позиції дотримано у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 № 906/366/20, від 20.02.2020 № 920/1106/17, від 15.02.2018 у справі №927/1096/16, від 21.02.2020 у справі 920/1106/17, від 09.12.2019 у справі № 906/1338/18, від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16, від 20.12.2018 у справі № 924/12/18, від 20.08.2018 у справі № 920/1293/16, від 23.08.2018 у справі № 917/1261/17, від 19.09.2018 у справі № 925/382/17).

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, відповідач допустивши протиправну поведінку, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконного вирубування дерев, а відтак, відповідач на виконання вимог чинного законодавства повинен бути притягнутий до відповідальності за правопорушення, тобто має відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок допущення ним незаконного вирубування дерев, у зв`язку з чим обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 157 300, 19 грн. шкоди.

Оскільки законодавством на відповідача покладено обов`язок охорони лісів від самовільних рубок, відповідачем не надано жодних доказів відсутності його вини та вчинення ним дій, спрямованих на збереження та охорону лісів та недопущення самовільної рубки лісу, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора про стягнення з відповідача шкоди, завданої навколишньому природньому середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в сумі 157 300, 19 грн.

Під час апеляційного провадження судом встановлено наявність всіх складових правопорушення, а саме, факт неправомірної поведінки відповідача (невжиття заходів з охорони лісів), наявність шкоди (збитки в розмірі 157 300 грн., 19 коп.) та наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою.

Доводи відповідача стосовно того, що саме винна особа (яка була працівником відповідача), яка безпосередньо завдала шкоду навколишньому природному середовищу шляхом незаконної рубки дерев, має відшкодовувати збитки, визнається колегією суддів хибними, та не звільняють відповідача від обов`язку з забезпечення охорони лісів на підвідомчій йому території від незаконної рубки, та не позбавляють його права на звернення до такої особи із позовом в порядку регресу.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача 157 300 грн 19 коп. завданої шкоди.

З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2023 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд відзначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 4026,00 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за №40 від 21.03.2023.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Миколаївського ДЛГ ЛГП «Галсільліс», б/н від 20.03.2023 (вх. №01-05/935/23 від 28.03.2023) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2023 у справі №914/2342/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

5. Порядок та строк оскарження встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.05.2023

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.