ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.05.2023м. ДніпроСправа № 904/2319/22

За позовом Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код 02909938) в інтересах держави, в особі Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26510514)

до Компанія СІВІЛКОМ ЛІМІТЕД (реєстраційний номер НЕ 402733, Кіпр, Ларнака, Атіену, вул. Гастрас, 4)

третя особа-1 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

третя особа-2 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 )

третя особа-3 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 )

третя особа-4 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 )

третя особа-5 без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Баострейт" (79007, м. Львів, вул. Котліревського, 29, ідентифікаційний код 33159718)

про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно

Представники:

Прокурор Волкогон Т.В.

Від позивача Дроздова Т.Л.

Від відповідача не з`явився

Від третьої особи-1 не з`явився

Від третьої особи-2 не з`явився

Від третьої особи-3 не з`явився

Від третьої особи-4 не з"чвився

Від третьої особи-5 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави, в особі Дніпровської міської ради про скасування державної реєстрації права власності компанії Сівілком Лімітед на квартиру АДРЕСА_5 (реєстраційний номер ) з одночасним припиненням речового права.

Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про зміну предмету позову з викладенням позовних вимог в редакції: "Скасувати державну реєстрацію права власності компанії Сівілком Лімітед (реєстраційний номер НЕ 402733, Кіпр, Ларнака, Атіену, вул. Гастрас, 4) на квартиру № 18 у будинку № 16 на вул Пастера у м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - ) з припиненням речового права та закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з реєстраційним номером ".

Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову та просить:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 397,8 кв.м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № ;

- заборонити Компанії «СІВІЛКОМ ЛІМІТЕД» (реєстраційний номер НЕ 402733, Кіпр, Ларнака, Атіену, вул. Гастрас, 4) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 397,8 кв.м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № .

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні вимог заяви.

Позивач підтримав вимоги заяви прокурора.

У заяві про забезпечення позову прокурор зазначив, що Рішенням Дніпропетровської міської ради №11/13 від 19.11.2003 прийнято до комунальної власності міста обласні житлово-комунальні підприємства «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебувають на їх балансі (п. 1), та внесено зазначені об`єкти нерухомого майна до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста (п.2.2.). Відповідно до п. 49 переліку житлового фонду ОЖКП «Південне», що передаються до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська станом на 01.08.2003 до комунальної власності передано в цілому житловий будинок №16 по вул. Пастера в м. Дніпропетровську, введений в експлуатацію в 1901 році, загальною площею 1 202,04 кв.м. На час передачі в комунальну власність будинку АДРЕСА_6 на другому поверсі знаходилось нежитлове приміщення №18 в будинку №16 по вул. Пастера в м. Дніпропетровську (Дніпро), яке належить на праві власності територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради. Дніпровська міська рада не приймала рішень про приватизацію належного їй нежитлового приміщення АДРЕСА_5 та володіє вказаним нерухомим майном, що підтверджується наявністю державної реєстрації права власності територіальної громади міста на це майно (реєстраційний номер 01). Внаслідок проведення незаконної державної реєстрації права власності за приватними особами на підставі сфальсифікованих документів як на інший об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер ), нежитлове приміщення АДРЕСА_5 фактично залишилось у володінні територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, однак дійсний власник фактично позбавлений прав користування та розпорядження цим майном. На підставі договорів оренди №137-УКВ/09 від 03.08.2009 та №196-УКВ/09 від 03.09.2009, укладених між Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради та ТОВ «Правовий центр «Феміда» в особі директора Шеремет З.М., передано в оренду в цілому нежитлове приміщення №18 загальною площею 275,6 кв.м., розташоване на другому поверсі будівлі АДРЕСА_6 . Вказані договори розірвано на підставі рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2011 у справі №20/5005/13169/2011 (договір №137-УКВ/09 від 03.08.2009) та від 29.11.2011 у справі №35/5005/13128/2011 (договір №196-УКВ/09 від 03.09.2009) за позовами прокурора м. Дніпропетровська в Інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, з огляду на наявність заборгованості з орендних платежів. Рішенням Бабушкінського районного суду від 14.10.2011 у справі №2-6646/11 задоволено позов ТОВ "Правовий центр "Феміда" до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради та ОСОБА_5 , визнано за ТОВ "Правовий центр "Феміда" право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 загальною площею 276, 5 кв.м., розташоване на другому поверсі будівлі літ. А-4, без акту введення в експлуатацію. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2012 у справі №2-6646/11 (провадження №22-ц/490/4704/12) задоволено апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради та прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська, рішення Бабушкіиського районного суду від 14.10.2011 у справі №2-6646/11 в частині позовних вимог ТОВ "Правовий центр "Феміда" до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради про визнання права власності скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2012 у справі №0418/4650/2012 задоволено зустрічний гкяов ОСОБА_1 до ФОП Головченко К.М., визнано недійсним договір підряду від 25.01.2012, укладений між ОСОБА_1 та та ФОП Головченко К.М., визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_5 від 25.01.2012, укладений між ТОВ "Правовий центр "Феміда" та ОСОБА_1 , а також визнано за ОСОБА_1 право власності на шестикімнатну квартиру АДРЕСА_7 .

Прокурор звертав увагу суду, що на підставі вказаного рішення суду, яке на час здійснення державної реєстрації не набрало законної сили, державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Мудрак В.В. видано свідоцтво про право власності №254533 від 01.02.2013 та вперше зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_1 . Незважаючи на те, що на час проведення вказаної державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано право власності територіальної громади м. Дніпропетровська на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , таке право виникло у Дніпропетровської міської ради з 19.11.2003, та вважалося набутим з моменту фактичної передачі речі (ст. 128 ЦК УРСР 1963). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.02.2013 задоволено апеляційну скаргу прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2012 у справі №0418/4650/2012, рішення суду першої інстанції скасовано, відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 не скасовано, оскільки на час винесення рішення судом апеляційної інстанції квартира АДРЕСА_5 ОСОБА_1 відчужена ОСОБА_2 (договір купівлі-продажу №281 від 02.02.2013). Рішенням Дніпропетровського районного суду від 25.02.2014 у справі №175/401/14 задоволено позов ОСОБА_2 до ТОВ "Солярис" про визнання добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_5 . Зокрема, у вказаній справі встановлено, що квартира АДРЕСА_5 є переобладнаним нежитловим приміщенням АДРЕСА_5 . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.09.2014, задоволено апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, рішення Дніпропетровського районного суду від 25.02.2014 у справі №175/401/14 скасовано, в позові ОСОБА_2 відмовлено. На підставі договору дарування №1311 від 20.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Царейкіним М.М., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_5 . В свою чергу ОСОБА_3 на підставі договору дарування №2041 від 11.09.2015, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Лозенко В.В., подарував спірне нерухоме майно ОСОБА_4 ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки №1625 від 26.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Лозенко В.В., відчужено квартиру АДРЕСА_5 ТОВ "Лайн-М", яке в свою чергу передало його на підставі рішення №3/1 від 27.12.2019 Компанії "Сівілком ЛІмітед". Право власності на квартиру АДРЕСА_5 виникло у ОСОБА_1 , незаконно на підставі скасованого судового рішення. Неодноразове відчуження вказаного майна не може бути засобом легалізації права, що суперечить нормам діючого законодавства щодо незаконно переобладного та самовільно захопленого комунального майна.

Прокурор наполягав, що наявні підстави для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловим приміщенням №18 в будинку АДРЕСА_6 , яке належить на праві власності Дніпровській міській раді, шляхом скасування державної реєстрації права власності на це ж майно як квартиру АДРЕСА_5 , яке виникло всупереч нормам чинного цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 136 ГПК України, Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приписами статті 137 ГПК України, передбачено забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору.

Відповідно до частини 2 статті 321 ЦК, особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Запропоновані прокурором заходи забезпечення позову є адекватними та цілком співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки: наявний прямий зв`язок між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору; вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, та у разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду, тоді як невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду; не позбавляють Відповідача права власності на його майно.

Вжиття заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав учасників справи, що відповідає правовій природі забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

З огляду на наявні матеріали справи, суд вважає доводи прокурора обгрунтованими, заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись приписами ст.ст. 74, 76, 80, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 397,8 кв.м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № .

Заборонити Компанії «СІВІЛКОМ ЛІМІТЕД» (реєстраційний номер НЕ 402733, Кіпр, Ларнака, Атіену, вул. Гастрас, 4) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 397,8 кв.м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № .

Стягувач: Дніпропетровська обласна прокуратура (49044, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 75, ідентифікаційний код 02909938)

Боржник: Компанія «СІВІЛКОМ ЛІМІТЕД» (реєстраційний номер НЕ 402733, Кіпр, Ларнака, Атіену, вул. Гастрас, 4)

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття 16.05.2023 року.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання - до 17.05. 2026 року.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.06.2023р.

Суддя Г.В. Манько