ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 травня 2023 року Справа № 903/246/23

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Ведмедюк Михайло Петрович

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

взяв участь прокурор: Лопоха О.С. - службове посвідчення №071773 від 01.03.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/246/23 за позовом заступника керівника Володимирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти Нововолинської міської ради Волинської області до Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів в розмірі 95056,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2023 заступник керівника Володимирської окружної прокуратури надіслав до суду позов в інтересах держави в особі Управління освіти Нововолинської міської ради Волинської області до Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни, в якому просить суд:

1. Визнати недійсними додаткові угоди №2 від 27.04.2021 та №3 від 30.08.2021 до договору №21-27.1 ВТ від 12.01.2021.

2. Стягнути із Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни на користь Управління освіти Нововолинської міської ради Волинської області кошти в сумі 95056,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України додаткові угоди № № 2, 3 до Договору №21-27.1ВТ від 12.01.2021 про постачання продукції є недійсними, оскільки укладені в порушення вимог ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому є всі підстави вважати, що кошти, які сплачені Управлінням освіти Нововолинської міської ради за товар як надміру сплачені та підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою від 10.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.191).

Відповідач ухвалу суду отримала 15.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №660 (а.с.194).

Строк для подання відзиву - до 30.03.2023 включно.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Протокольною ухвалою від 04.04.2023 суд розгляд справи у підготовчому судовому засіданні закрив, розгляд справи по суті призначив на 09.05.2023 на 10:00 год. (.с.196-197).

Ухвалою від 04.04.2023 суд повідомив Управління освіти Нововолинської міської ради Волинської області, Фізичну особу-підприємця Костючик Ганну Петрівну про призначення розгляду справи по суті на 09.05.2023 на 10:00 год. (а.с.199).

Позивач ухвалу суду від 04.04.2023 отримав 07.04.2023, а відповідач 10.04.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №867, №430 (а.с.202-2023).

Разом з цим, ухвала суду від 04.04.203 надіслана відповідачу в його електронний кабінет 04.04.2023 об 17:27 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.201).

У визначений судом день та час позивач та відповідач своїх представників в судове засідання не направили.

Прокурор в судовому засіданні просив суд позов задовольнити повністю.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України, а неявка представника позивача та відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради 23.12.2020 проведено відкриті торги по закупівлі продукції «М`ясний і м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною» (морожений) 4000 кг та «М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової та лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною» (охолоджений) 8000 кг.

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради в мережі Інтернет на веб-сайті «Prozorro» - публічні закупівлі» 07.12.2020 за ідентифікатором UА-2020-12-07-001699-с.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвались:

1) ФОП "Ярема Мирослава Миколаївна", остаточна пропозиція: 1 118 760 грн.;

2) ФОП "Костючик Ганна Петрівна", остаточна пропозиція: 1 114 320 грн.

За результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено ФОП Костючик Г.П. з ціновою пропозицією 1 114 320 грн.

Як слідує з матеріалів справи, 12.01.2021 між Управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради (замовник) та фізичною особою-підприємцем Костючик Г.П. (виконавець) укладено договір № 21-27.1 ВТ про закупівлю товарів за державні кошти (а.с.30-34), а саме: 4 000 кг. продукції "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)", 8000 кг. "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" на загальну суму 1114320 грн. без ПДВ (ціна за 1 кг. "м`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" - 92 грн. 86 коп. без ПДВ та за 1 кг. "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною(охолоджений)" - 92 грн. 86 коп. без ПДВ, а.с.35).

На момент підписання Договору сторонами погоджені всі істотні умови Договору, а саме: предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому, між сторонами договору в період з квітня по серпень 2021 року укладено ряд додаткових угод, внаслідок яких ціну за товар було суттєво збільшено, зокрема:

- додатковою угодою №02 від 27.04.2021 ціна на "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" збільшилась на 9, 28 грн/1кг.(а.с.36)

- додатковою угодою № 3 від 30.08.2021 ціна на "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" збільшилась на 10,21 грн/1 кг. (а.с.38 на звороті - 39).

Таким чином, внаслідок укладення вищезазначених додаткових угод, ціну за одиницю товару збільшено з 92 грн. 86 коп. до 112 грн. 35 коп. за 1 кг продукції "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та з 92 грн. 86 коп. до 112 грн. 35 коп. за 1 кг. продукції "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат з свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)".

Після укладання вказаного договору Виконавець звернувся до Замовника з листом №46 від 20.04.2021 з проханням щодо підвищення ціни на товар, а саме: "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" до 102,14 грн/кг. та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" до 102,14 грн./кг.

При цьому, в обґрунтування необхідності підвищення ціни, Виконавець долучив лист Головного управління статистики у Волинській області № 03.2.-07/239-21 від 20.04.2021 з інформацією щодо середніх цін в березні 2021 року на продукцію "Натуральні напівфабрикати зі свинини" -130,69 грн./кг.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду №02 від 27.04.2021 до договору № 21-27.1 ВТ від 12.01.2021 та збільшено ціну за одиницю пропонованого товару "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" до 102,14 грн./кг».

Додаткова угода № 2 суперечить вимогам ч. 2 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону щодо порядку та підстав зміни ціни договору, тому що:

- при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обгрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій на тендері, навести причини, через які виконання умов договору стали для постачальника вочевидь невигідними. Крім того постачальник також має довести що підвищення ціни не є прогнозованим (його неможливо було передбачити та покласти в ціну товару на момент подання тендерної пропозиції);

- Фізична особа - підприємець Костючик Г.П. не надала у зверненні до Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради документальні дані, які б обгрунтовували коливання ціни як в сторону збільшення так і в сторону зменшення з моменту укладення первинної угоди, тобто з 12.01.2021 по 27.04.2021. Використана статистична інформація свідчить лише про середні споживчі ціни на окремі продукти харчування, що склались в торгівельній мережі Волинської області і згідно примітки наведені середні ціни призначені лише для розрахунків індексів споживчих цін та визначення вартісної величини прожиткового мінімуму і не можуть використовуватись для інших цілей.

- у довідці Головного управління статистики у Волинській області №03.2.-07/239-21 від 20.04.2021, яку надано Костючик Г.П. зазначено, що середні ціни, які зазначені в ній, не призначені для інших цілей, зокрема, для оцінки тендерних пропозицій та визначення переможців під час проведення торгів згідно із процедурами, встановленими Законом України "Про публічні закупівлі".

Разом з цим, вищевказана довідка Головного управління статистики у Волинській області № 03.2.-07/239-21 від 20.04.2021 жодним чином не підтверджує коливання цін на ринку саме на вказані види продукції ("М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)".

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Довідка Головного управління статистики у Волинській області № 03.2.-07/239-21 від 20.04.2021 не підтверджує коливання ціни на товар за період з моменту укладення договору і по дату видачі довідки, а лише констатує ціну на продукцію "Натуральні напівфабрикати зі свинини" -130,69 грн/кг. станом на березень 2021 року.

Таким чином, самі по собі дані, викладені в довідках Головного управління статистики у Волинській області, не можуть підтверджувати наявність/відсутність коливання ціни станом на 27.04.2021 (момент укладення додаткової' угоди).

Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційні збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни зі одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електрично енергії.

В контексті наведеного, у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.02.2021 (справа № 910/6790/18), Верховний суд зазначає, що наведена правова норма регулює відносини між сторонами договору, що виникли після його підписання. При цьому коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару, зокрема в бік збільшення, за період з моменту укладення договору до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням

У постанові від 15.06.2022 по справі №924/674/21 Верховний Суд зазначив, що метою регулювання, передбаченого частиною п`ятою статті 41 Закону «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Правові висновки щодо недійсності додаткових угод, укладених всупереч вимогам п. 2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», Верховним Судом, зокрема, але невиключно, викладено у вказаній постанові від 15.06.2022.

