ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Черкаси справа №925/22/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом керівника Смілянської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Корсунь-Шевченківське лісове господарство»

до Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області

про витребування частини земельної ділянки

за участю прокурора Лєнкової Н.Д.

та представників:

від позивача Ободовський Д.В., за посадою,

від третьої особи Воронецький Р.А., за довіреністю,

Керівник Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації звернувся у Господарський суд Черкаської області із позовом до Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, у якому просить суд витребувати у власність держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації з незаконного володіння Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0255 площею 1,5 га, яка за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року накладається на землі лісового фонду квартал 59 виділ 7 Тагачанського лісництва та перебуває в постійному користуванні Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство», право власності на яку, згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано за Набутівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, номер запису про право власності 28519870 від 22.10.2018, а також відшкодувати судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у складі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0255 площею 6,2111 га перебуває частина земельної ділянки площею 1,5 га, що відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство». За доводами прокурора, наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3965/14-18-СГ від 26.09.2018 спірну земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0255 площею 6,2111 га неправомірно передано з державної у комунальну власність. Черкаською обласної державною адміністрацією як розпорядником земель лісового фонду не приймались будь-які рішення щодо відчуження спірної земельної ділянки, вказана земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею. Вказаний наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області порушено інтереси держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації. Отже, Черкаська обласна державна адміністрація (на момент звернення з позовом до суду Черкаська обласна військова адміністрація) згідно з частиною 3 статті 388 Цивільного кодексу України має право на витребування від Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області частини земельної ділянки, яка вибула з її володіння поза її волею та була набута у власність відповідача, що в подальшому дало можливість розпоряджатись нею та передавати будь-кому у власність.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву суду не надав.

31.01.2023 від філії «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до суду надійшли письмові пояснення, у яких третя особа підтримала позовні вимоги Смілянської окружної прокуратури у повному обсязі та зазначила про необхідність витребування у власність держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації з незаконного володіння Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0255 площею 1,5 га, яка за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року накладається на землі лісового фонду квартал 59 виділ 7 Таганчанського лісництва.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.01.2023 позовну заяву керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Залучено до розгляду у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне підприємство «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» та встановлено йому строк для подання усіх документів та пояснень протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду. Підготовче засідання у справі призначено на 01.02.2023.

31.01.2023 від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до суду надійшла заява про заміну третьої особи, яка залучена судом до розгляду справи на стороні позивача, у якій просило змінити Державне підприємство «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034). Заява мотивована тим, що відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України №930 від 28.10.2022 розпочато процедуру припинення Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» шляхом його реорганізації та приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», відповідно до пункту 8 цього наказу, останнє є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.02.2023 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача з Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Корсунь-Шевченківське лісове господарство». Підготовче засідання у справі на 14 год 30 хв 14.02.2023.

Протокольною ухвалою від 14.02.2023 суд ухвалив відкласти підготовче засідання до 15 год 30 хв 07.03.2023.

Протокольною ухвалою від 07.03.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 04.04.2023.

У судовому засіданні 04.04.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи прокурора та думку представників позивача та третьої особи та дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаської обласної ради «Про надання земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств спеціалізованим лісогосподарським підприємствам» №22-26 від 30.11.200 спеціалізованим лісогосподарським підприємствам надано у постійне користування земельні ділянки лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств для ведення лісового господарства у розмірах, згідно з додатком (а.с. 46).

Відповідно до додатку вказаного рішення, Державному підприємству «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» надано в постійне користування лісові ділянки загальною площею 2791,1 га, з них в межах Сахнівської сільської ради - 137,8 га земель, у тому числі 130,5 га з яких вкриті лісовою рослинністю.

Згідно з рішенням Сахнівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області «Про добровільне об`єднання територіальних громад» №15-1/VII від 19.09.2016 територіальні громади сіл Нетеребка, Набутів, селища Сахнівське Нетеребської сільської ради, сіл Бровахи та Буда, Бровахівської Бровахівської сільської ради, сіл Корнилівка, Паськів Корнилівської сільської ради, села Деренковець Деренковецької сільської ради, сіл Кичинці, Мірошниківка Кичинецької сільської ради, села Драбівка та селища Червоне Дробівської сільської ради об`єднані в Набутівську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у селі Набутів. Повноваження Сахнівської сільського ради припинено з моменту набуття повноважень новообраними органами місцевого самоврядування, сільським головою Набутівської об`єднаної територіальної громади, утвореної внаслідок добровільного об`єднання. Правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, визнано Набутівську об`єднану територіальну громаду.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» №23-3965/14-18-СГ від 26.09.2018 Набутівській сільській раді передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4345,6211 га, які розташовані в адміністративних межах Деренковецької, Сахнівської, Нетеребської, Кичинецької, Кіровської, Драбівської, Бровахівської сільських рад Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, згідно з актом приймання-передачі (а.с. 29).

Відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну від 27.09.2018, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, відповідно до наказу №23-3965/14-18-СГ від 26.09.2018, передало із державної власності, а Набутівська сільська рада прийняла у комунальну власність земельні ділянки, згідно з додатком (а.с. 30).

Згідно з додатком до наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-3965/14-18-СГ від 26.09.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Набутівської сільської ради включено земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0255 площею 6,2111 га (а.с. 31).

Рішенням Набутівської сільської ради «Про приймання у комунальну власність Набутівської сільської ради земельних ділянок» №23-12/VII від 12.10.2018 у комунальну власність територіальної громади Набутівської сільської ради із земель державної форми власності прийнято земельні ділянки загальною площею 4345,6211 га (за межами населеного пункту) згідно з додатком до даного рішення (а.с. 33).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №295936762 від 24.01.2022, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0255 площею 6,2111 га належить на праві комунальної власності Набутівській сільській раді з 22.10.2018 (а.с. 24-25).

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0255 площею 6,2111 га належить до категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, знаходиться в адміністративних межах Сахнівської сільської ради (а.с. 22).

За даними Публічної кадастрової карти України земельна ділянка площею 6,2111 га кадастровий номер :02:001:0255 частково вкрита лісовою рослинністю та межує із земельними ділянками, що є державною власністю та відносяться до категорії земель лісогосподарського призначення та перебувають в постійному користуванні ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство».

Відповідно до листів Державного підприємства «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» №220/09 від 03.02.2022 та №546/09 від 04.08.2022 земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0255 накладається на землі лісогосподарського призначення у кварталі 59 виділ 7 Таганчанського лісництва, що підтверджується планово-картографічними матеріалами та матеріалами лісовпорядкування. Площа накладення на лісові землі становить 1,5 га, згідно з проектом організації та розвитку лісового господарство ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» (редакція Ірпінь-2014) має склад насадження: квартал 59 виділ 7 100% акація біла (вік насаджень станом на 2022 рік 14 роки) (а.с. 38, 72-73).

Відповідно до Плану лісонасаджень ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» за даними лісовпорядкування 2013 року, частина земельної ділянки має склад насаджень 100% акація біла (а.с. 41-43).

Згідно з листом Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» №91 від 02.02.2022 з фрагментами Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0255 накладається на землі лісового фонду квартал 59 Таганчанського лісництва, що підтверджується фрагментом Публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів та межами земельних ділянок згідно вказаних кадастрових номерів відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року (а.с. 67-68).

Згідно з проектом відведення земельних ділянок Корсунь-Шевченківському лісгоспу для ведення лісового господарства за рахунок земель лісового фонду місцевих рад Корсунь-Шевченківського району загальною площею 2791,1 га у постійне користування та картографічних матеріалів, у постійне користування передано частину спірної земельної ділянки.

За картами, що розроблені на підставі проекту відведення земельних ділянок Корсунь-Шевченківському лісгоспу для ведення лісового господарства за рахунок земель лісового фонду місцевих рад Корсунь-Шевченківського району загальною площею 2791,1 га у постійне користування, спірна частина земельної ділянки входить до земельної ділянки, що зараз має кадастровий номер :02:001:0255.

Відповідно до таксаційного опису земельних ділянок лісового фонду станом на 01.01.2004 земельна ділянка, до якої увійшла спірна частина земельної ділянки площею 1,5 га, присвоєно індекс: квартал 59 виділ 7 Таганчанського лісництва.

Черкаське обласне управління лісового та мисливського господарства листом №1061/02 від 03.08.2022, повідомило Смілянську окружну прокуратуру про те, що за наявними матеріалами лісовпорядкування 2013 року частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0255 належить до державного лісового фонду, наданого в постійне користування. Вказаним листом повідомлено, що управління не надавало погодження на вилучення зазначеної земельної ділянки. Також, в управлінні відсутні заяви, рішення, землевпорядна документація щодо зміни цільового призначення вказаної ділянки.

За доводами прокурора, у складі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0255 площею 6,2111 га перебуває частина земельної ділянки площею 1,5 га, що відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення та перебуває в постійному користуванні ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство». Вказана земельна ділянка була незаконно передана у комунальну власність Набутівської сільської ради, Черкаською обласною державною адміністрацією як розпорядником земель лісового фонду не приймались будь-які рішення щодо відчуження спірної земельної ділянки, тому остання згідно має право на витребування від Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області частини земельної ділянки, яка вибула з її володіння поза її волею та була набута у власність Набутівської сільської ради, що і стало підставою для звернення прокурора з цим позовом до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Земельним кодексом України встановлено пріоритетність норм цього кодексу для застосування до земельних відносин, що виникають при використанні лісів.

