ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. Справа№ 910/269/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників:

представник позивача: Сазонов Є.В., - в порядку самопредставництва юридичної особи (Директор)

представник відповідача: Данилов К.О., - в порядку самопредставництва юридичної особи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16 березня 2023 року

у справі № 910/269/20 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна", (офіційна електронна адреса: ),

до Антимонопольного комітету України, (офіційна електронна адреса: , ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини", (юридична адреса: 01601, м. Київ, площа Спортивна, 3-В),

про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.10.2019 №61-р/тк, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просило суд:

- визнати недійсним пункт 1 резолютивної частини рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.10.2019 №61-р/тк (далі - рішення АМК України) в частині, що стосується ТОВ "Корум Україна", - вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю ДК 021:2015:43122000-4 - Врубові машини для добування вугілля чи гірських порід (Торги №1, лот №1, лот №2), проведених Державним підприємством "Львіввугілля" (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro" UA-2017-06-30-001927-b);

- визнати недійсним пункт 2 резолютивної частини рішення АМК України;

- визнати недійсним пункт 4 резолютивної частини рішення АМК України в частині, що стосується ТОВ "Корум Україна", з вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю ДК 021:2015:42417000-2 - Елеватори та конвеєри (Торги №2), проведених державним підприємством "Львіввугілля" (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro" UА-2017-07-18-000176-а);

- визнати недійсним пункт 5 резолютивної частини рішення АМК України;

- визнати недійсним пункт 7 резолютивної частини рішення АМК України в частині, що стосується ТОВ "Корум Україна", з вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю ДК 021:2015:43122000-4 - Врубові машини для добування вугілля чи гірських порід (Торги №3, лот №1, лот №2, лот №3, лот №4), проведених державним підприємством "Львіввугілля" (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro" UА-2017-09-28-001474-с);

- визнати недійсним пункт 8 резолютивної частини рішення АМК України.

Обґрунтовуючи позов позивач зазначив, що оскаржуване рішення підлягає визнанню недійсним в частині, яка стосується прав та обов`язків позивача, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених Антимонопольним комітетом України у рішенні, дійсним обставинам справи; недоведенням Антимонопольним комітетом України обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неповним з`ясуванням відповідачем обставин, які мають значення для справи; порушенням Антимонопольним комітетом України норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

1.2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у позові відмовлено повністю.

1.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 рішення Господарського міста Києва залишено без змін.

1.4. Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 у справі №910/269/20 закрито.

1.5. 17.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" (позивача) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у справі №910/269/20 за нововиявленими обставинами.

1.6. У вказаній заяві заявник просить суд переглянути рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у справі №910/269/20 та постановити нове рішення.

1.7. Нововиявленими обставинами заявник визначає факти, наведені у звіті ТОВ «Стандарт-аудит», отриманому позивачем 30.12.2022, щодо результатів аналізу фінансово-господарського стану позивача за 2019-2021 роки. На переконання позивача, виходячи із викладеної у звіті інформації, відповідач невірно визначив базу для нарахування застосованого спірним рішення штрафу, відтак, наявні підстави для перегляду прийнятого судом рішення за нововиявленими обставинами та прийняття нового рішення про задоволення вимог позивача.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" (позивача) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у справі №910/269/20 за нововиявленими обставинами (т.8, а.с.87-93).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 29.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № б/н від 29.03.2023, в якій просить "Скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.03.2023 року у справі № 910/269/20 повністю та ухвалити не рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 19.11.2020 року за нововиявленими обставинами задовольнити в повному обсязі".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. Господарським судом м. Києва відмовляючи у задоволені заяви Товариства, що не є нововиявленою обставиною, в розумінні п. 1, ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, не врахована обставина нарахування штрафу АМКУ у рішенні Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.10.2019 №61-р/тк (надалі Рішення АМКУ від 15.10.2019 року №61-р/тк), що сформований на підставі доходу ТОВ «КОРУМ УКРАЇНА» від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2018 рік у сумі 642 897 084 грн., а не доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) Товариства за 2018 рік у розмірі 618 466 264,22 грн. як того вимагає ч. 2 статті 52 №2210.