З врахуванням вищевикладеного, укладання додаткової угоди № 2 від 27.04.2021 про збільшення ціни за продукцію "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та «М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" з 92,86 грн. до 102,14 грн. або на 10% є безпідставним, оскільки за цей період коливання ціни на ринку не підтверджено.

Крім того, Виконавець звернувся до Замовника з листом від 18.08.2021 № 101 з проханням щодо підвищення ціни на продукцію "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" з 102,14 грн/кг до 112,35 грн/кг., долучивши лист Головного управління статистики у Волинській області № 03.2-07/484-21 від 13.08.2021, згідно якого за липень 2021 року середньомісячна роздрібна ціна на продукцію становить "Натуральні напівфабрикати зі свинини" - 129,36 грн/кг.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду №03 від 30.08.2021 до договору № 21-27.1 ВТ від 12.01.2021 та збільшено ціну за одиницю товару на продукцію "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" з 102,14 грн. до 112,35 грн.

Вказана додаткова угода від 30.08.2021 № 3 суперечить вимогам ст. 203 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону щодо порядку та підстав зміни ціни договору, а саме:

- при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій на тендері, навести причини через які виконання умов договору стали для постачальника вочевидь невигідними. Крім того, постачальник також має довести що підвищення ціни не є прогнозованим( його неможливо було передбачити та покласти в ціну товару на момент подання тендерної пропозиції);

- розрахунок підвищення ціни проведено з урахуванням ціни на товар, визначеної додатковою угодою № 2, яка в силу викладених вище обставин є недійсною;

- до звернення фізичною особою - підприємцем не долучено документальні дані, які б підтверджували коливання ціни на продукцію "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та «М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" з 27.04.2021 по 30.08.2021;

- у довідці Головноґо управління статистики у Волинській області № 03.2-07/484-21 від 13.08.2021, яку надано Костючик Г.Д. зазначено, що середні ціни, які зазначені в ній не призначені для інших цілей, зокрема, для оцінки тендерних пропозицій та визначення переможців під час проведення торгів згідно із процедурами, встановленими Законом України "Про публічні закупівлі"

Отже, з врахуванням викладеного слідує, що додаткова угода № 3 від 30.08.2021 до договору № 21-27.1 ВТ від 12.01.2021 про закупівлю продукції "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" за державні кошти, між управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради та ФОП Костючик Г.П., укладена за відсутності коливання ціни на товар у бік збільшення, тобто в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, а тому, в силу положень ст. 203 ЦК України, є недійсною.

Вказані вище додаткові угоди № 2 від 27.04.2021 та № 3 від 30.08.2021 на закупівлю продукції "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканинок/ (охолоджений)", укладені з порушенням чинного законодавства, а тому є недійсними з наступних підстав.

Перемога в тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) на укладення договору за однією ціною та її подальше підвищення більш як на 10 % у спосіб укладення оскаржуваних додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця, що свідчить про свідоме заниження цінової пропозиції Костючик Г.П. у тендері з метою перемоги.

Отже, на час участі у торгах, ігноруючи принцип добросовісною конкуренції ФОП Костючик Г.П. занизила ціни на продукцію саме з метою отримання перемоги у торгах, а в подальшому збільшила ціну на 40,73 % від первинної ціни за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови відповідно до законодавства. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладанні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із ст.185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (ч. ч. 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Зважаючи на положення ЦК України (ст.ст.3 та 627 Кодексу), сторони мають право визначати зміст договору на власний розсуд та за їх згодою вносити будь-які зміни до правочину (принцип свободи договору).

У відповідності до ч. 2 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як вже зазначалося, порядок внесення змін до договору від 12.01.2021 №21-27.1ВТ (в тому числі щодо зміни ціни товару) визначено у розділі ХІ до указаного правочину.

При цьому, законодавець встановив спеціальний порядок внесення змін до умов правочину, укладеного за результатами тендеру, зокрема, згідно п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

В силу вимог ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі Ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в ?бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за 'одиницю товару не більше ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, а також у постановах від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18 та від 12.09.2019 у справі №915/1868/18.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і Закласти в- ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Підвищення сторонами Договору ціни, шляхом укладання додаткових угод, суперечить меті Закону України «Про публічні закупівлі». Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у цій сфері, запобігання проявам корупції та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки якщо пристати на тлумачення сторонами п.2 ч.5 статті 41 Закону, то при укладанні додаткових угод ціну за товар можна збільшувати необмежену кількість разів.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторони договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Сулу віл 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 по справі за №910/114/19 зазначив, що прямий інтерес держави полягає у неухильному дотриманні учасниками процедури закупівлі та замовником встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» вимог.

До принципів здійснення публічних закупівель (згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі») віднесені максимальна економія, а також ефективність та пропорційність. Замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом (ч. 5 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору (на таких твердження неодноразово акцентував увагу Верховний Суд, для прикладу, його у постанові від 16.02.2023 по справі №903/383/22).

Судом досліджено інформацію, яка розміщена офіційному веб-сайті Держкомстату України (httр://www.ukrstat.gov.ua) та встановлено, що в грудні 2020 року (місяці подання цінових пропозицій по закупівлі товару "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)") на території Волинської області середня ціна на свинину становила 104,31 грн.

Таким чином, з метою перемогти в тендері, постачальник ФОП Костючик Г.П. у тендерній пропозиції запропонувала нижчу за середньоринкову ціну товару, тим самим свідомо занизивши ціну на товар "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат зі свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (морожений)" та "М`ясний м`якушевий безкістковий напівфабрикат із свинини, з тазостегнової і лопаткової частин туші з видаленою сполучною тканиною (охолоджений)" (92,86 грн. за 1 кг., порівняно з ринковою ціною - 104,31 грн.)

Вищевказані порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 632 Цивільного кодексу України констатовані актом ревізії фінансової - господарської діяльності від 30.12.2021 №03-22/08 проведеної в управлінні освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 проведений управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області.

Отже, при укладенні між управлінням освіти Нововолинської міської ради та фізичною особою підприємцем Костючик Г.П. спірних додаткових угод № 2 та № 3 не було дотримано вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», безпідставно змінено істотні умови Договору, кожного разу при укладенні всіх додаткових угод сторонами Договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни на м`ясо та м`ясопродукти на ринку після укладення Договору та попередньої угоди.

Так, Верховний Суд наголошує, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (або ж сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України «Про публічні закупівлі» (постанова Суду від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору (саме на таких твердження неодноразово акцентував увагу Верховний Суд, для прикладу у постанові від 31.05.2022 по справі №927/515/21).

Верховним Судом у постанові від 12.09.2019 по справі №915/1868/18 наголошено, зокрема, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом.

При цьому, необхідно також врахувати сталу та послідовну позицію Верховного Суду (як приклад, постанова від 16.02.2023 у справі №903/383/22) з приводу того, що будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Законодавець в указаній нормі не лише встановив вимогу пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й відсоткове обмеження такого збільшення (до 10 відсотків).

Водночас, чинне законодавство передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов такого правочину, зокрема, за наявності обставин, відображених у п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі».

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 525, ст. 526, ч. 1 ст. 651 ЦК України, 188 ГК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов (подібний висновок наведений Верховним Судом, зокрема, у його постанові від 07.12.2022 по справі за №927/189/22):

- відбувається за згодою сторін;

- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше, ніж на 10 відсотків;

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Також, враховуючи сталу і послідовну позицію Верховного Суду, зокрема тлумачення Судом як попередньої (що діяла до 19.04.2020), так і чинної редакцій Закону України «Про публічні закупівлі» (статті 36 та 41 указаного Закону відповідно; як приклад - постанови Суду від 18.06.2021 №927/491/19 та від 16.02.2023 №903/366/22 та №903/383/22), вбачається, що спеціальним законом максимальний ліміт в частині зміни ціни, визначеної в договорі, обмежений 10 відсотками (в бік збільшення) незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

В той же час, саме по собі коливання цін на ринку є природною обставиною ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору (такої ж позиції притримується Північно-західний апеляційний господарський суд, про що, зокрема, свідчить постанова суду від 03.10.2022 у справі №906/277/22).

Посилання на положення ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» містить у собі й укладений сторонами по даній справі договір (п.п. 5.3 та 13.2 правочину). При цьому, до зміни ціни за одиницю товару (згідно п. 5.3 договору від 28.01.2021 №25) постачальник зобов`язаний постачати електричну енергію за ціною, яка зазначена у договорі у чинній його редакції.

У постановах від 15.06.2022 у справі №924/674/21, від 07.09.2022 по справі №927/1058/21, від 17.02.2023 по справі №903/383/22 Верховний Суд зазначив, що метою регулювання, передбаченого ч.5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника (правові висновки щодо недійсності додаткових угод, укладених всупереч п. 2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», Верховним Судом, зокрема але невиключно, викладено у вказаних вище постановах Суду).

Також, розглянувши вищевказану справу №927/1058/21, в тому числі проаналізувавши вимоги статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (п. 5.58 постанови Суду), Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 (п. 5.60 постанови Суду) вказав, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 відсотків. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про публічні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10 відсотків застосовується, як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Правові позиції викладені в Постановах Верховного Суду по справі №927/1058/21 та №903/383/22 від 17.02.2023, судом, розглядаючи аналогічну категорію справ констатовано наявність порушень вимог статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Крім того, Позивач мав беззаперечне право на отримання товару за ціною, визначеною в укладеному сторонами договорі, однак, без жодних заперечень (відомостей із даного приводу Замовник на запити обласної прокуратури не надав) щодо пропозицій Відповідача про збільшення ціни підписав оскаржувані додаткові угоди, внаслідок чого ціна товару суттєво збільшилася, а обсяг його поставки істотно зменшився (звідси висновок, що така поведінка сторін призвела до повного нівелювання результатів відкритих торгів).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Так, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як встановлено судом, сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону №922-VIII, який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою Закону №922-VIII є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 3 Закону №922-VIII визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 22 Закону №922-VIII тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

У частині четвертій статті 41 Закону №922-VIII визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Суд зазначає, що за загальним правилом істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону №922-VIII). Однак вказана норма передбачає випадки, при яких допускається зміна істотних умов договору про закупівлю.

Зокрема, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII зміна істотних умов договору можлива у разі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

Тобто положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII прямо передбачає, що обов`язковою умовою для збільшення ціни договору є наявність підтверджених обставин коливання цін на ринку щодо відповідного товару.

Суд також зазначає про те, що чинне законодавство не передбачає, які саме документи мають підтверджувати факт коливання цін. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що частина п`ята статті 41 Закону №922-VIII дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Водночас, у даному конкретному випадку, як уже зазначалося, через укладення оспорюваних додаткових угод ціна за одиницю товару загалом зросла (40,73%), що, зважаючи на вже сформовану Верховним Судом практику, суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Так прокурор, звертаючись з позовом у справі, що розглядається, підставою для визнання недійсними додаткових угод №02-03 до Договору визначив саме положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII.

Таким чином системний аналіз положень статей 651, 652 ЦК України та положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах від 09.06.2022 у справі №927/636/21 та від 07.12.2022 у справі №927/189/22).

Підсумовуючи викладене, у даному випадку позивач розпоряджався бюджетними коштами і таке використання фінансових ресурсів, зважаючи на усі перелічені обставини, виявилося неефективним (як неодноразово зазначав Верховний Суд, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, як і у зміні відповідних умов договору), здійсненим із порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі», з огляду на що додаткові угоди до правочину, якими збільшувалася ціна за одиницю товару, підлягають визнанню недійсними.

Щодо вимоги про стягнення з ФОП Костюк Г.П. 95056,49 грн. суд зазначає наступне.

Як вбачається з відповіді Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області на лист Володимирської окружної прокуратури за договором № 21-27.1ВТ від 12.01.2021 до укладення Додаткової угоди № 2 від 27.04.2021 поставлено 2981,708 кг. по 92,86 грн. на суму: 276 881,405 грн.

За Додатковою угодою №2 від 27.04.2021 р. поставлено 1861,500 кг. по 102,14 грн. на суму 190 133,61 грн.

Сума надміру сплачених коштів становить 17 274,72 грн.

За Додатковою угодою № 3 від 30.08.2021 р. поставлено 3 990,855 кг. по 112,35 грн. на суму 448372,56 грн.

Сума надміру сплачених коштів - становить 77 781,77 грн.

Усього за договором № 21-27.1ВТ від 12.01.2021 поставлено продукції 8 834,063 кг., за яку сплачено 992 506,80 грн.

Усього за договором №21-27.1ВТ від 12.01.2021 сума надміру сплачених коштів становить - 95 056,49 грн.

Таким чином, з урахуванням недійсних угод, укладених між управлінням освіти та фізичною особою-підпрцємцем Костючик Г.П. сума надміру сплачених коштів становить 95056, 49 грн. (17 274,72 грн. + 77 781,77 грн.).

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій . осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не Передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та

Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 16.02.2023 у справі № 903/366/22 та у справі № 927/188/22 від 07.02.2023.

Оскільки спірні Додаткові угоди підлягають визнанню недійсними відтак, підстава для оплати продукції за такою ціною фактично відпала, фізична особа -підприємець Костючик Г.П. повинна повернути управлінню освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради грошові кошти в розмірі 95 056,49 грн. як надміру сплачені.

Обґрунтування наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, інтереси держави у даному випадку збігаються з інтересами жителів територіальної громади.

Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.

Листом Нововолинського відділу окружної прокуратури №50/1-2378вих-22 від 23.11.2022 повідомлено Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради про укладення додаткових угод, які в судовому порядку можуть бути визнані недійсними та стягнення отриманих бюджетних коштів, та чи вживатимуться Управлінням освіти відповідні заходи у судовому порядку.

З відповіді Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради №22/01-19 віл 06.01.2023 вбачається, що управлінням освіти не вживатимуться заходи представницького характеру про визнання недійсними угод № 2 та №3 до договору № 21-27.1ВТ від 12.01.2021 та стягнення отриманих коштів.

До того ж, порушення вимог ЗУ "Про публічні закупівлі" управлінню освіти було відомо ще у грудні 2021 року, позаяк управлінням Західного офісу Держаудитслужби проводилася ревізія фінансово-господарська діяльності у вищевказаному управлінні за період часу з 01.01.2018 по 30.06.2021, про що було складено Акт № 03-22/08 від 30.12.2021, який отримано начальником управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради 05.01.2022.

Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі №912/989/18.

Отже, звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України).

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

За таких обставин, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 5368 грн. відповідно до ст. 130 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №02 від 27.04.2021 до договору про закупівлю товарів №21-27.1 ВТ від 12.01.2021, укладену між Управлінням освіти Нововолинської міської ради Волинської області та Фізичною особою-підприємцем Костючик Ганною Петрівною.

3. Визнати недійсною додаткову угоду №03 від 30.08.2021 до договору про закупівлю товарів №21-27.1 ВТ від 12.01.2021, укладену між Управлінням освіти Нововолинської міської ради Волинської області та Фізичною особою-підприємцем Костючик Ганною Петрівною.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Управління освіти Нововолинської міської ради Волинської області (проспект Дружби,27, м.Нововолинськ, Волинська область, 45400, ) кошти в сумі 95056,49 грн. (дев`яносто п`ять тисяч п`ятдесят шість гривень 49 копійок).

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Волинської обласної прокуратури (вул.Винниченка, 15, м.Луцьк, 43025, ) 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.05.2023.

Суддя І. О. Гарбар