Відповідно до абзацу 2, 3 статті 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до статей 4, 5 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства (абзац 2 статті 5 Лісового кодексу України).

Статтею 55 Земельного кодексу України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Статтею 92 зазначеного кодексу встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

В силу положень статей 19, 55, 84 Земельного кодексу України та статті 5 Лісового кодексу України частина спірної земельної ділянки відносилась до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувалась для ведення лісового господарства у порядку, визначеному Лісовим кодексом України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 7 Лісового кодексу України передбачено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

За статтями 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками. Основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування.

Лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.

Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.

Відповідно до протоколу першої лісовпорядної наради з лісовпорядкування лісів державних сільськогосподарських підприємств Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 19.04.2013 вирішено провести у 2013 році лісовпорядні роботи спеціалістами двох лісовпорядних експедицій ВО «Укрдержліспроект». Зокрема, Українська лісовпорядна експедиція проводила лісовпорядні роботи в ДП «Корсунь-Шевченківське лісове господарство».

Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України (що були чинні на момент виникнення спірних відносин) якими визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 27.01.2015 у справі №21-570цс14, від 24.12.2014 у справі №6-212цс14, від 25.01.2015 у справі №6-224цс14 та Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 у справі №707/2192/15-ц, від 13.06.2018 у справі №278/1735/15- ц.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 7 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 4 та 8 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Держгеокадастр України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 ) та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 5 статті 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Пунктом 4 частини 1 статті 31 Лісового кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій.

Отже, відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» №23-3965/14-18-СГ від 26.09.2018 спірну земельну з кадастровим номером :02:001:0255 площею 6,2111 га в адміністративних межах Набутівської сільської ради неправомірно передано з державної у комунальну власність.

Черкаською обласною державною адміністрацією як розпорядником земель лісового фонду не приймались будь-які рішення щодо відчуження спірної земельної ділянки, вказана ділянка вибула з володіння власника поза його волею.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вищезазначеним наказом Держгеокадастру порушено інтереси держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації.

Щодо витребування з незаконного володіння земельної ділянки лісогосподарського призначення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 31 Лісового кодексу України, частини 5 статті 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду України від 17.12.2014 у справі №6-140цс14.

Власник з дотриманням вимог статей 387 та 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 у справі №6-140цс14). Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без

відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України).

Натомість, можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за сплатним договором також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина 3 статті 388 Цивільного кодексу України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини 1-3 статті 388 Цивільного кодексу України).

Відсутність спрямованого на відчуження спірних земельних ділянок рішення повноважного органу державної влади Черкаської обласної державної адміністрації означає, що держава, як власник, волю (згоду) на їх відчуження не виявляла, а тому вони вибули з володіння власника поза його волею без прийняття ним відповідного рішення.

Отже, Черкаська обласна державна адміністрація згідно з частиною 3 статті 388 Цивільного кодексу України має право на витребування від Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області земельної ділянки, яка вибула з її володіння поза її волею та була набута у власність Набутівської сільської ради, що в подальшому дало можливість розпоряджатися нею та передавати будь-кому у власність.

У своїй постанові від 08.09.2021 у справі №904/1015/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). За загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належним способом захисту права є вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, від 19.11.2019 у справі №911/3680/17.

Щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до абзаців 1, 2 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Судом застосовані висновки про застосування положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру», викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Звертаючись з позовом прокурор зазначив, що орган уповноважений звертатися до суду Черкаська обласна державна адміністрація заходи щодо повернення у власність держави частини спірної земельної ділянки не вжив, з відповідною позовною заявою до суду не звернувся, що в свою чергу, свідчить про неналежне виконання покладених законом повноважень та є підставою для звернення прокуратури в інтересах держави до суду.

Смілянською окружною прокуратурою про встановлені порушення Черкаську обласну військову адміністрацію проінформовано листом від 18.08.2022 № 52/3-3327вих-22.

Проте, незважаючи на явні порушення використання земель лісового фонду, адміністрація будь-яких заходів щодо захисту інтересів держави, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою, не вжила.

Отже, за таких обставин, наявні достатні та обґрунтовані підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд вважає, що прокурор в порядку захисту порушеного права позивача вправі вимагати витребування з незаконного володіння відповідача на користь держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації спірну земельну ділянку.

З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги прокурора задоволені повністю, сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню Черкаській обласній прокуратурі за рахунок відповідача у сумі 2481,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Витребувати у власність держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації у Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0255 площею 1,5 га.

3.Стягнути з Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (19495, Черкаська область, Черкаський район, с.Набутів, вул.Центральна, 190/1, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (18015, бульвар Шевченка, 286, м.Черкаси, ) 2481,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 02.05.2023.

Суддя О.І.Кучеренко