ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. Справа№ 910/7037/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Шапрана В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Ленько М.М.;

від третьої особи: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Фінком"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 (повний текст складено 31.01.2023)

у справі № 910/7037/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Фінком"

до Фонду державного майна України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром",

про визнання наказу недійсним,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Фінком» (далі - ТОВ «Профіт Фінком») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило визнати недійсним наказ Фонду державного майна України (далі - ФДМУ) №765 від 08.06.2018 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій ПАТ «Сумихімпром» (далі - Наказ).

ТОВ «Профіт Фінком» вважає, що вказаний наказ ФДМУ порушує його (позивача) права як кредитора ПАТ «Сумихімпром» з кредиторськими вимогами у розмірі 2 831 060,33 грн у процедурі банкрутства емітента. Також ТОВ «Профіт Фінком» вказує на порушення, допущені при видачі цього наказу, зокрема щодо посадової особи, яка його підписала, та процедури призначення цієї посадової особи; недійсність розпорядження Кабінету Міністрів України №358-р від 10.05.2018, на виконання якого було видано оспорений Наказ; суперечність Наказу вимогам законодавства про банкрутство тощо.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивовано відсутністю у позивача порушеного відповідачем права.

Суд також зазначив, що Наказ прийнятий ФДМУ у межах наданих Законом України «Про Фонд державного майна України» повноважень. Доводи позивача в частині процедури призначення посадової особи, яка підписала Наказ, суд не взяв до уваги, оскільки наявні у матеріалах справи докази підтверджують відповідні повноваження цієї посадової особи відповідача. З посиланням на судові рішення у справі №826/16110/18 суд відхилив доводи позивача в частині недійсності розпорядження, на виконання якого було видано спірний Наказ.

Відхиляючи доводи позовної заяви в частині посилання на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020, суд зазначив, що обставини та обмежувальні заходи, пов`язані з коронавірусною хворобою Covid-19, виникли через два роки після прийняття оскарженого акта і жодним чином не можуть впливати на його правомірність.

Доводи позивача в частині необхідності здійснення приватизації ПАТ «Сумихімпром» за правилами нечинної на момент прийняття оспореного наказу редакції Закону України «Про приватизацію державного майна» спростовуються позитивно-правовим приписом п. 2 Перехідних положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Суд погодився з доводами відзиву в частині наявності чинної оцінки саме на дату відчуження державного майна. Оскільки спірний Наказ не визначає жодним чином ціну продажу державного пакету акцій, суд відхилив доводи позивача у цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2023, ПАТ «Сумихімпром» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов ТОВ «Профіт Фінком» задовольнити.

ПАТ «Сумихімпром» вважає викладені у оскаржуваному рішенні висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

ПАТ «Сумихімпром» вважає необґрунтованими висновки суду про: відсутність підстав для застосування положень абз. 4 п. 2 розділу V (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.0.2018; неможливість впливати на правомірність оскаржуваного Наказу ФДМУ обмежувальних заходів, пов`язаних з коронавірусною хворобою Covid-19; помилковість доводів позовної заяви в частині обов`язковості підписання спірного Наказу виключно Головою ФДМУ; відсутність порушеного права ТОВ «Профіт Фінком».

Також не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2023, ТОВ «Профіт Фінком» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

ТОВ «Профіт Фінком» вважає викладені в оскаржуваному рішенні висновки такими, що не відповідають встановленим обставинам справи; вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права.

Позивач не погоджується з висновком суду про відсутність порушеного права, посилається на ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України та зазначає, що враховуючи наявність оскаржуваного Наказу процедура проведення реалізації акцій ПАТ «Сумихімпром» буде проводитись згідно з вимогами Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», а тому відповідно і буде затягнута на невизначений період, що є перешкодою, порушенням права ТОВ «Профіт Фінком» (кредитора ПАТ «Сумихімпром») на здійснення фінансового оздоровлення та залучення інвестиційних коштів для боржника - ПАТ «Сумихімпром» в межах справи №5021/2509/2011.

ТОВ «Профіт Фінком» зауважує, що передбачені ч. 4 ст. 13 ст. 41 Основного Закону України гарантії захисту права власності поширюються і на права кредиторів на задоволення їх вимог в межах справи про банкрутство боржника, яким є ПАТ «Сумихімпром», а здійснене ФДМУ втручання в даному випадку не обумовлене суспільною необхідністю, здійснюється всупереч закону з порушенням принципу верховенства права та є застосуванням заходів, які надто обтяжливі для прав і свобод позивача. Запроваджуючи нормативне регулювання суспільних відносин щодо реалізації кредитором в межах справи про банкрутство прав на задоволення власних грошових вимог, законодавець ухвалив відповідні галузеві закони, дотримуючись єдиних конституційних принципів та забезпечуючи розумне співвідношення інтересів кожного з учасників правовідносин. Оскаржуваним Наказом ФДМУ як орган приватизації - орган управління корпоративними правами держави в статутному капіталі ПАТ «Сумихімпром» обмежує права керуючого санацією стосовно укладання договорів, розпорядження майном боржника тощо, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до набрання чинності змінами, внесеними Законом №4212-VI від 22.12.2011, наявність яких спрямована на виконання керуючим санацією обов`язків з відновлення платоспроможності боржника, його фінансового оздоровлення та, відповідно, задоволення вимог кредиторів, тобто позивача. Таким чином, враховуючи, що право на фінансове оздоровлення ПАТ «Сумихімпром», відновлення його платоспроможності, законний інтерес до залучення керуючим санацією інвестиційних коштів прямо закріплені в приписах Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і взагалі є метою введення процедури санації боржника та здійснюється з метою задоволення вимог кредиторів, тобто вимог позивача, а отже стосується його права власності, наказ ФДМУ №765 від 08.06.2018 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакету акцій ПАТ «Сумихімпром» стосується прав та обов`язків позивача, впливає на його законні інтереси, у зв`язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.

За таких підстав скаржник вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають встановленим обставинам справи, висновки суду щодо відсутності порушеного права ТОВ «Профіт Фінком».

Апелянт також не погоджується з висновками суду щодо помилковості доводів позовної заяви у частині обов`язковості підписання Наказу виключно Головою Фонду, а не його заступником. На думку скаржника, Закон України «Про Фонд державного майна України» імперативно визначає, що накази ФДМУ підписує його голова. Делегування вказаних повноважень заступникам чи іншим посадовим особам відповідача закон не передбачає.

ТОВ «Профіт Фінком» вважає протиправним невзяття судом до уваги доводів позивача щодо дотримання процедури призначення посадової особи, що підписала спірний Наказ, оскільки в даному випадку суд не застосував норми Закону України «Про Фонд державного майна України», чим порушив норми матеріального права.

На думку апелянта, Наказ прийнятий ФДМУ всупереч нормам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним законом та мав пріоритет перед іншими законодавчими актами на момент прийняття Наказу, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Скаржник вважає, що наявністю низки рішень про проведення приватизації ПАТ «Сумихімпром», прийнятих до набрання чинності Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 №2269-УІІІ, належністю позивача на момент прийняття рішення про приватизацію до об`єктів групи Г, а також наявністю дійсної оцінки, процедура приватизації ПАТ «Сумихімпром» має відбуватись в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 №2163-ХІІ, у зв`язку із чим Наказ є протиправним, а оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню.

Апелянт також не погоджується з висновком суду щодо неможливості впливу обмежувальних заходів, пов`язаних з коронавірусною хворобою Covid-19, на правомірність оскаржуваного акта ФДМУ, оскільки Розділ V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» доповнено п. 7-2 згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020, відповідно до якого тимчасово, на період встановлення Кабінетом Міністрів України карантину та обмежувальних заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19), аукціони із зниженням стартової ціни, аукціони за методом вивчення цінових пропозицій, а також приватизація шляхом викупу об`єктів великої приватизації не проводяться. В подальшому карантин було продовжено. Таким чином, враховуючи, що Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 внесено зміни до Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», приватизація (продаж) об`єктів великої приватизації, в т.ч. і ПАТ «Сумихімпром», припинена, Наказ підлягає скасуванню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023 для розгляду апеляційної скарги ПАТ «Сумихімпром» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Шапран В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7037/21 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ПАТ «Сумихімпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 до надходження матеріалів справи №910/7037/21.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 20.02.2023 для розгляду апеляційної скарги ТОВ «Профіт Фінком» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Шапран В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7037/21 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ «Профіт Фінком» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 до надходження матеріалів справи №910/7037/21.

01.03.2023 матеріали справи №910/7037/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Профіт Фінком» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/7037/21. Розгляд справи призначено на 03.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Сумихімпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/7037/21. Вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги ПАТ «Сумихімпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 та апеляційної скарги ТОВ «Профіт Фінком» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/7037/21 в одному апеляційному провадженні. Розгляд справи призначено на 03.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 на задоволення клопотання представника третьої особи адвоката Ільєнка Є.М. відкладено судове засідання на 24.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 на задоволення клопотання представника позивача адвоката Васьківського Л.М. відкладено судове засідання на 03.05.2023.

У судове засідання 03.05.2023 представники позивача та третьої особи не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Апеляційний господарський суд враховує, що участь представників учасників справи у судовому засіданні 03.05.2023 не визнавалась обов`язковою, попередні судові засідання вже відкладались за клопотаннями представників третьої особи (03.04.2023) та позивача (24.04.2023).

Колегія суддів враховує, що підставами для відкладення розгляду справи позивач та третя особа визначали обставини, що пов`язані зі здоров`ям їх представників. Докази наявності таких обставин станом на 03.05.2023 у матеріали справи не надано, що є свідченням їх відсутності станом на цю дату.

Водночас відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Позиції учасників справи.

ФДМУ надав відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційних скарг ТОВ «Профіт Фінком» та ПАТ «Сумихімпром» заперечує та наводить аргументи на їх спростування; просить у задоволенні апеляційних скарг відмовити повністю, рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/7037/21 залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

08.06.2018 ФДМУ видав наказ №765 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій публічного акціонерного товариства «Сумихімпром».

Відповідно до п. 1 наказу №765 від 08.06.2018 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 99,9953% статутного капіталу ПАТ «Сумихімпром».

Пунктом 2 наказу №765 визначено приватизувати державний пакет акцій ПАТ «Сумихімпром» на аукціоні з умовами.

Пунктами 3, 4 надано відповідні розпорядження Управлінню продажу об`єктів великої приватизації Департаменту приватизації та Управлінню підготовки до приватизації Департаменту приватизації.

Наказ підписав заступник Голови Фонду Герц В.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права та звернення про здійснення його захисту особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову, про що правильно зазначив суд апеляційної інстанції.

Тобто існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання стосовно захисту порушених прав за змістом якого підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Тому вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд у першу чергу повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем.

ТОВ «Профіт Фінком» у позовній заяві зазначає, що є кредитором ПАТ «Сумихімпром» у справі №5021/2509/21 про банкрутство цього підприємства. Станом на дату звернення ТОВ «Профіт Фінком» з позовом процедура санації ПАТ «Сумихімпром» триває, а тому з посиланням на відповідний висновок Шостого апеляційного адміністративного суду в постанові від 28.01.2020 у справі №826/16110/15 позивач вважає, що реалізація акцій ПАТ «Сумихімпром» призведе до порушення права на фінансове оздоровлення та залучення інвестиційних коштів.

Позивач також вважає, що, враховуючи наявність Наказу, процедура проведення реалізації акцій ПАТ «Сумихімпром» буде проводитись за вимогами Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», а тому буде затягнута на невизначений період, що є перешкодою, порушенням права позивача (як кредитора ПАТ «Сумихімпром») на здійснення фінансового оздоровлення та залучення інвестиційних коштів для боржника в межах справи №5021/2509/2011.

Як зазначалось вище, на думку ТОВ «Профіт Фінком», оскаржуваним наказом ФДМУ як орган приватизації - орган управління корпоративними правами держави в статутному капіталі ПАТ «Сумихімпром» обмежує права керуючого санацією щодо укладання договорів, розпорядження майном боржника тощо, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла до 01.01.2013), наявність яких спрямована на виконання керуючим санацією обов`язків з відновлення платоспроможності боржника, його фінансового оздоровлення та, відповідно, задоволення вимог кредиторів, тобто позивача.

Таким чином ТОВ «Профіт Фінком» вважає, що оскаржуваний Наказ стосується його прав та обов`язків, впливає на його законні інтереси, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Отже, позов у цій справі поданий кредитором - ТОВ «Профіт Фінком» фактично на захист інтересів боржника - ПАТ «Сумихімпром» шляхом звернення до суду з вимогою про скасування Наказу.

ТОВ «Профіт Фінком» у цьому випадку має так званий «похідний» інтерес (задоволення його кредиторських вимог до ПАТ «Сумихімпром»), який може реалізовуватись в межах процедури банкрутства боржника.

Однак наявність «похідного» інтересу не надає особі повноваження звертатись з відповідним позовом, оскільки таким має наділятися той, хто не лише має «похідний» інтерес у позові, а й при цьому має можливість ефективно захищати права позивача.

Така можливість у ТОВ «Профіт Фінком» відсутня.

Суд звертає увагу, що процедура банкрутства є унікальним процесом, який характеризуються специфічним складом учасників, кожен з яких, вступаючи в провадження у справі, наділяється особливими процесуальними правами та обов`язками, зумовленими характером відносин неспроможності. Передусім це спричинено особливістю провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників, стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

Під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямованих на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника (абз. 2 ч. 1 ст. 50 КУзПБ).

Наслідки введення процедури санації, права та обов`язки керуючого санацією визначені у ч. ч. 4-9 ст. 50 КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього. Такий захист за участі позивача можливий лише за умови здійснення ним процесуального представництва постраждалого, у цьому разі - боржника. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц, у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 зі справи №1-23-32/135-08-4825.

Отже, позивач (ТОВ «Профіт Фінком») не довів порушення його права чи безпосереднього законного інтересу, а тому він є неналежним позивачем у цій справі, що є самостійною підставою для відмови в позові. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18, від 08.10.2019 у справі №916/2084/17.

Доводи апеляційних скарг вказаного вище не спростовують.

Тут апеляційний господарський суд відзначає, що наведеним спростовуються і інші доводи апеляційних скарг, що стосуються порушення спірним Наказом Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Окремо колегія суддів також зауважує на тому, що і за Законом України «Про приватизацію державного майна» (ч. 2 ст. 27), і за Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» (ч. 2 ст. 26) до договору купівлі-продажу об`єкта приватизації обов`язково включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін щодо погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства, що приватизується.

Щодо інших доводів апеляційних скарг колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Фонд державного майна України» визначає статус, організацію, повноваження та порядок діяльності ФДМУ.

На підставі ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» ФДМУ в т.ч. у сфері приватизації державного майна приймає рішення про приватизацію, здійснює продаж державного майна, утворює аукціонні комісії тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд очолює Голова, який за згодою Верховної Ради України призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про Фонд державного майна України» Голова Фонду державного майна України має першого заступника і заступника, які здійснюють визначені Головою Фонду державного майна України обов`язки. У разі необхідності для забезпечення здійснення Фондом окремих завдань за рішенням Президента України у Фонді державного майна України додатково запроваджується посада заступника Голови Фонду.

У разі відсутності Голови Фонду чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин його обов`язки виконує один із заступників відповідно до встановленого Головою Фонду державного майна України розподілу обов`язків.

Фонд державного майна України у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України видає накази, що підписує Голова Фонду державного майна України (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Фонд державного майна України»).

Положення ст. ст. 8, 9 Закону України «Про Фонд державного майна України» у їх сукупності свідчать про можливість підписання наказів ФДМУ заступником Голови ФДМУ, що, у свою чергу, спростовує доводи апеляційних скарги в частині обов`язковості підписання наказу саме Головою ФДМУ.

Таким чином, наказ №765 від 08.06.2018 прийнято відповідачем у межах наданих Законом повноважень.

Преамбула Наказу свідчить, що цей наказ видано відповідно до законів України «Про Фонд державного майна України», «Про приватизацію державного і комунального майна», враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358-р затверджено Перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році, до якого серед інших було включено ПАТ «Сумихімпром».

Законність розпорядження Кабінету Міністрів України №358-р від 10.05.2018 (в частині включення ПАТ «Сумихімпром» до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році) досліджувалась у межах судового розгляду справи №826/16110/18 за позовом ПАТ «Сумихімпром».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.07.2022, у справі №826/16110/18 відмовлено ПАТ «Сумихімпром» у задоволенні позову про: визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України №358-р від 10.05.2018 в частині включення ПАТ «Сумихімпром» до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році; визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» в частині включення ПАТ "Сумихімпром" до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

За висновками судів апеляційної та касаційної інстанцій, відсутні порушення вимог законодавства при прийнятті розпорядження №358-р (в частині включення ПАТ "Сумихімпром" до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році) та порушеного права ПАТ «Сумихімпром».

Наведеним спростовуються доводи апеляційних скарги щодо недійсності розпорядження Кабінету Міністрів України №358-р від 10.05.2018, на виконання якого було видано спірний Наказ.

Господарський суд першої інстанції надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний господарський суд, доводам з посилання на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», оскільки обставини та обмежувальні заходи, пов`язані з коронавірусною хворобою Covid-19 виникли через два роки після прийняття оскарженого акту і ніяким чином не можуть впливати на його правомірність.

Доводи позивача в частині необхідності здійснення приватизації третьої особи у справі за правилами нечинної на момент прийняття оспореного наказу редакції Закону України «Про приватизацію державного майна» спростовуються позитивно-правовим приписом п. 2 Перехідних положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Щодо доводів про наявність чинної оцінки майна колегія суддів зауважує, що спірний наказ жодним чином не визначає ціну продажу державного пакету акцій, а тому господарський суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача у цій частині.

Апеляційний господарський суд відзначає, що сама лише незгода скаржників з наданою судом оцінкою обставин справи не вказує на те, що така оцінка була проведена з порушенням норм права.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність у позивача порушеного відповідачем права та відмову у задоволенні позову повністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Фінком" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/7037/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 у справі №910/7037/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржників.

4. Справу №910/7037/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.05.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

В.В. Шапран