РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2023Справа № 910/21871/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ"

про стягнення штрафних санкцій за послуги з передачі електричної енергії в розмірі 1 088 346 920,48 грн

Представники учасників процесу згідно протоколу від 24.04.2023,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (далі - позивач, Компанія) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення штрафних санкцій за послуги з передачі електричної енергії в розмірі 1 088 346 920,48 грн, з яких 1 005 767 711,71 грн пені та три проценти річних 82 579 208,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача договірних обов`язків за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0065-02024 від 10.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/21871/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.01.2022 та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 23.02.2022 провадження в справі № 910/21871/21 було зупинене до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення в справі № 910/9627/20 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання вчинити дії.

01.02.2023 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Товариства надійшло клопотання про поновлення провадження в справі

Ухвалою суду від 28.02.2023 провадження в справі № 910/21871/21 було поновлено, підготовче засідання призначено на 13.03.2023.

У судове засідання 13.03.2023 прибули представники сторін. Представник відповідача подав письмові пояснення для долучення до матеріалів справи, примірник пояснень вручив представнику позивача у судовому засіданні.

За наслідками підготовчого провадження 13.03.2023 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначений розгляд справи по суті в судовому засіданні 24.04.2023.

Під час судового засідання 24.04.2023 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

У свою чергу представник Товариства проти позову заперечував, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових письмових поясненнях.

Відповідно статті 233 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення у даній справі прийняте в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (у подальшому було реорганізоване в Приватне акціонерне товариство, далі - ОСП) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Д.Трейдінг» (далі - користувач) укладений договір № 0065-02024 (в редакції додаткової угоди від 14.08.2019) (далі - Договір), за умовами якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору (пункт 1.1 договору).

Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правила ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання Послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - НКРЕКП), та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет.

Згідно з пунктом 4.1 договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг Послуги: 1) плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; 2) визначення фактичного обсягу Послуги у розрахунковому місяці здійснюється: для ОСР на підставі даних щодо обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР; для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальників; для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для споживачів електричної енергії, які приєднані до мереж ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії (в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація. З цією метою застосовується дані обліку Адміністратора комерційного обліку та ЕІС користувача.

Відповідно до пункту 5.1 договору планова та фактична вартість Послуги (грн) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу Послуги (МВт*год) за розрахунковий період на тариф, встановлений Регулятором (грн/МВт*год). На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Умовами пункту 6.1 договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

За змістом пункту 6.2 договору користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17.00 години другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього Договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно, або шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5 договору, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не менше планової вартості Послуг, яка визначена згідно з розділом 5 цього Договору, на 5 днів наперед.

Позивач стверджує, що у договорі передбачено обов`язок здійснювати сплату планової вартості у встановлені періоди розрахункового місяця (не менше 1/5 від планової вартості Послуги або щоденно). Жодного іншого порядку сплати планової вартості послуги в Договорі не визначено.

Відповідно до пункту 10.1 договору планові обсяги передачі електроенергії Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. ОСП протягом 5 (п`яти) робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх Користувачу. Умовами Договору не визначена форма та порядок погодження планових обсягів Користувача. Водночас інформація про погодження ОСП наданих користувачем планових обсягів передачі електроенергії на відповідний період зазначаються в рахунках-фактурах.

Згідно з пунктом 9.3 договору, зокрема. Користувач зобов`язується подавати ОСП планові обсяги електричної енергії та обсяги планової резервованої потужності за затвердженими ОСП формами у терміни та порядку, що визначені в розділах 6 та 10 цього договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим договором.

Компанія стверджує, що згідно з умовами договору за період з липня 2019 року по грудень 2021 року відповідачу відповідно до його листів про планові обсяги постачання електричної енергії споживачам (листи № 01-06/3937-1 від 25.06.2019, № 01-07/4035 від 25.07.2019, № 01-08/4107 від 16.08.2019, № 01-08/4119 від 23.08.2019, № 01-09/4155 від 16.09.2019, № 01-09/4181 від 25.09.2019, № 01-10/4235 від 16.10.2019, № 01-10/4254 від 24.10.2019, № 01-11/4312 від 25.11.2019, № 01-12/4424 від 16.12.2019, № 01-12/4484 від 24.12.2019, № 01-01/4565 від 16.01.2020, № 01-01/4595 від 24.01.2020, № 01-02/4664 від 14.02.2020, № 01-02/4671 від 18.02.2020, № 01-03/4736 від 16.03.2020, № 01-03/4762 від 23.03.2020, № 01-04/4836 від 16.04.2020, № 01-03/4779 від 25.03.2020, № 01-03/4873 від 24.04.2020, № 01-05/4957 від 19.05.2020, № 01-05/4972 від 25.05.2020, № 01-06/5008 від 17.06.2020, № 01-06/5022 від 24.06.2020, № 01-07/6075 від 15.07.2020, № 01-07/6121 від 24.07.2020, № 01-07/6149 від 31.07.2020, № 01-08/6197 від 14.08.2020, № 01-08/6228 від 25.08.2020, № 01-09/6349 від 24.09.2020, № 01-10/6442 від 16.10.2020, № 01-10/6474 від 26.10.2020, № 01-11/6531 від 04.11.2020, № 01-11/6558 від 17.11.2020, № 01-12/6695 від 16.11.2020, № 01-11/6592 від 25.11.2020, № 01-12/6760 від 28.12.2020, № 01-01/6860 від 19.01.2021, № 01-02/7054 від 17.02.2021, № 01-02/7106 від 25.02.2021, № 01-03/7184 від 16.03.2021, № 01-03/7243 від 24.03.2021, № 01-04/7376 від 23.04.2021, № 01-05/7462 від 20.05.2021, № 01-05/7475 від 25.05.2021, № 01-08/7898 від 23.08.2021, № 01-08/7899 від 25.08.2021, № 01-09/8069 від 24.09.2021, № 01-10/8234 від 25.10.2021, № 01-11/8437 від 24.11.2021) позивачем направлялись рахунки-фактури (рахунки-фактури № 0065-02024/30/06/2019 від 30.06.2019, № 0065-02024/05/07/2019 від 05.07.2019, № 0065-02024/10/07/2019 від 10.07.2019, № 0065-02024/15/07/2019 від 15.07.2019, № 0065-02024/26/07/2019 від 26.07.2019, № 0065-02024/05/08/2019 від 05.08.2019, № 0065-02024/09/08/2019 від 09.08.2019, № 0065-02024/15/08/2019 від 15.08.2019, № 0065-02024/02/09/2019 від 02.09.2019, № 0065-02024/05/09/2019 від 05.09.2019, № 0065-02024/10/09/2019 від 10.09.2019, № 0065-02024/13/09/2019 від 13.09.2019, № 0065-02024/20/09/2019 від 20.09.2019, № 0065-02024/30/09/2019 від 30.09.2019, № 0065-02024/04/10/2019 від 04.10.2019, № 0065-02024/10/10/2019 від 10.10.2019, № 0065-02024/15/10/2019 від 15.10.2019, № 0065-02024/21/10/2019 від 21.10.2019, № 0065-0204/31/10/2019 від 31.10.2019, № 0065-02024/05/11/2019 від 05.11.2019, № 0065-02024/11/11/2019 від 11.11.2019, № 0065-02024/15/11/2019 від 15.11.2019, № 0065-02024/20/11/2019 від 20.11.2019, № 0065-02024/29/11/2019 від 29.11.2019, № 0065-02024/05/12/2019 від 05.12.2019, № 0065-02024/10/12/2019 від 10.12.2019, № 0065-02024/16/12/2019 від 16.12.2019, № 0065-02024/20/12/2019 від 20.12.2019, № 0065-02024/27/12/2019 від 27.12.2019, № 0065-02024/03/01/2020 від 03.01.2020, № 0065-02024/10/01/2020 від 10.01.2020, № 0065-02024/15/01/2020 від 15.01.2020, № 0065-02024/20/01/2020 від 20.01.2020, № 0065-02024/30/01/2020 від 30.01.2020, № 0065-02024/05/02/2020 від 05.02.2020, № 0065-02024/10/02/2020 від 10.02.2020, № 0065-02024/17/02/2020 від 17.02.2020, № 0065-02024/20/02/2020 від 20.02.2020, № 0065-02024/28/02/2020 від 28.02.2020, № 0065-02024/05/03/2020 від 05.03.2020, № 0065-02024/10/03/2020 від 10.03.2020, № 0065-02024/16/03/2020 від 16.03.2020, № 0065-02024/20/03/2020 від 20.03.2020, № 0065-02024/26/03/2020 від 26.03.2020, № 0065-02024/03/04/2020 від 03.04.2020, № 0065-02024/15/04/2020 від 15.04.2020, № 0065-02024/29/04/2020 від 29.04.2020, № 0065-02024/12/05/2020 від 12.05.2020, № 0065-02024/20/05/2020 від 20.05.2020, № 0065-02024/04/06/2020 від 04.06.2020, № 0065-02024/15/06/2020 від 15.06.2020, № 0065-02024/26/06/2020 від 26.06.2020, № 0065-02024/10/07/2020 від 10.07.2020, № 0065-02024/20/07/2020 від 20.07.2020, № 0065-02024/04/08/2020 від 04.08.2020, № 0065-02024/17/08/2020 від 17.08.2020, № 0065-02024/28/08/2020 від 28.08.2020, № 0065-02024/10/09/2020 від 10.09.2020, № 0065-02024/22/09/2020 від 22.09.2020, № 0065-02024/05/10/2020 від 05.10.2020, № 0065-02024/19/10/2020 від 19.10.2020, № 0065-02024/29/10/2020 від 29.10.2020, № 0065-02024/10/11/2020 від 10.11.2020, № 0065-02024/23/11/2020 від 23.11.2020, № 0065-02024/04/12/2020 від 04.12.2020, № 0065-02024/16/12/2020 від 16.12.2020, № 0065-02024/29/12/2020 від 29.12.2020, № 0065-02024/11/01/2021 від 11.01.2021, № 0065-02024/21/01/2021 від 21.01.2021, № 0065-02024/04/02/2021 від 04.02.2021, № 0065-02024/16/02/2021 від 16.02.2021, № 0065-02024/26/02/2021 від 26.02.2021, № 0065-02024/10/03/2021 від 10.03.2021, № 0065-02024/29/03/2021 від 29.03.2021, № 0065-02024/12/04/2021 від 12.04.2021, № 0065-0024/21/04/2021 від 21.04.2021, № 0065-02024/05/05/2021 від 05.05.2021, № 0065-02024/14/05/2021 від 14.05.2021, № 0065-02024/28/05/2021 від 28.05.2021, № 0065-02024/10/06/2021 від 10.06.2021, № 0065-02024/18/06/2021 від 18.06.2021, № 0065-02024/05/07/2021 від 05.07.2021, № 0065-02024/15/07/2021 від 15.07.2021, № 0065-02024/29/07/2021 від 29.07.2021, № 0065-02024/10/08/2021 від 10.08.2021, № 0065-02024/20/08/2021 від 20.08.2021, № 0065-02024/03/09/2021 від 03.09.2021, № 0065-02024/20/09/2021 від 20.09.2021, № 0065-02024/29/09/2021 від 29.09.2021, № 0065-02024/08/10/2021 від 08.10.2021, № 0065-02024/13/10/2012 від 13.10.2021, № 0065-02024/05/11/2021 від 05.11.2021, № 0065-02024/15/11/2021 від 15.11.2021, № 0065-02024/29/11/2021 від 29.11.2021, № 0065-02024/10/12/2021 від 10.12.2021, № 0065-02024/20/12/2021 від 20.12.2021, № 0065-02024/10/04/2020 від 10.04.2020, № 0065-02024/22/04/2020 від 22.04.2020, № 0065-02024/05/05/2020 від 05.05.2020, № 0065-02024/15/05/2020 від 15.05.2020, № 0065-02024/28/05/2020 від 28.05.2020, № 0065-02024/10/06/2020 від 10.06.2020, № 0065-02024/22/06/2020 від 22.06.2020, № 0065-02024/03/07/2020 від 03.07.2020, № 0065-02024/15/07/2020 від 15.07.2020, № 0065-02024/28/07/2020 від 28.07.2020, № 0065-02024/11/08/2020 від 11.08.2020, № 0065-02024/21/08/2020 від 21.08.2020, № 0065-02024/03/09/2020 від 03.09.2020, № 0065-02024/15/09/2020 від 15.09.2020, № 0065-02024/29/09/2020 від 29.09.2020, № 0065-02024/12/10/2020 від 12.10.2020, № 0065-02024/21/10/2020 від 21.10.2020, № 0065-02024/03/11/2020 від 03.11.2020, № 0065-02024/16/11/2020 від 16.11.2020, № 0065-02024/30/11/2020 від 30.11.2020, № 0065-02024/10/12/2020 від 10.12.2020, № 0065-02024/22/12/2020 від 22.12.2020, № 0065-02024/05/01/2021 від 05.01.2021, № 0065-02024/15/01/2021 від 15.01.2021, № 0065-02024/28/01/2021 від 218.01.2021, № 0065-02024/11/02/2021 від 11.02.2021, № 0065-02024/19/02/2021 від 19.02.2021, № 0065-02024/04/03/2021 від 04.03.2021, № 0065-02024/19/03/2021 від 19.03.2021, № 0065-02024/05/04/2021 від 05.04.2021, № 0065-02024/16/04/2021 від 16.04.2021, № 0065-02024/28/04/2021 від 28.04.2021, № 0065-02024/11/05/2021 від 11.05.2021, № 0065-02024/20/05/2021 від 20.05.2021, № 0065-02024/04/06/2021 від 04.06.2021, № 0065-02024/15/06/2021 від 15.06.2021, № 0065-02024/30/06/2021 від 30.06.2021, № 0065-02024/09/07/2021 від 09.07.2021, № 0065-02024/21/07/2021 від 21.07.2021, № 0065-02024/05/08/2021 від 05.08.2021, № 0065-02024/16/08/2021 від 16.08.2021, № 0065-02024/30/08/2021 від 30.08.2021, № 0065-02024/10/09/2021 від 10.09.2021, № 0065-02024/15/09/2021 від 15.09.2021, № 0065-02024/05/10/2021 від 05.10.2021, № 0065-02024/20/10/2021 від 21.10.2021, № 0065-02024/29/10/2021 від 29.10.2021, № 0065-02024/10/11/2021 від 10.11.2021, № 0065-02024/19/11/2021 від 19.11.2021, № 0065-02024/06/12/2021 від 06.12.2021, № 0065-02024/15/12/2021 від 15.12.2021).

Відповідно до пункту 10.4 договору рахунки повинні навправлятися однією Стороною іншій електронною поштою. Рахунки вважають отриманими стороною у день направлення електронною поштою.

Рахунки-фактури направлені відповідачу на його електрону пошту та через систему «АСКОД Онлайн». На підтвердження вказаних обставин Компанія долучила до матеріалів справи роздруківки з електронної пошти позивача та відповідно з системи «АСКОД Онлайн».

Повідомлення про реєстрацію в системі електронного документообігу надіслана керівникам підприємств листом НЕК «Укренерго» від 28.05.2021 № 01/21909 та опубліковано на веб-сайті ПЕК «Укренерго» «Учасникам ринку» - «Реєстрація учасників ринку» - «Договори» за посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory.

Компанія в позові зазначає, що відповідач самостійно визначає плановий обсяг послуги, має можливість розрахувати та визначити суми планових платежів, які необхідно оплатити на умовах визначених договором. Водночас оплата вартості за плановий обсяг послуги має бути не менше 1/5 від планової вартості Послуги та здійснена у строки встановлені приписами пункту 6.2 договору.

За твердженнями позивача, Товариство своїми діями підтверджує обсяг та вартість планових платежів, а саме, направленими листами щодо планових обсягів за період з липня 2019 року по грудень 2021 року, надходженнями коштів від відповідача за наданими реєстром платежів щодо оплати планової вартості послуги за рахунками-фактурами, рахунками-фактурами, наданими позивачем, із зазначеними тієї суми планової вартості, які сплачувались відповідачем; роздруківками електронної пошти позивача про направлення відповідачу рахунків-фактур та через систему «АСКОД Онлайн».

Проте відповідач не своєчасно та не в повному обсязі здійснював оплати вартості планових обсягів, що спричинило не належне виконання умов договору, як стверджує позивач.

Згідно з пунктом 6.5 договору Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акту приймання-передачі послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих Виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - Сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.

У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей (пункт 6.6 договору).

Згідно з пунктом 7.1 договору ОСП має право на отримання від Користувача своєчасну оплату за послугу.

Відповідно до пункту 9.3 договору, зокрема, Користувач зобов`язується повертати ОСП підписані зі свого боку акти у терміни та у порядку, що визначені в розділах 6 та 10 цього договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що ОСП протягом перших 5 (п`яти) робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє Користувачу акт приймання- передачі наданої послуги. Користувач, отримавши акт приймання-передачі наданої послуги, протягом 3 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, повертає його ОСП, підписаний зі свого боку.

За змістом пункту 10.4 договору рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунки, будь-які повідомлення зі цим Договором повинні направлятись однією Стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі.

Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджуються квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом); у день направлення за допомогою Сервісу та/або електронною поштою.

Як стверджує Компанія, позивач направив/надав відповідачу наступні акти приймання-передачі (далі - Акт) за фактично надані послуги з передачі електричної енергії: Акт за липень 2019 року від 31.07.2019 на суму 846765726.17 грн з ПДВ, який не підписаний відповідачем (вручено 13.08.2019 згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 081); Акт за серпень 2019 року від 31.08.2019 на суму 726793422,20 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено 16.09.2019 згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 452); Акт за вересень 2019 року від 30.09.2019 на суму 213945506,38 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено 18.10.2019 згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 561); Акт за жовтень 2019 року від 31.10.2019 на суму 243157244,00 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено 30.11.2019 згідно з описом цінного листа поштового відправлення); Акт за листопад 2019 року від 30.11.2019 на суму 245851538,65 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено 01.01.2020 згідно з описом цінного листа поштового відправлення); Акт за грудень 2019 року від 31.12.2019 на суму 264119739,13 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено 06.02.2020 згідно з описом вкладення цінного листа та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 273); Акт за січень 2020 року від 31.01.2020 на суму 336209366,72 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено особисто 12.02.2020); Акт за лютий 2020 року від 29.02.2020 на суму 318129960,66 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено особисто 13.04.2020); Акт за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 340317563,27 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено особисто 13.04.2020); Акт за квітень 2020 року від 30.04.2020 на суму 269481507.86 грн з ПДВ, який підписаний відповідачем (вручено особисто 14.05.2020); Акт за травень 2020 року від 31.05.2020 на суму 274724369,20 з ПДВ. який підписаний відповідачем (вручено 01.07.2020 згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 940); Акт за червень 2020 року від 30.06.2020 на суму 277685279,80 грн з ПДВ. який підписаний відповідачем (вручено особисто 14.07.2020); Акт за липень 2020 року від 31.07.2020 на суму 292356199,39 грн з ПДВ. який підписаний відповідачем (вручено 19.08.2020 згідно з цінним листом з описом вкладення та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 394); Акт за серпень 2020 року від 31.08.2020 на суму 386959115,69 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 24.09.2020); Акт за вересень 2020 року від 30.09.2020 на суму 391924343,46 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 19.10.2020); Акт за жовтень 2020 року від 31.10.2020 на суму 407691865,07 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 12.11.2020); Акт за листопад 2020 року від 30.11.2020 на суму 419494912,79 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 18.12.2020); Акт за грудень 2020 року від 31.12.2020 на суму 580574526,20 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 14.01.2021); Акт за січень 2021 року від 31.01.2021 на суму 507431046,84 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 19.02.2021); Акт за лютий 2021 року від 28.02.2021 на суму 461300407,15 грн, який підписаний відповідачем (вручено 01.04.2021); Акт за березень 2021 року від 31.03.2021 на суму 521127884,15 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 28.04.2021); Акт за квітень 2021 року від 30.04.2021 на суму 513855963,42 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 20.05.2021); Акт за травень 2021 року від 31.05.2021 на суму 534235256,20 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 15.06.2021); Акт за червень 2021 року від 30.06.2021 на суму 535573265,29 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 14.07.2021); Акт за липень 2021 року від 31.07.2021 на суму 562947045,43 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 10.08.2021); Акт за серпень 2021 року від 31.08.2021 на суму 517951250,14 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 14.09.2021); Акт за вересень 2021 року від 30.09.2021 на суму 482939760,20 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 06.10.2021); Акт за жовтень 2021 року від 31.10.2021 на суму 490531508,99 грн, який підписаний відповідачем (вручено особисто 12.11.2021); Акт за листопад 2021 від 30.11.2021 на суму 502991333,60 грн, який не підписано відповідачем (вручено особисто 15.12.2021).

Водночас позивачем направлені/надані відповідачу Акти-коригування: від 28.11.2019 до Акту від 31.07.2019, який не підписаний відповідачем (вручено 28.11.2020 згідно з описом вкладення та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 924); від 02.01.2020 до Акту від 31.08.2019, який підписаний відповідачем; від 17.02.2020 до Акту від 30.09.2019, який підписаний відповідачем; від 30.03.2020 до Акту від 31.10.2019, який підписаний відповідачем (вручено особисто 29.04.2020); від 18.05.2020 до Акту від 30.11.2019, який підписаний відповідачем (вручено особисто 27.05.2020); від 19.06.2020 до Акту від 31.12.2019, який підписаний відповідачем (вручено 03.07.2020 згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 420); від 29.02.2020 до Акту від 31.01.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 12.03.2020); від 23.09.2020 до Акту від 29.02.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 24.09.2020); від 29.09.2020 до Акту від 31.03.2020, який підписаний відповідачем (вручено 12.10.2020 згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 200); від 02.11.2020 до Акту від 30.04.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 12.11.2020); від 17.11.2020 до Акту від 31.05.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 19.11.2020); від 25.11.2020 до Акту від 30.06.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 30.11.2020); від 21.12.2020 до Акту від 31.07.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 28.12.2020); від 18.01.2021 до Акту від 31.08.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 21.01.2021); від 19.02.2021 до Акту від 30.09.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 24.02.2021); від 16.08.2021 до Акту від 31.10.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 17.08.2021); від 20.09.2021 до Акту від 30.11.2020. який не підписаний відповідачем (вручено особисто 06.10.2021); від 27.09.2021 до Акту від 31.12.2020, який підписаний відповідачем (вручено особисто 06.10.2021); від 20.10.2021 до Акту від 31.01.2021, який підписаний відповідачем (вручено особисто 12.11.2021); від 29.10.2021 до Акту від 28.02.2021, який підписаний відповідачем (вручено особисто 12.11.2021); від 17.11.2021 до Акту від 31.03.2021, який підписаний відповідачем (вручено особисто 15.12.2021); від 31.08.2021 до Акту від 31.07.2021, який підписаний відповідачем.

Згідно з пунктом 10.2 договору ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої Послуги відповідно до форми, наведеної у додатку 3 цього Договору, та надсилає його Користувачу. Користувач у триденний термін має повернути ОСП акт звірки розрахунків наданої Послуги, підписаний зі свого боку. У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між Сторонами Користувач має право у триденний термін направити свій примірник акта звірки розрахунків ОСП з вмотивованим запереченням. Цей акт звірки розрахунків має бути розглянутий ОСП у триденний термін, підписаний у разі згоди та наданий Користувачу. Якщо Сторони не дійшли згоди, застосовуються норми розділу 12 цього договору. Компанія стверджує, що позивачем направлені/надані Акти звірки розрахунків: за 1-4 квартал 2020 року, 1-2 квартал 2021 року, які підписані відповідачем.

За твердженнями позивача перелічені вище рахунки та Акти вчасно та в повному обсязі відповідачем не оплачувались, а тому Компанія здійснила розрахунок пені відповідно до пункту 6.7. договору та трьох процентів річних за період з липня 2019 року по грудень 2021 року та заявила до стягнення в межах цього позову, зокрема, 1 005 767 711,71 грн пені та 82 579 208,77 грн трьох процентів річних.

Товариство проти пред`явленого позову заперечувало та зазначало, що розрахунок вищевикладеної начебто суми заборгованості відповідача згідно договору за надані послуги з передачі в період 01.07.2019 - 01.12.2021 є необґрунтованим. Так, відповідач на регулярній основі отримує від Компанії вимоги про сплату суми заборгованості та нарахованої на неї суми штрафних санкцій за не оплату послуг з передачі, наданих позивачем Товариству згідно договору, зокрема, 26.10.2021 відповідачем засобами електронного зв`язку отримано від позивача рахунок-фактуру №0065-02024/26/10/2021П на оплату пені за несвоєчасне здійснення із Компанією розрахунків за дані послуги з передачі згідно договору на суму 250 261 260,80 грн. У зв`язку із нерозумінням, на яку саме суму заборгованості позивачем здійснено нарахування пені, за який період нараховується пеня, Відповідач зробив запит на здійснення детального розгорнутого розрахунку пені за кожний день прострочення з зазначенням відповідного періоду виникнення зобов`язання, його кінцевої дати, початку прострочення. У відповідь на запит Товариства, 04.11.2021 Укренерго надіслало на електронну пошту Товариства лист, вих.№ 01/49652 із детальним розрахунком пені за кожний день прострочення оплати наданих послуг із передачі згідно договору. Відповідно до зазначеного детального розрахунку пені, основна сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з передачі згідно договору в період з 02.07.2019 по 25.10.2021 становила 1 364 069 064,58 грн, а сума нарахованої на неї пені 250 261 260,80 грн. Товариство зазначає, що із розрахунку штрафних санкцій позивача, доданого до матеріалів позовної заяви та поданої ним в кінці жовтня 2021 вимоги про сплату пені, основна сума заборгованості відповідача за надані позивачем послуги із передачі лише за строк 1 місяць та 5 днів зросла на суму приблизно 740 млн грн, а розмір пені і взагалі виріс в 4 рази на суму близько 750 млн. грн. Також, поданий 04.11.2021 детальний розрахунок пені до рахунку-фактури №0065-02024/26/10/202111 в подальшому був заперечений самим же позивачем шляхом надсилання нового листа з вимогою про сплату заборгованості згідно договору, вих.№01/52167 від 17.11.2021. Відповідно до зазначеного листа, Укренерго вимагав від Відповідача сплатити заборгованість за надані послуги з передачі за Договором, яка станом на 11.11.2021 становить 1 017 410 380,66 грн. Таким чином, листом з вимогою про сплату заборгованості від 17.11.2021, вих.№01/52167, Позивач зазначив, що начебто сума заборгованості відповідача за надані позивачем послуги з передачі згідно договору станом на 11.11.2021 є на 300 млн грн. меншою, ніж заявлена тим же позивачем сума заборгованості відповідача згідно договору відповідно до детального розрахунку суми пені до рахунку-фактури №0065- 02024/26/10/2021П станом на 25.10.2021. Товариство також вказує на те, що 30.12.2021 Компанією подано позовну заяву до суду із вимогою про сплату пені та 3% річних за не оплату відповідачем послуг з передачі за період 01.07.2019 -01.12.2021. При цьому, відповідно до розрахунку штрафних санкцій, доданих до позовної заяви у справі № 910/21871/21, сума заборгованості Товариства перед Укренерго за надані послуги з передачі згідно Договору становить 2 103 325 356,53 грн, а сума нарахованих на неї штрафних санкцій у вигляді пені 1 005 767 711,71 грн. Відтак, виходячи із розрахунків позивача, розмір основної суми заборгованості відповідача за надані послуги згідно договору всього лиш за 19 календарних днів (в порівнянні з 19.11.2021 відповідно до листа-вимоги Укренерго від 17.11.2021, вих. №01/52167 про заборгованість станом на 11.11.2021) зріс на суму більше 1 млрд грн, при цьому сума пені в порівнянні з жовтнем місяцем з незрозумілих причин зменшилась, незважаючи на те, що основна сума заборгованості, яка є базою для нарахування пені, практично на 100 % збільшилась. 26.01.2022 відповідачем вкотре отримано лист із вимогою про сплату заборгованості, вих.№01/3439, відповідно до якого сума заборгованості Відповідача за надані послуги з передачі згідно Договору станом на 20.01.2022 становить 788 288 159,43 грн. Таким чином, в порівнянні із даними зазначеними в розрахунку штрафних санкцій, доданим до матеріалів позовної заяви у справі № 910/21871/21, розмір основної суми заборгованості відповідача перед позивачем всього лише за термін менше ніж 1,5 місяці зменшився на суму приблизно 1.2 млрд грн. Разом із тим, впродовж вказаного періоду, а саме з 01.12.2021 (кінцева дата, вказана в розрахунку штрафних санкцій) по 20.01.2022 (кінцева дата, вказана в листі від 26.01.2022 вих.№01/3439 з вимогою сплати штрафних санкцій), Товариство не здійснювало погашення жодної суми заборгованості на суму близько 1.2 млрд грн (хоча й здійснювало регулярні платежі), а, відтак відповідно до даних Компанії, зазначених в листі від 26.01.2022 вих.№01/3439, у розмірі 788 288 159,43 грн, з математичної точки зору метод позивача щодо нарахування на вказану суму пені у розмірі 1 005 767 711,71 грн є неможливим.

Також відповідач вказує на недоведеність позивачем розміру заборгованості 2 103 325 356,53 грн за період 01.07.2019-01.12.2021. Серед документів, які б могли підтверджувати факт надання позивачем послуг з передачі згідно договору та відповідно їх отримання відповідачем могли б бути акти приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії згідно договору. Водночас, Укренерго на підтвердження основної суми заборгованості долучено або не підписані зі сторони відповідача акти-приймання передачі послуги з передачі електричної енергії згідно договору за період 01.07.2019 - 01.12.2021, або акти за вказаний період, які були підписані Товариством з запереченнями щодо обсягів наданої послуги з передачі згідно договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору для розрахунків за цим договором використовується плановий та фактичний обсяг послуги. Визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється: 1. для ОСР на підставі даних щодо обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР; 2. для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника; 3. для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; 4. для споживачів електричної енергії, які приєднані до мереж ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії (в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; 5. для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація.

Умовами пункту 5.1 договору передбачено, що планова та фактична вартість послуги з передачі електричної енергії визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу Послуги (МВт.год) за розрахунковий період на тариф, встановлений Регулятором (грн/МВт.год).

У період з 01.07.2019 по 01.12.2021 відповідач поставив своїм кінцевим споживачам, за яких повинен сплатити послуги з передачі електричної енергії в обсязі 14 174 690,40 МВт.год. Водночас, окрім здійснення постачання електричної енергії кінцевим споживачам, Товариство здійснює операції з експорту електричної енергії. У період 01.07.2019 по 01.12.2021 Товариство експортувало електричну енергію в обсязі 497 510,00 МВт.год. Дані щодо обсягів постачання відповідачем електричної енергії кінцевим споживачам, а також дані щодо експортованих обсягів електричної енергії у період 01.07.2019 по 01.12.2021 підтверджуються роздруківками з системи управління ринком (MMS платформа).

Товариство звертало увагу, що вартість послуги з передачі електричної визначається виключно на підставі даних визначених пунктом 4.1 договору, до яких дані щодо експортованих обсягів електричної енергії не належать. Відтак, в період 01.07.2019 по 01.12.2021 відповідачем, у спосіб встановлений договором, здійснено оплату послуги з передачі електричної енергії за обсяги електричної енергії, які були поставлені кінцевим споживачам, та відповідно не здійснювалась оплата послуг з передачі у той же період часу за експортовані обсяги електричної енергії, оскільки положеннями договору така оплата не передбачалась. З урахуванням вищевикладеного, у Товариство вважає, що заборгованість про яку зазначає у розрахунку штрафних санкцій позивач та розмір якої не підтверджений останнім, є незаконно нарахованою послугою з передачі на експортовані Товариством обсяги електричної енергії, оплата за які договором не встановлена. Відтак, у випадку, якщо заборгованістю відповідача є не оплата послуг з передачі, нарахована на експортовані останнім обсяги електричної енергії в період 01.07.2019 по 01.12.2021, у позивача взагалі відсутня підстава для нарахування пені та трьох відсотків річних, заявлених до стягнення у справі № 910/21871/21, оскільки саме по собі нарахування послуги з передачі при здійсненні учасником ринку експорту електричної енергії є незаконним. До того ж Товариство просило суд застосувати наслідки пропуску строків позовної давності.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, щодо позову господарський суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема: про надання послуг з передачі.

Передача електричної енергії - транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями (пункт 60 частини 1 статті 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний кордон України» - державним кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Міждержавна лінія електропередачі - лінія електропередачі, що перетинає кордон між Україною та іншою державою і з`єднує об`єднану енергетичну систему України з системою передачі суміжної держави (пункт 43 частини 1 статті 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).

Отже, в розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії» передача електричної енергії при імпорті або експорті відбувається у віртуальній точці на державному кордоні.

Згідно з приписами пунктів 5.1-5.2. Кодексу системи передачі (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі передачі електричної енергії електричними мережами Оператора системи передачі від виробників до систем розподілу та споживачів, а також при здійсненні її експорту, імпорту та транзиту.

Укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання Користувачам доступу до системи передачі.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 30 Закону України «Про ринок електричної енергії» виробники мають право здійснювати експорт-імпорт електричної енергії.

За змістом пункту 4 статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії на підставі договору, укладеного на основі типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Як вже було встановлено судом вище, 10.04.2019 року між сторонами укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0065-02024, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надавати послугу з передачі електричної енергії, а відповідач зобов`язався здійснювати її оплату в порядку визначеному договором.

Умови договору є типовими та затверджені Постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018 року «Про затвердження Кодексу системи передачі».

Так, у пункті 4.1. договору сторони погодили, що визначення фактичного обсягу послуги з передачі у розрахунковому місяці здійснюється: для ОСР на підставі даних щодо обсягів технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР; для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника; для споживачів електричної енергії, які мають намір купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, незалежно від точки приєднання на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для споживачів електричної енергії, які приєднані до мереж ОСП, незалежно від способу купівлі електричної енергії (в електропостачальника за Правилами роздрібного ринку чи за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії цими споживачами; для виробників електричної енергії на підставі даних щодо обсягів електричної енергії, необхідної для забезпечення власних потреб електричних станцій, на яких відсутня генерація.

Як зазначав відповідач, у спірний період Товариство здійснювало свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, виданої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП або Регулятор) від 15.02.2019 року № 222.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0065-02024 від 10.04.2019 у період з липня 2019 року по грудень 2021 року позивач надавав послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, акти приймання-передачі послуги за серпень 2019 року - серпень 2021 року, підписано відповідачем із зауваженнями. Незгода відповідача, як то вбачається з представлених суду копій актів, стосується обсягу електричної енергії та відповідно вартості послуги передачі.

Відповідачем здійснено оплату вартості послуг з передачі електричної енергії, однак лише в частині вартості послуг, що були спожиті Товариством для власних потреб. Адже на думку відповідача, НЕК «Укренерго» не мало права включати обсяги імпорту/експорту електричної енергії до обсягів послуги, оскільки їх включення не передбачено умовами укладеного договору, які є обов`язковими для виконання сторонами.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що позивачем до суду представлено лише один акт, в якому значиться про експортовану електричну енергію до ЕС суміжних країн, а саме за липень 2019 року. Натомість акти за інші місяці протягом спірного періоду не містять вказівок щодо експортованої енергії. Водночас у відповіді на відзив Компанія визнала факт того, що в актах приймання-передачі враховує обсяги з передачі електричної енергії, щодо якої відповідач здійснив експорт.

За приписами пунктів 30 та 92 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу, а трейдером є суб`єкт господарювання, що здійснює купівлю електричної енергії виключно з метою її перепродажу, крім продажу за договором постачання електричної енергії споживачу.

Судом встановлено, що обов`язок сплачувати тариф на передачу виключно при експорті та не сплачувати при імпорті, не було передбачено діючими протягом спірного періоду нормативними актами, які регулюють відносини в сфері енергетики, зокрема, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексом системи передачі.

Постановою НКРЕКП від 07.02.2020 року № 360 «Про затвердження Змін до Кодексу системи передачі» були внесені зміни, зокрема, до наступних положень Розділу XI Кодексу системи передачі: « 5.3. Послуги з передачі електричної енергії надаються ОСП на підставі договору між ним та:

...

трейдером/електропостачальником/виробником, що здійснює експорт електричної енергії в обсягах експорту електричної енергії.

…..».

« 5.6 Оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифом, який встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Тариф на послуги з передачі електричної енергії оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет у триденний термін після затвердження його Регулятором.

Обсяг послуг з передачі електричної енергії визначається:

…..

для електропостачальників - на підставі даних щодо обсягів експорту електричної енергії та обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника, крім обсягів споживання електричної енергії споживачами, оператором системи яких є ОСП;

.....

для виробників електричної енергії - на підставі даних щодо обсягів експорту електричної енергії та обсягів електричної енергії для забезпечення власних потреб електричних станцій, що заживлені від мереж ОСР/ОСП, а також власних потреб електричних станцій у випадку відсутності генерації;

для трейдерів - на підставі даних щодо обсягів експорту електричної енергії…»

Крім того, вказаною Постановою НКРЕКП викладено в новій редакції пункт 4.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, а саме:

« 4.1. Для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги:

1) плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих Користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання Користувачем повідомлень плановим обсягом Послуги визначається фактичний обсяг наданої Послуги у попередньому розрахунковому періоді;

2) фактичний обсяг Послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі».

З огляду на викладене, обов`язок щодо сплати тарифу за передачу, зокрема, щодо обсягів експортованої електричної енергії було запроваджено саме із прийняттям Постанови НКРЕКП від 07.02.2020 року № 360 «Про затвердження Змін до Кодексу системи передачі», яка набула чинності 08.02.2020 року.

Враховуючи те, що частиною предмету спору є вимоги про стягнення вартості послуг за період липень 2019 року - грудень 2021 року, тобто, за період, що передує прийняттю Постанови НКРЕКП від 07.02.2020 року № 360, а також те, що відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, правові підстави для стягнення з відповідача відповідної частини заборгованості відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії», цей Закон спрямований на імплементацію актів законодавства Енергетичного Співтовариства у сфері енергетики, а саме Директиви 2009/72/ЄС про спільні правила внутрішнього ринку електричної енергії та про скасування Директиви 2003/54/ЄС, Регламенту (ЄС) 714/2009 про умови доступу до мережі транскордонного обміну електроенергією та скасування Регламенту (ЄС) 1228/2003, Директиви 2005/89/ЄС про заходи для забезпечення безпеки інвестування до системи електропостачання та інфраструктури.

Суб`єкти владних повноважень, а також суди при застосовуванні норм цього Закону беруть до уваги правозастосовну практику Енергетичного Співтовариства та Європейського Союзу, зокрема рішення Суду Європейського Союзу (Європейського Суду, Загального Суду), практику Європейської Комісії та Секретаріату Енергетичного Співтовариства щодо застосовування положень актів законодавства Європейського Союзу, зазначених у цій статті (ч. 11 ст. 2 ЗУ «Про ринок електричної енергії»).

Пункт 2 частини 6 статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлює, що КСП має відповідати вимогам нормативно-правових актів Енергетичного Співтовариства.

Відповідно до статті 41 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, ратифікованого Верховної Радою України 15.12.2010 року встановлені обмеження щодо додаткового ввізного або вивізного мита.

При цьому, що відповідно до ст. 11 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства: нормативно-правова база Європейського Співтовариства з енергетики» для цілей цього договору означають: 1) директиву Європейського парламенту й Ради Європи 2003/54/ЕС, від 26 червня 2003 року стосовно загальних засад функціонування внутрішнього ринку електроенергії; 2) директиву Європейського парламенту й Ради Європи 2003/55/ЕС від 26 червня 2003 року стосовно загальних засад функціонування внутрішнього ринку природного газу; 3) постанову Європейського парламенту й Ради Європи 1228/2003/ЕС від 26 червня 2003 року стосовно умов доступу до мережі транскордонної передачі електроенергії.

При цьому, відповідно до статті 94 Договору Інституції тлумачать будь-який термін чи інше поняття, використані в цьому договорі як такі, що походять із законодавства Європейського Співтовариства відповідно до прецедентного права Суду чи Суду першої інстанції Європейських Співтовариств.

Так відповідно до позиції суду Європейського союзу у справі № C-305/17 FENS vs Slovak Republic від 06.12.2018 року щодо тлумачення положень Директиви 2003/54/ЄС, яка, як зазначено вище, є складовою права Енергетичного співтовариства, встановив, що закріплення плати за передачу при здійсненні експортних операцій є заходом еквівалентним до мита, оскільки таким заходом є будь-яка грошова плата, якою б малою вона не була та не залежно від її призначення та способу застосування, що накладається в односторонньому порядку на товари через те, що вони перетинають кордон, і яка не є митом у строгому розумінні.

Крім того, щодо повноважень Секретаріату енергетичного Співтовариства слід зазначити, що ст. 67 Договору про заснування Енергетичного Співтовариства передбачає, що Секретаріат Енергетичного Співтовариства, спостерігає за виконанням Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором та передає щорічні звіти про хід виконання зобов`язань Раді Міністрів.

Таким чином, ратифікацією Договору про заснування Енергетичного Співтовариства Україна уповноважила Секретаріат Енергетичного Співтовариства на оцінку правомірності дій України, як сторони Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, на відповідність його умовам.

У межах реалізації вищезазначених повноважень, Секретаріат Енергетичного Співтовариства дійшов висновку, що встановлення плати за передачу електричної енергії та за диспетчерське (оперативно-технологічне) управління суперечить положенням ст.41. Договору про заснування Енергетичного Співтовариства.

Крім того, статтею 31 Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про Асоціацію), встановлює, що Сторони не повинні запроваджувати або зберігати в силі будь-які мита, податки або будь-які інші заходи еквівалентної дії, що накладаються на вивезення товарів або запроваджується у зв`язку з вивезенням товарів на іншу територію

Таким чином, нарахування плати за послуги з передачі експортованих обсягів електроенергії порушує міжнародні зобов`язання України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про неправомірність дій позивача щодо включення позивачем обсягів з передачі електричної енергії при здійсненні експорту електричної енергії, що у свою чергу створюють наслідки неможливості застосування до Товариства відповідальності за порушення строків виконання такого зобов`язання таких як стягнення пені та трьох процентів річних.

При цьому суд відзначає, що позивачем не представлено суду належного розрахунку та документів для здійснення розрахунку судом без врахування передачі енергії, яка підлягала експорту.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що вимоги Компанії задоволенню не підлягають.

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відтак, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Оскільки судом встановлена відсутність правових підстав задоволення позовних вимог Компанії, тому суд не вбачає за можливе застосувати строки позовної давності, про які заявлено Товариством у межах розгляду цього спору.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 236 ГПК України).

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" про стягнення штрафних санкцій за послуги з передачі електричної енергії в розмірі 1 088 346 920,48 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справу покладаються на Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.05.2023.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