4.2. Господарським судом м. Києва при розгляді заяви Товариства не взято до уваги той факт, що представництво інтересів Позивача здійснювалось на підставі самопредставництва директором Товариства. При цьому директор Товариства приступив до виконання своїх обов`язків 15.04.2022 року про що свідчить виписка з ЄДРПОУ (наявна в матеріалах справи). Отже яка звітність Товариства до 15.04.2022 року директору не було відомо. Для з`ясування фінансового та майнового стану Товариство було замовлено аудиторську перевірку у ТОВ «Стандарт аудит», яке надало Звіт від 30.12.2022 року щодо результатів аналізу фінансово-господарського стану за 2019 -2021 роки ТОВ «КОРУМ УКРАЇНА». Фактично директору Товариства стало відомо 30.12.2022 року про обставину, що відповідно до п. 1 ч.2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України є нововиявленою.

4.3. Позивач при поданні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не змінював предмету позову. Підставою позову весь час розгляду справи №910/269/20 поміж іншого було нехтування процесуальними правами Позивача, непоодинокі випадки порушення ЗУ N92210 під час прийняття рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.10.2019 № 61- р/тк.

4.4. В судовому засіданні 22.02.2023 року Господарський суд м. Києва витребував у АМКУ формулу на підставі якої до Позивача було застосовано штраф пунктами 2,5 та 8 резолютивної частини рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.10.2019 № 61- р/тк, однак АМКУ знехтував означеним та не надав цієї формули. Від так це слугує ще одним доказом невірного застосування АМКУ доходу Товариства у розумінні ч. 2 ст. 52 ЗУ №2210 для визначення штрафу, оскільки АМКУ свідомо скриває як само нараховувався штраф.

4.5. Суд не прийняв до уваги Рекомендаційні роз`яснення «Щодо застосування положень частин другої, п`ятої та шостої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», частин першої та другої статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» від 09.08.2016 року №39-рр (надалі - Рекомендації), що розміщені на сайті Антимонопольного комітету України (надалі - АМКУ або Відповідач) за посиланням - https://amcu.gov.ua/news/rekomendatsiyni.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Комітет просить апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у справі № 910/269/20 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі № 910/269/20 без змін

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" у справі № 910/269/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали господарської справи № 910/269/20.

6.3. 17.04.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали господарської справи № 910/269/20.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/269/20 та повідомлено учасників справи, що розгляд справи за вказаною апеляційною скаргою відбудеться 16.05.2023.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. В судовому засіданні 16.05.2023 представник заявника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

7.2. Представник АМК заперечував проти апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Товариством з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" заявлено вимоги про визнання частково недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.10.2019 № 61-р/тк, з огляду на невідповідність висновків, викладених Антимонопольним комітетом України у рішенні, обставинам справи; не доведення Антимонопольним комітетом України обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неповне з`ясуванням відповідачем обставин, які мають значення для справи; порушення Антимонопольним комітетом України норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

8.2. Відмовляючи у задоволенні зазначеного позову суд першої інстанції виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" та Приватне акціонерне товариство "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" реалізують продукцію однакових виробників - Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод", які пов`язані з Товариством з обмеженою відповідальністю "Корум Україна". Приватне акціонерне товариство "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" у складі тендерної пропозиції на торги №3 (лот №1, лот №3) надало технічні характеристики предмета закупівлі за підписом технічного менеджера по стругових конвеєрах Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Груп". Тобто, пов`язані з позивачем суб`єкти господарювання забезпечили участь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" у торгах №1-3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" та Приватне акціонерне товариство "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" були зацікавлені в участі один одного в торгах, і, як наслідок, така зацікавленість пояснюється спільністю інтересів та доводить наявність між ними антиконкурентних узгоджених дій.

8.3. Також суд дійшов висновку, що взаємозв`язок відповідачів у справі, що розглядалася Антимонопольним комітетом України через пов`язаних відносинами контролю суб`єктів господарювання; пов`язаність їх через особу; наявність спільних працівників адміністративного складу персоналу; уповноваження одних осіб на отримання поштової кореспонденції в одному й тому ж відділенні поштового зв`язку; спільні засоби зв`язку: спільні ІР-адреси; наявність господарських відносин у вигляді продажу/придбання товарів один у одного; надання відповідачами у справі Антимонопольного комітету України поворотної та безповоротної фінансової допомоги; наявність спільних властивостей у файлах та схожість в оформленні окремих документів відповідачів у справі, що розглядалася Антимонопольним комітетом України; спільність інтересів відповідачів у справі Антимонопольного комітету України у вигляді забезпечення суб`єктами господарювання, пов`язаними з Товариством з обмеженою відповідальністю "Корум Україна", участі Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" в торгах №1-3, свідчать про узгодження (координацію) позивачем та третьою особою своєї поведінки під час підготовки до участі та участі в торгах №1 - 3, зокрема, про обмін інформацією між ними, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.

8.4. Рішення суду першої інстанції залишено без змін судом апеляційної інстанції.

8.5. В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заявник зазначає, що 30.12.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-аудит" було отримано звіт щодо результатів аналізу фінансово-господарського стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" за 2019 - 2021 рік, з якого слідує, що нарахований Антимонопольним комітетом України у рішенні від 15.10.2019 №61-р/тк штраф сформований на підставі доходу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2018 рік у сумі 642897084,00 грн, а не від доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" за 2018 рік у розмірі 61816264,22 грн, як того вимагає п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що фактично покладає на Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" зайвий тягар у вигляді сплати більшої суми штрафу ніж мав бути розрахований з урахуванням п.1 ст.50 Закону "Про захист економічної конкуренції" та може призвести до негативного фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" в цілому.

8.6. За твердженнями заявника, формування та розмір штрафу не були предметом розгляду справи №910/269/20, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" з урахуванням значної кількості судової практики про прерогативу визначення штрафу тільки Антимонопольним комітетом України та неможливості перебирання судом функцій з визначення та перерахунку штрафу на себе, усвідомлювало факт абсолютного права визначення розміру штрафу лише Антимонопольним комітетом України та безперспективності перегляду його у судовому порядку.

8.7. На думку заявника, виявлені у звіті Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-аудит" факти, з урахуванням наведеного вище, є нововиявленими обставинами у справі №910/269/20 в розумінні п.1 ч.2 ст.320 Господарського процесуального кодексу України, які не були відомі позивачу під час розгляду справи №910/269/20 та відображають нехтування Антимонопольним комітетом України приписами п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" при розрахунку штрафу і, як наслідок, означені дії призводять до завдання позивачу значних фінансових збитків від неправомірної діяльності відповідача.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Підставою для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 у справі № 910/269/20 ТОВ «Корум Україна» зазначило Звіт щодо результатів аналізу фінансово-господарського стану за 2019-2021 рік ТОВ «Корум Україна» (далі - Звіт) (том 8 а.с. 5-8).

9.2. При цьому до суду подано тільки копії титульної сторінки та сторінки 3, 19, 29 та 30 вказаного Звіту.

9.3. Позивач вважає нововиявленою обставиною факти, встановлені у звіті Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-аудит" щодо результатів аналізу фінансово-господарського стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" за 2019 - 2021 рік, отриманого позивачем 30.12.2022, згідно якого нарахований Антимонопольним комітетом України у рішенні від 15.10.2019 №61-р/тк штраф сформований на підставі доходу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2018 рік у сумі 642897084,00 грн, а не від доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна" за 2018 рік у розмірі 61816264,22 грн.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-аудит" складений на підставі первинних документів (в т.ч. і податкової звітності за відповідний період), які були надані самим позивачем та про існування яких позивачу було достеменно відомо станом на день розгляду справи судом. Питання щодо розрахунку розміру та встановлення штрафу за вчинене порушення не було предметом розгляду у справі №910/269/20.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Таким чином, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

11.2. За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (постанова Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного господарського суду від 21.11.2022 у справі № 904/315/19).

11.3. Позивач вважає нововиявленою обставиною факти, встановлені у Звіті, а не сам Звіт, при цьому, слід враховувати, що є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту): так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Виникнення нових обставин або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з нормами ГПК України. Не може також вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2023 у справі № 903/289/18).

11.4. Будь-яких доказів, які раніше не могли бути доступними, однак могли б призвести до іншого результату судового розгляду Позивачем не надано.

11.5. До нововиявлених обставин не належать нові докази або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову, спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин.

11.6. Нововиявленими не можуть бути визнані викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановления рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15, від 14.07.2020 у справі № 910/2923/15-г та від 15.01.2020 у справі № 916/24/17).

11.7. При визначенні конкретного розміру штрафу за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції Комітет враховує Рекомендаційні роз`яснення щодо застосування положень частин другої, п`ятої та шостої статті 52 Закону, частин першої та другої статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» від 09.08.2018 № 39-рр, які, втім, мають рекомендаційний характер та не містять норм обов`язкових до виконання, оскільки не є нормативно-правовим актом, який входять до складу законодавства про захист економічної конкуренції. Близький за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 910/13254/17.

11.8. Відповідно до постанови Верховного Суду від 13.02.2018 № 910/20661/16 Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені чи звільняти від їх сплати (у разі їх правомірного нарахування). Таким чином, питання скасування штрафів, накладних Комітетом, або зменшення їх розміру до компетенції господарських судів не відноситься.

11.9. Розмір штрафу накладеного на Позивача відповідає вимогам законодавства про захист економічної конкуренції.

11.10. Рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу приймаються виключно органами Комітету відповідно до статті 52 вищезазначеного Закону. Уживаючи формулювання «до десяти відсотків», Закон залишає визначення точного розміру штрафу за органами Комітету залежно від обставин кожної конкретної справи; такі повноваження за своєю природою належать до дискреційних, які реалізуються органами Комітету з певною свободою розсуду. Суд не вправі своїм рішенням підміняти рішення Відповідача або прямо вказувати суб`єкту владних повноважень на те, які саме рішення останній повинен прийняти.

11.11. Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) ТОВ «Корум Україна» за 2018 рік становить 618 466 000 грн., а дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) 642 897 084 грн.

11.12. Розмір накладеного на ТОВ «Корум Україна» штрафу не перевищує десяти відсотків доходу (виручки) Товариства від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2018 рік, що свідчить про законність його застосування до Позивача.

11.13. Порушення прав та (або) інтересів Товариства могло би відбутись виключно у разі, якщо Комітетом буде застосовано штраф, розмір якого перевищує визначений законодавством про захист економічної конкуренції.

11.14. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

12.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

12.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

12.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

12.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

12.5. Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

12.6. Частиною першою статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

12.7. Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

12.8. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 ГПК України).

12.9. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

12.10. Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

12.11. Згідно з частиною 2 вказаної статті підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

12.12. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

12.13. Відтак, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

12.14. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою та обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Разом із цим, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами Глави 3 ГПК України.

12.15. Крім того, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст. 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

12.16. Нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними та допустимими доказами. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №916/1228/18).

12.17. Частиною 4 статті 320 ГПК України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

12.18. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

12.19. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2822/16; від 01.10.2019 у справі №916/1228/18).

12.20. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №Б-50/232-09).

12.21. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №9901/230/20 встановлено, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.

12.22. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

12.23. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

12.24. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

12.25. Позиція ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень полягає в тому, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

13. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

13.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною - постановлена судом при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами передбаченими частиною другою статті 320 ГПК України, апеляційна скарга ТОВ «Корум Україна» не підлягає задоволенню.

13.2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16 березня 2023 року у справі № 910/269/20 залишити без змін.

13.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16 березня 2023 року у справі № 910/269/20 залишити без задоволення.

14. Розподіл судових витрат:

14.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 130, 207, 236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284, 320, 321, 324, 325 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16 березня 2023 року у справі № 910/269/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16 березня 2023 року у справі № 910/269/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Корум Україна».

4. Справу № 910/269/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко