РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.04.2023Справа № 910/9139/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є. А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

до Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" (вул. Леся Курбаса 18-В,18-Г, Київ, 03162, )

про визнання недійсним рішення, скасування реєстраційної дії,

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення, скасування реєстраційної дії.

Позовні вимоги тим, що 20.02.2022 відбулись Збори членів кооперативу і власників квартир Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник", на яких прийнято рішення, оформлене протоколом б/н від 20.02.2022, щодо зміни керівника кооперативу, втім, за твердженням позивача, вказані збори були проведені з порушенням вимог Закону України "Про кооперацію" та положень Статуту відповідача, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати рішення, прийняті на таких зборах недійсними та скасувати реєстраційну дію щодо зміни керівника юридичної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

14.10.2022 у встановлений судом строк до відділу діловодства суду представником позивача подано докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 відкладено підготовче засідання на 22.12.2022, витребувано у Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації належним чином засвідчену копію реєстраційної справи Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник".

У підготовчому засіданні 22.12.2022 судом оголошено перерву до 25.01.2023.

26.12.2022 до відділу діловодства суду на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 від Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації надійшли витребувані судом документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 підготовче засідання призначено на 22.02.2023.

Підготовче засідання, призначене на 25.01.2023, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

У підготовчому засіданні 22.02.2023 суд у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 23.03.2023.

23.03.2023 до відділу діловодства суду представником Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" подано клопотання про повернення до стадії підготовчого судового засідання, яке обґрунтоване необхідністю подальшого подання клопотання про зупинення провадження у справі, яке не могло бути заявлене раніше з об`єктивних причин.

23.03.2023 до відділу діловодства представником Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" подано, також, письмові пояснення, у яких відповідач зазначає про помилковість тверджень позивача щодо кількості членів кооперативу, яка складає 35, а не 38; письмові заяви осіб, які за твердженням позивача не були присутні на зборах уповноважених членів кооперативу та власників квартир 20.02.2022, ставляться відповідачем під сумнів; позивачем не наведено обґрунтувань та не доведено, яким саме чином оскаржуване рішення порушує її права.

У судовому засіданні 23.03.2023 суд у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого судового засідання, оскільки за спірних правовідносин та обставин справи, відповідачем не наведено вагомих підстав у поданому клопотанні для цього, тоді як можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 23.03.2023 судом оголошено перерву розгляду справи по суті до 20.04.2023.

У судовому засіданні 20.04.2023 позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, в свою чергу, представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила відмовити.

Разом з цим, суд зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 про відкриття провадження у справі судом було встановлено відповідачу строк протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі - для подання суду відзиву на позовну заяву.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі від 07.11.2022 була скерована судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Леся Курбаса 18-В,18-Г, Київ, 03162, проте конверт був повернутий на адресу суду із зазначенням причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

Приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Отже, відповідач, у визначений законом строк, не подав відзиву на позовну заяву.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду, відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.04.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з жовтня 2013 року була головою правління (керівником) Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" (далі - кооператив), що підтверджується протоколом №7 засідання правління "ЖБК Екскаваторник" від 30.09.2013, протоколом №1 зборів уповноважених членів Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" від 16.01.2022, а також інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

20.02.2022 відбулися Збори уповноважених членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник", на яких, зокрема, прийнято рішення, оформлене протоколом від 20.02.2022: обрати головою ЖБК "Екскаваторник" ОСОБА_2 ; голосували "За" - 62 "Проти" - 0; "Утрималися" - 0.

19.08.2022 приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. було вчинено реєстраційну дію №014004668, якою внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач зазначає, що ОСОБА_2 ніколи не подавав заяви на вступ до Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" та ніколи не обирався його членом, також рукописний варіант протоколу від 20.02.2022, на відміну від нотаріально засвідченого, має лише 3 пункти порядку денного, та ні про яке обрання головою Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" ОСОБА_2 у ньому не йдеться, у нотаріально засвідченому протоколі визначена кількість учасників 62 особи, в той час як зі списку, доданого до рукописного протоколу, вбачається, що з 38 членів ЖБК поставили підписи 18 осіб, частина з яких на вказаних зборах взагалі не голосувала, про що свідчать їхні письмові заяви, окрім того жодних "зборів членів кооперативу і власників квартир" Статутом Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" не передбачалося.

Водночас, ОСОБА_1 зазначає, що дізналася про проведення Загальних зборів 20.02.2022 і зміну керівника кооперативу лише 30.08.2022 внаслідок телефонного дзвінка бухгалтера "ЖБК Екскаваторник" та подальшого звернення позивача до державного реєстратора з метою надання відомостей, після чого ОСОБА_2 було розміщено в будинку повідомлення про скликання загальних зборів на 04.09.2022 та надіслано лист від 30.08.2022 з вимогою передати документи на підставі невідомого рішення.

При цьому, позивач також зауважує на недотриманні вимог Статуту Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" щодо процедури скликання та правомочності Загальних зборів 20.02.2022.

Враховуючи вищевикладене, позивач з метою захисту своїх корпоративних прав звернулася до суду з даним позовом про визнання недійсним рішення загальних Зборів членів кооперативу і власників квартир Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник", що відбулись 20.02.2022 та були оформлені протоколом б/н від 20.02.2022 і скасування реєстраційної дії від 19.08.2022 №014004668, вчиненої приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. щодо змін до відомостей про юридичну особу, зміну керівництва.

Відповідач, в свою чергу, у поясненнях від 23.03.2023 зазначає про помилковість тверджень позивача щодо кількості членів кооперативу; письмові заяви осіб, які за твердженням позивача не були присутні на зборах уповноважених членів кооперативу та власників квартир 20.02.2022, ставляться відповідачем під сумнів; позивачем не наведено обґрунтувань та не доведено, яким саме чином оскаржуване рішення порушує її права.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Статтею 12 Закону України "Про кооперацію" визначено, що основними правами членів кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Своє право брати участь в управлінні кооперативом учасники реалізують через загальні збори членів кооперативу, які є вищим органом управління кооперативу, шляхом голосування на них за принципом: кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. (ст. 15 Закону України "Про кооперацію").

По суті, рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №916/400/18 від 12.12.2018.

Згідно положень ст. 8 Закону України "Про кооперацію" правовим документом, що регулює його діяльність є статут кооперативу. Статут кооперативу повинен містити, зокрема, такі відомості: умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок скликання загальних зборів. Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Загальними зборами членів Житлово-будівельного кооперативу "Екскаваторник" Протокол №1 від 21.11.2016 затверджено Статут Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" (далі - статут).

Так позивач зазначає, що ОСОБА_2 ніколи не був членом Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник", та, відповідно, не міг бути обраний його керівником.

За умовами п. 5.2.1. статуту виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова (який є його членом). Правління обирається з числа членів кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

Пунктами 3.1.-3.3. статуту передбачено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які внесли вступний внесок, розмір якого встановлюється правлінням, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Кооператив веде облік свої членів та видає кожному з них посвідчення про членство. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, встановлених загальними зборами членів кооперативу. Правління приймає рішення стосовно членства в кооперативі впродовж 10 днів з моменту отримання заяви.

Однак матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів набуття ОСОБА_2 статусу члена Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" у порядку, визначеному п. 3.1.-3.3.

Щодо доводів позивача про порушення вимог статуту щодо скликання Зборів уповноважених членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" суд зазначає наступне.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів. У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.

Частиною третьою статті 41 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що до приведення статутів у відповідність із цим Законом кооперативи та кооперативні об`єднання керуються положеннями діючих статутів у частині, що не суперечить цьому Закону.

За змістом пункту 5.1.3. статуту чергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; ревізійної комісії; органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є.

Згідно з пунктом 5.1.4. статуту про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення, у письмовій формі шляхом вивішування на території кооперативу наглядних об`яв та надсилання відповідних листів-повідомлень членам кооперативу за адресою їх мешкання.

Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів (п. 5.1.5. статуту).

З викладеного вбачається, що саме на відповідача покладений обов`язок забезпечення належної процедури скликання загальних зборів членів кооперативу для реалізації ними свого права на участь в управлінні кооперативом.

Слід зазначити, що обраний особою, що складає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направлення такого повідомлення. У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №916/2584/18, від 06.02.2020 у справі №906/307/19, від 03.03.2020 у справі № 922/756/19, від 21.04.2020 у справі № 927/411/19, від 05.05.2020 у справі № 916/1996/19, від 08.07.2020 у справі № 905/1134/19, від 05.11.2020 у справі № 910/12792/19.

Водночас, будь-яких належних та допустимих доказів завчасного та належного повідомлення членів кооперативу, в тому числі позивача, про проведення 20.02.2022 зборів уповноважених членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" суду не надано.

При цьому, в статті 2, 13 Господарського процесуального кодексу України закріплений принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд також визнає обґрунтованими доводи позивача, які жодним чином не спростовані відповідачем, щодо відмінності змісту нотаріально засвідченого варіанту протоколу Зборів уповноважених членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" від 20.02.2022 від змісту рукописного варіанту.

Так, відповідно до нотаріально засвідченого варіанту протоколу зборів членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" від 20.02.2022, вказані збори проведені з наступним порядком денним: 1. Обрання Голови зборів членів кооперативу та власників квартир; 2. Обрання секретаря зборів членів кооперативу та власників квартир; 3. Зміна правління ОК "ЖБК Екскаваторник"; 4. Обрання нового Голови кооперативу.

Згідно нотаріально засвідченого варіанту протоколу зборами членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" ухвалено такі рішення: по першому питанню обрати головою Зборів Головою зборів членів кооперативу та власників квартир ОСОБА_2 ; по другому питанню: обрати секретаря зборів членів кооперативу та власників квартир ОСОБА_3 ; по третьому питанню: змінити правління і голову "ЖБК Екскаваторник"; по четвертому питанню: обрати головою "ЖБК Екскаваторник" ОСОБА_2 .

Натомість, у рукописному варіанті зазначеного протоколу наведено наступний порядок денний: 1. Обрання Голови зборів членів кооперативу та власників квартир; 2. Обрання секретаря зборів членів кооперативу та власників квартир; 3. Зміна правління ОК "ЖБК Екскаваторник".

З указаних питань, відповідно до рукописного варіанту протоколу, ухвалено наступні рішення: по першому питанню: обрати головою Зборів Головою зборів членів кооперативу та власників квартир ОСОБА_2 ; по другому питанню: обрати секретаря зборів членів кооперативу та власників квартир ОСОБА_4 ; по третьому питанню: змінити правління і голову "ЖБК Екскаваторник" і обрати нових на наступних зборах членів кооперативу та власників квартир. Печатку вважати недійсною.

Отже, зі змісту рукописного варіанту протоколу зборів членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" від 20.02.2022 не вбачається прийняття рішення про обрання головою ЖБК "Екскаваторник" ОСОБА_2 .

Суд також враховує, що лише рукописний варіант протоколу зборів членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" від 20.02.2022 містить перелік та підписи членів, які голосували на вказаних зборах.

Водночас, судом не досліджуються обставини щодо того, що члени кооперативу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з лютого 2022 року не приймали участі у загальних зборах ОК "ЖБК Екскаваторник" та за зміну керівництва кооперативу не голосували, оскільки письмові заяви вказаних осіб не можуть бути взяті до уваги судом як належні та допустимі докази.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 88 Господарського процесуального кодексу України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

В той же час письмові заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не є завами свідка у відповідності до ст. 88 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного в сукупності, суд погоджується з доводами позивача, які не спростовані відповідачем, про недотримання вимог Закону України "Про кооперацію" та Статуту Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" щодо процедури скликання та проведення Зборів уповноважених членів кооперативу та власників квартир ОК "ЖБК Екскаваторник" від 20.02.2022, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсним рішення загальних зборів.

Щодо позовних вимог в частині скасування реєстраційної дії, вчиненої приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. щодо змін до відомостей про юридичну особу, зміну керівництва суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За приписами пункту 13) частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи (крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб) та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи подаються у паперовій формі, заявник пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, передбачений Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження (крім випадку, якщо відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі).

Отже, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру щодо зміни керівника юридичної особи відповідача на підставі документів, поданих особою, яка не має на це повноважень, документів, які суперечать законам України, не відповідає принципу верховенства права, а також встановленим статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" засадам об`єктивності, достовірності та повноти.

Враховуючи викладене, суд також дійшов висновку про задоволення вимог в частині про скасування реєстраційної дії від 19.08.2022 №014004668, вчиненої приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. щодо змін до відомостей про юридичну особу, зміну керівництва.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними рішення Загальних зборів членів кооперативу і власників квартир Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник", що відбулись 20.02.2022 та були оформлені протоколом Б/Н від 20.02.2022.

3. Скасувати реєстраційну дію від 19.08.2022 №014004668, вчинену приватним нотаріусом Мазарчук Н.В., щодо змін до відомостей про юридичну особу, зміну керівника.

4. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Екскаваторник" (вул. Леся Курбаса 18-В,18-Г, Київ, 03162, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням суду законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2023.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА