ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. Справа№ 910/11716/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023

у справі № 910/11716/22 (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс"

про стягнення 29 661, 36 грн,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 в задоволені позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11716/22 задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" 3000, 00 грн витрат на правову допомогу.

Не погодившись з вказаними рішеннями, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" 07.02.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/11716/22, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі №910/11716/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про стягнення 29 661, 36 грн та сплаченого судового збору. Скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/11716/22 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11716/22 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" 3 000, 00 грн витрат на правову допомогу.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що порушення відповідачем умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, зокрема в частині односторонньої зміни зобов`язань за накладною № 38279105 (за змістом вказаної накладної відповідні вагони мали б навантажуватися, але відповідачем у подальшому визначено направити їх у відстій, що зумовило перегляд тарифу, а відтак застосування заходів передбачених ст. 62 Статуту).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що не надано оцінку тому факту, що вагони відповідача у період з 25.02.2022 по 27.05.2022 простоювали на коліях, які перебувають на балансі позивача, що відповідно до ст. 46 Статуту залізниць України передбачає нарахування додаткової плати/зборів.

Скаржник зазначає, що не надано оцінку тому факту, що формування (направлення) відповідачем накладної № 32097206 від 27.05.2022 не позбавляє позивача можливості застосувати заходів передбачених ст. 62 Статуту (затримка вагонів), а відтак нараховувати додаткову плату/збори у зв`язку із простоєм вагонів.

Апелянт звертає увагу суду, що не було доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, зокрема, твердження про відсутність підписів на актах загальної форми № 644 від 25.05.2022 та № 653 від 27.05.2022 не відповідає дійсності, оскільки такі підписи наявні, а формальні описки не спростовують їх доказове значення, як первинних документів.

Одночасно скаржник звертає увагу суду, що відповідно до постанови КМУ № 193 від 03.03.2022 акціонерне товариство «Українська залізниця» в умовах воєнного стану фінансується з резервного фонду державного бюджету, проте виділені кошти направляються за відповідним цільовим призначенням. Зазначена обставина, очевидно свідчить про факт відсутності грошових надходжень (у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні) від здійснення господарської діяльності АТ «Укрзалізниця», яке у свою чергу, відповідно до постанови КМУ від 04.03.2015 № 83, входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, тому вказані твердження у повній мірі спростовують позицію суду стосовно того, що позивачем не доведено неспівмірність заявлених відповідачем витрат на оплату правничої допомоги.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11716/22 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" у справі № 910/11716/22.

27.02.2022 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/11716/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" у справі № 910/11716/22 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

13.03.2023 (згідно звернення до засобів поштового зв`язку) до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 06.03.2023 та докази сплати судового збору в розмірі 3 721, 50 грн., квитанція № 84322 від 17.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" у справі № 910/11716/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" у справі № 910/11716/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

06.04.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить суд у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» відмовити, рішення Господарського суду м. Києва від 19.01.2023 у справі № 910/11716/22 залишити без змін, додаткове рішення Господарського суду м. Києва від 03.02.2023 у справі № 910/11716/22 залишити без змін та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська алізниця» на користь ТОВ «ПРОМВАГОНТРАНС» судові витрати пов`язані з апеляційним розглядом справи у розмірі 3 000, 00 грн.

Зокрема, відповідач обґрунтовує відзив тим, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що акти № 644 від 25.05.2022 та № 653 від 27.05.2022 складені з порушенням Правил складання актів - у графі «Підписи» відсутні підписи осіб, які брали участь у засвідчені обставин, що стали підставою для складання цих актів, а отже не можуть бути підставою для нарахування плати.

Відповідачем у відзиві вказано, що ним оформлено перевізний документ №.05.2022, а 27.05.2022 позивачем прийнято до перевезення без зауважень, отже затримка рухомого складу на коліях загального користування сталась внаслідок неправомірних дій позивача

Відзив вмотивовано також тим, що позивач не мотивує та не наводить жодних конкретних посилань, в чому саме полягає невідповідність та нерозумність заявленої суми витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом цієї судової справи. При цьому витрати, понесені відповідачем є співмірними складності справи та виконаним адвокатом роботам, витраченому адвокатом часу та ціні позову.

Також, відповідач у відзиві вказує, що орієнтовні витрати відповідача пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанції становлять 3 000,00 грн (витрати на правничу допомогу).

21.04.2023 від скаржника через систему «Електроний суд» надійшли заперечення щодо розміру витрати відповідача пов`язані з розглядом справи в апеляційній інстанції в сумі 3 000, 00 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції заперечення на відзив (в разі його надання) в письмовій формі протягом п`яти днів з дня його отримання (в разі надання - надати суду докази надсилання (надання) їх іншим учасникам справи).

Позивач у поданих запереченнях просить суд апеляційної інстанції поновити строк на подання вказаних заперечень, обґрунтовуючи пропуск строку тим, що позивачем в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» було отримано 12.04.2023 відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» на апеляційну скаргу від 06.04.2023, при цьому вказаний відзив надійшов на адресу: вул. Лисенка, буд. 6, м. Київ, 01601 та у подальшому був надісланий на адресу робочого місця адвоката Виростка А В. до м. Козятина, що зумовило до фактичного гаяння часу необхідного для направлення зазначеної кореспонденції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відзив отримано позивачем 12.04.2023, що підтверджується витягом з сайту Укрпошти за трек-номером №01 9.

В свою чергу, клопотання позивача не містить дати отримання саме адвокатом Виростка А В., не містить обставин, що завадили представнику подати заперечення в строк до 17.04.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте, матеріали справи не містять заяви відповідача про продовження процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, поданої до закінчення цього строку.

Приписами ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення заперечень Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на відзив без розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.03.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» (замовник) шляхом обміну заяви №35617553/2020-02 від 03.03.2020 про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору та повідомлення №32-20-02 від 03.03.2020 укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном Перевізника не є орендною платою.

Згідно з п. 2.1.1 договору замовник зобов`язується надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів (далі - Система планування перевезень) з проставленням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності. До початку навантаження здійснювати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень, а для власних вагонів Перевізника - за три доби до дати навантаження (п. 2.1.2 договору).

Згідно з ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити у договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

За змістом статей 2, 8 Закону України «Про залізничний транспорт» умови та порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

23.05.2022 відповідачем оформлено накладну № 38279105 від 23.05.2022, правильність внесених відомостей до якої підтверджено менеджером з логістики відповідача Штурмаком В.М. із накладенням електронного цифрового підпису, що підтверджується відміткою в графі 55 вказаної накладної.

24.05.2022 на станцію Березань прибули 48 порожніх вагонів, направлені зі станції Глинна-Навария до пункту навантаження (графа 20 «Найменування вантажу»), що підтверджується оформленою накладною № 38279105 від 23.05.2022 (графа 54 «Календарний штемпель прибуття вантажу»).

25.05.2022 в графі 52 «Календарний штемпель видачі вантажу» накладної № 38279105 від 23.05.2022 залізницею проставлено календарний штемпель з датою видачі вантажу на станції Березань.

25.05.2022 відповідачем підтверджено одержання вантажу матеріально відповідальною особою за довіреністю № 143 від 24.05.2022, що підтверджується проставленою відміткою в графі 53 накладної № 38279105 від 23.05.2022 із накладенням електронного цифрового підпису одержувача.

Проте, залізниця не прийняла вагони за накладною №32097205 до перевезення, оскільки, за твердженням позивача відповідачем не було забезпечено завчасно узгодженого плану на навантаження зі станції Березань в автоматизованій системі «Месплан», а також відповідачем всупереч п. 1.2, 7.1.1 Правил планування перевезень вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, не було надано заявок у АС «Месплан».

25.05.2022 позивачем було оформлено акт № 644 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ «Промвагонтранс» (ф. ГУ-23), в описі обставин, що викликали складання вказаного акта вказано: «затримка вагонів на станції призначення в очікувані подачі під вантажні операції з вини клієнта; вагони простоюють на коліях станції в очікувані заявки під навантаження; час початку затримки вагонів з 25.05.2022 о 10:15».

Отже, оформлення позивачем акта на затримку, зумовило відсутність заявок в автоматизованій системі «Месплан» та їх неналежне оформлення.

Відповідно до п. 1.2 Правил планування перевезення вантажів залізницями здійснюється на підставі договорів про організацію перевезень за місячними планами, за пред`явленням, за окремими замовленнями відправників (вантажовласників або за їх дорученням експедиторських організацій).

Планування перевезення вантажів у межаж України здійснюється з використанням автоматизованої системи документообігу (далі - АС «Месплан») відповідно до Правил та цього Порядку (пп. 7.1.1. Правил планування).

Листом № 22-05/27-2 від 27.05.2022 р. ТОВ «Промвагонтранс» просило Регіональну філію «Південно-Західна залізниця» здійснити перерахунок залізничного тарифу по перевізному документу № 38279105 зі станий Глинна-Наварія філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» до станції Березань з подальшим оформленням внутрішньостанційного перевезення для передачі вагонів ТОВ «Манад», з причин неприйняття станцією Березань філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» до внутрішньостанційного перевезення вагонів, що прибули на станцію Березань відповідно до залізничної накладної № 38279105.

Також відповідачем було оформлено перевізний документ на здійснення внутрішньостанційного перевезення, що підтверджується відміткою в графі 55 накладної № 32097206 від 27.05.2022 правильність внесених відомостей до якої підтверджено менеджером з логістики відповідача Штурмаком В.М. із накладенням 25.05.2022 о 9:40 електронного цифрового підпису.

Відповідно до накладної № 32097206 від 27.05.2022 вказані 48 вагонів перевізником були прийняті для здійснення внутрішньостанційного перевезення на станцію тимчасового відстою для наступного навантаження 27.05.2022, що підтверджується підпис працівника залізниці на станції відправлення у графі 38.

Отже, 27.05.2022 працівником позивача було без зауважень прийнято до перевезення документ № 32097206 в редакції, наданій та підписаній електронним цифровим підписом менеджером ТОВ «Промвагонтранс» 25.05.2022.

27.05.2022 позивачем було оформлено акт № 653 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ «Промвагонтранс» (ф. ГУ-23), в описі обставин, що викликали складання вказаного акта вказано, зокрема, час закінчення затримки вагонів з 27.05.2022 о 14:40».

Таким чином, актами № 644 від 25.05.2022 та № 653 від 27.05.2022 позивачем було оформлено час затримки вагонів з 25.05.2022 по 27.05.2022.

На актах № 644 від 25.05.2022 р. та № 653 від 27.05.2022 міститься відмітка менеджера відповідача здійснена 29.05.2022 наступного змісту: «Затримки вагонів з нашої вини не вбачаю».

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо підписання вказаних актів зі сторони відповідача. Судом першої інстанції вірно встановлено, що вказані акти не підписані, а лише містять відповідну відмітку менеджера відповідача.

За час затримки 48 вагонів на станції Березань з причин, як вважає позивач, які не залежали від перевізника, для підписання в електронному вигляді відповідачу було надіслано накопичувальну картку № 27050169 від 27.05.2022 (ф. ФДУ-92) на суму 1 629,80 грн, відомість плати за користування вагонами № 27050001 (ф. ГУ-46) на суму 20 683,00 грн та відомість № 27050002 на суму 2 405 грн.

Вказані документи відхилені для підписання та видані в паперовому вигляді із внесеними 29.05.2022 зауваженнями представника відповідача наступного змісту: «З нарахуваннями не згідний, так як причин на затримку вагонів з вини вантажоотримувача не було».

Згідно з пунктом 2.1.5 договору до обов`язків замовника входить, зокрема, відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 Статуту залізниць України плата за користування вагонами та контейнерами вноситься за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під зної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниць вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 (далі - Правила користування вагонами).

Відповідно до п. 3 Правил користування вагонами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провалиться на стані відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1). Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2). Пам`яток про видачу приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8). Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника складається акт загальної форми, який підписується представниками станції вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил користування вагонами).

Згідно з нормами п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.20.1999 № 113 загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпоряджені вантажовласника.

Пунктом 15 Правил користування вагонами передбачено, що за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях не загального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

З наданих позивачем документів вбачається, що вантажоодержувач вчасно розпорядився своїм товаром (порожніми вагонами) і надав залізниці накладну № 38279105 від 23.05.2022 на перевезення надійшовших до нього вагонів у відстій для подальшого навантаження, що і зробила залізниця, але тільки 27.05.2022, позивач не зміг обґрунтувати з яких підстав він не виконав розпорядження власника вагонів щодо направлення їх у відстій ще 25.05.2022, разом з цим в матеріалах справи також відсутні відомості, які б свідчили про інше розпорядження відповідачем вагонами, ніж викладене в залізно-дорожних накладних № 38279105, № 32097206.

Час затримки вагонів з 25.05.2022 по 27.05.2022 оформлено актами загальної форми № 644 від 25.05.2022 та № 653 від 27.05.2022.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - «Правила складання актів») акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

В акті № 644 від 25.05.2022 зазначено, що він складений у присутності комерційного агента Чернишової Н. О. та менеджера Жмінько, а акт № 653 від 27.05.2022 - складений у присутності комерційного агента Гордійчук О. А та менеджера Метелиця І.І.

Як вбачається з актів № 644 від 25.05.2022 та № 653 від 27.05.2022 у графі «Підписи» відсутні підписи осіб, які брали участь у засвідчені обставин, що стали підставою для складання вказаного акта.

29.05.2022 на актах № 644 від 25.05.2022 та № 653 від 27.05.2022 представником відповідача внесено заперечення про те, що затримка вагонів відбулась не з вини відповідача.

Отже, акти загальної форми №644 від 25.05.2022, № 653 від 27.05.2022 складені з порушенням Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому вони не можуть бути підставою для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу та відповідно стягнення цих коштів з відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції, що акти №644 від 25.05.2022, № 653 від 27.05.2022 не є належними і допустимими доказами на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції, оскільки останні не відповідають пункту 3 Правил складання актів.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Суд першої інстанції дійшов обгрнутованого та правомірного висновку, що не позивачем доведено та матеріалами справи не підтверджено, що затримка в прийнятті вагонів для внутрішньостанційного перевезення на ст. Березань протягом 25.05.2022 - 27.05.2022 року сталася з вини відповідача.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» та задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/11716/22.

Також, 26.01.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача на його користь судові витрати у сумі 3 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11716/22 задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" 3000, 00 грн витрат на правову допомогу.

Позивач у суді пешої інстанції вказував, що відшкодування позивачем понесених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 3 000,00 грн не відповідає критеріям розумності, співрозмірності, а розмір таких витрат є необґрунтовано високим та суттєво завищеним відносно ціни позову враховуючи те, що справа розглядається у спрощеному провадженні без виклику сторін, що також відносить її до справ незначної складності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено неспівмірність заявлених відповідачем витрат на оплату правничої допомоги, тоді як обов`язок доведення неспівмірності покладається на позивача.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Таким чином судом першої інстанції обґрунтовано доведеність заявлених відповідачем витрат на правову допомогу на суму 3 000,00 грн, а також те, що заявлені відповідачем витрати не є високими та завищеними відносно ціни позову та складності справи, то судові витрати на професійну правничу допомогу ТОВ «Промвагонтранс», надані адвокатом Журавель Тетяною Сергіївною, покладаються судом на позивача у сумі 3 000,00 грн, та підлягають стягненню з позивача у вказаній сумі на користь заявника.

Посилання апелянта на постанови КМУ № 193 від 03.03.2022 та КМУ № 83 від 04.03.2015 не спростовують висновків. що заявлені відповідачем витрати не є високими та завищеними відносно ціни позову та складності справи.

Також, відповідачем 06.04.2023 разом з поданням відзивом заявлено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська алізниця» на користь ТОВ «ПРОМВАГОНТРАНС» судові витрати пов`язані з апеляційним розглядом справи у розмірі 3 000, 00 грн

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час розгляду справи № 910/11716/22 у суді апеляційної інстанції інтереси ТОВ «Промвагонтранс» представляв адвокат Журавель Тетяна Сергіївна на підставі ордера серії СА № 1023195 від 28.11.2022, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Судом встановлено, що Журавель Тетяна Сергіївна є адвокатом згідно з свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЧК № 001175 від 01.08.2019.

26.01.2022 між Журавель Тетяною Сергіївною (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» (далі - клієнт) укладено договір № 20126 про надання правової допомоги.

До заяви додано акт виконаних робіт від 05.04.2023 відповідно до договору про надання правової допомоги № 20126 від 26.01.2022 погоджено, що ознайомлення з апеляційною скаргою у справі №910/11716/22 становить 1 000,00 грн, а складання, оформлення та надсилання відзиву на апеляційну скаргу становить 2 000, 00 грн

Північний апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані копію договору про надання правової допомоги від 26.01.2023 та копію акта виконаних робіт від 05.04.2023 в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши подані документи та матеріали справи, суд вважає, що вказані в виконаних робіт від 05.04.2023 витрати є співмірними із ціною позову та складністю справи, витраченим адвокатом часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, з огляду на обсяг справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає суму судових витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,000 грн розумно необхідною, співмірною та обґрунтованою, а заяву про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська алізниця» на користь ТОВ «ПРОМВАГОНТРАНС» судових витрат пов`язаних з апеляційним розглядом такою підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі №910/11716/22 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" -залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі № 910/11716/22 - залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/11716/22 - залишити без змін.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" від 06.04.2023 стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у справі №910/11716/22 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» (01015, м. Київ, провулок Запечерний, буд. 2, ) 3000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на правову допомогу за розгляд у суді апеляційної інстанції .

Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця".

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала