ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового рішення

04.05.2023 Справа № 917/903/22

за заявою Полтавського державного аграрного університету

про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4744 від 14.04.2023р.)

у справі № 917/903/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (код ЄДРПОУ - 40121452, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до Полтавського державного аграрного університету (код ЄДРПОУ - 00493014, місто Полтава, вул. Сковороди, 1/3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (код ЄДРПОУ - 42399676, юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1).

про стягнення 6 169 751,31 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від заявника Семенко О.В., док. в справі

від стягувача не з"явився

від третьої особи не з"явився

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського державного аграрного університету про стягнення заборгованості по договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» у розмірі 6 169 751,31 грн, в тому числі: основний борг - 5 142 295,66 грн; пеня - 338 123,55 грн; три проценти річних - 50 718,53 грн; інфляційні втрати - 638 613,57 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.03.2023 року позов задоволено частково, стягнуто з Полтавського державного аграрного університету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 5 142 295,66 грн. основної суми боргу, 169 061,78 грн. пені, 50 718,53 грн 3% річних, 638 613,57 грн. інфляційних втрат, а також 92 546,27 грн. витрат по сплаті судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

На адресу господарського суду Полтавської області надійшла заява Полтавського державного аграрного університету про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4744 від 14.04.2023р.) у справі № 917/903/22.

В обґрунтування розстрочення виконання рішення суду заявник посилається на такі обставини:

1. Університет знаходиться у скрутному фінансовому становищі, внаслідок військової агресії рф, у зв`язку з чим значно зменшилось фінансування університету. Ця обставина унеможливлює сплату боргу одноразово в повному обсязі, так як може призвести до припинення діяльності освітнього закладу, що є неприпустимим та створить додаткову соціальну напругу.

2. Студенти університету не мають змоги своєчасно оплатити за навчання, через вплив військового стану на фінансовий рівень життя. Університет не може порушувати інтереси та бажання студентів навчатись, а це є наслідком недостатнього надходження коштів до кошторису університету.

3. У зв`язку з військовою агресією рф, Полтавський державний аграрний університет прийняв на тимчасове безоплатне проживання в гуртожитку 370 внутрішньо переміщених осіб, яким організоване безкоштовне харчування та сплачуються за рахунок університету комунальні послуги.

4. Полтавський державний аграрний університет письмово звертався до Міністерства освіти України з проханням про допомогу у вигляді додаткового виділення фінансування для погашення боргу ТОВ Газопостачальної компанії Нафтогаз Україна за постачання природного газу, але на жаль питання залишилось не вирішеним.

Тому для захисту інтересів держави і запобігання припиненню діяльності університету, а також недопущенню витрати коштів, призначених для фінансування освітнього процесу, Полтавський державний аграрний університет просить розстрочити виконання судового рішення згідно такого графіку:

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.05.2023р.;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.06.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.07.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.08.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.09.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.10.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.11.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.12.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.01.2024р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 28.02.2024р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,65 грн. до 30.03.2024р;

Часткове погашення заборгованості сумі 507769,66 грн. до 30.04.2024р; .

Ухвалою від 17.04.23 суд постановив прийняти заяву Полтавського державного аграрного університету про розстрочення виконання рішення суду у справі № 917/903/22, розгляд заяви призначити на 04.05.2023, запропонувати позивачу до наступного судового засідання надати суду письмові заперечення стосовно поданої відповідачем заяви про розстрочення виконання рішення суду.

20.04.23 від позивача надійшли заперечення на заяву.

Так, в запереченнях Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вказало, що свою заяву про відстрочку виконання рішення суду Відповідач обґрунтовує дією воєнного стану, через що у університету та студентів скрутне матеріальне становище. Проте, посилання на дану обставину, за змістом ст. 331 ГПК України, не може вважатися такою, що може слугувати підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України передбачає, що обов`язковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Крім цього, вказує позивач, в підтвердження власних доводів щодо складного фінансового становища Відповідачем не надані належні та допустимі докази тих виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно з ст. 331 ГПК України та п. 7.2 Постанови, а саме: відсутність коштів на рахунках; відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення; наявність реальної загрози банкрутства.

Позивач вважає, що надання Відповідачу розстрочки виконання рішення суду, призведе до сприяння Відповідачу в подальшому порушувати свої зобов`язання за іншими подібними договорами (існуючими і майбутніми), оскільки надана розстрочка буде істотно порушувати майнові інтереси Позивача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання Відповідача у спірних правовідносинах. В тому числі враховуючі стрімкі інфляційні процеси в державі.

При цьому, Відповідач не враховує тієї обставини, що через довготривале невиконання рішення суду з оплати основного боргу для останнього є ризик в тому, що Позивач, враховуючи положення статті 625 ЦК України, нарахує Відповідачу інфляційні втрати та 3% річних станом на дату остаточного розрахунку.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що обставини, на які посилається Відповідач не є тими виключними обставинами (в розумінні статті 331 ГПК України) для розстрочення виконання судового рішення, а є лише способом для затягування виконання рішення суду у поточній справі, оскільки фактично Відповідач вже і так отримував значний проміжок часу під час дії Договору та дотепер для погашення заборгованості. Затримка розрахунку і так наразі вже складає більше 15 місяців.

Щодо посилань Відповідача на військовий стан на території України, то позивач зазначає, що сторони у справі перебувають в рівних умовах. На Позивача, так само впливають події, що розпочались ще в 2014 році та ще більше активізувались 24.02.2022 року, та пов`язанні зі збройною агресією російської федерації. Частина активів Позивача перебуває на окупованій території. Більш того, частина контрагентів-боржників Позивача перебуває на тимчасово окупованих територіях в Донецькій, Луганській, Запорізькій та Херсонських областях, що взагалі унеможливлює будь-яке стягнення заборгованості з таких осіб. Позивачем передано на потреби армії велику низку активів (включаючи техніку та транспортні засоби).

Також, позивач просить звернути увагу суду на ту обставину, що за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу. Інститут постачальника «останньої надії» впроваджений з метою підтримки споживачів, що залишились без постачальника.

Щодо строків розстрочки виконання рішення суду позивач зауважив, що рішення у справі № 917/903/22 року було ухвалено судом 14.03.2023 року, однак Відповідач, в порушення статті 331 ГПК України, просить розстрочити виконання такого рішення до 30.04.2024 року.

Відповідач не обґрунтував строк такої відстрочки та не зазначив чому саме в такому порядку він зможе виконати рішення суду. Більш того, просить розстрочити виконання рішення суду на строки, що значно перевищує можливий строк, встановлений статтею 331 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, Позивач вважає, що Заява Відповідача про розстрочення виконання рішення суду не містить виняткових обставин, які дають можливість такої розстрочки, тому Позивач просить відмовити в задоволенні заяви Відповідача.

В судовому засіданні 04.04.23 представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Від стягувача надійшла заява про розгляд заяви без участі його представника.

Розглянувши матеріали поданої заяви з доданим до неї документами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

Тому виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до частини першої статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже, відстрочення/розстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

За змістом частини третьої статті 331 цього Кодексу підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінюючи надані заявником обґрунтування поданої заяви про розстрочення виконання рішення суду разом із доказами, суд доходить висновку, що вони є достатніми для підтвердження наявності існування обставин, які ускладнюють та роблять неможливим виконання на цей час виконання рішення суду у справі № 917/903/22.

Суд зазначає, що в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003р. у справі Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Суд враховує, також те, що відповідач (Заявник):

- університет знаходиться у скрутному фінансовому становищі, внаслідок військової агресії рф, у зв`язку з чим значно зменшилось фінансування університету. Ця обставина унеможливлює сплату боргу одноразово в повному обсязі, так як може призвести до припинення діяльності освітнього закладу, що є неприпустимим та створить додаткову соціальну напругу.

2. Студенти університету не мають змоги своєчасно оплатити за навчання, через вплив військового стану на фінансовий рівень життя. Університет не може порушувати інтереси та бажання студентів навчатись, а це є наслідком недостатнього надходження коштів до кошторису університету.

3. У зв`язку з військовою агресією рф, Полтавський державний аграрний університет прийняв на тимчасове безоплатне проживання в гуртожитку внутрішньо переміщених осіб, яким організоване безкоштовне харчування та сплачуються за рахунок університету комунальні послуги.

Суд з огляду на встановлені фактичні обставини справи, оцінивши надані докази та обставини справи в їх сукупності, для захисту інтересів держави і запобігання припиненню діяльності університету, а також недопущенню витрат коштів, призначених для фінансування освітнього процесу, дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ст. 331 ГПК України, для розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, суд враховує, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.331 ГПК України, ця норма не вимагає. Суд вважає, що розстрочення рішення суду не порушить прав стягувача і держави, майнові інтереси і баланс інтересів сторін, а слугуватиме досягненню мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Разом з тим, господарський суд законодавчо обмежений річним терміном розстрочення виконання рішення з дня його ухвалення.

Водночас за приписами частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Таким чином імперативна норма частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України законодавчо обмежує граничний термін відстрочення виконання судового рішення, яке не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі №908/1884/19.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/903/22 є 14.03.2023, тому період його розстрочення не може перевищувати більше одного року та тривати більше ніж до 14.03.2023.

Враховуючи викладене, суд частково задовольняє заяву Полтавського державного аграрного університету про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4744 від 14.04.2023р.) у справі № 917/903/22 та розстрочує виконання рішення на 11 місяців з кінцевим строком оплати до 14.03.2023 шляхом внесення платежів в наступних розмірах:

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.05.2023р.;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.06.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.07.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.08.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.09.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.10.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.11.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.12.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.01.2024р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 28.02.2024р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 14.03.2024р.

Керуючись ст. ст. 4, 18, 41, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Полтавського державного аграрного університету про розстрочення виконання рішення суду (вх. № 4744 від 14.04.2023р.) у справі № 917/903/22 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.03.2023 у справі № 917/903/22 шляхом внесення платежів в наступних розмірах та порядку:

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.05.2023р.;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.06.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.07.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.08.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.09.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.10.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.11.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.12.2023р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 30.01.2024р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 28.02.2024р;

Часткове погашення заборгованості сумі 553 930,53 грн. до 14.03.2024р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст складено і підписано 04.05.2023 р.

Суддя Киричук О.А.