ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023м. ДніпроСправа № 904/2573/22

за позовом Фермерського господарства "Дар", село Попаське, Новомосковського району Дніпропетровської області

до відповідача-1: Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Дніпро

до відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "Нікіта-Ром", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , м. Підгородне, Дніпропетровської області

про стягнення 2 976 131,48 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Бочарова М.О.

Представники сторін

від позивача: Сидоренко Олег Андрійович, ордер серії АЕ № 1122153 від 19.09.2022, адвокат;

від відповідача-1: Марченко Олексій Богданович, довіреність № 37977/10 від 18.10.2022 державний виконавець;

від відповідача-2: Дерновський Максим Євгенович, довіреність № 04-10-10/315 від 06.01.2023, юрисконсульт;

від третьої особи-1: не з`явився;

третя особа-2: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1 ;

від третьої особи-2: Плотниченко Денис Геннадійович, ордер серії АН № 1132576 від 11.04.2023 адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство "Дар" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь Фермерського господарства "Дар" матеріальну шкоду у сумі 2 976 131,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним списанням з банківських рахунків позивача грошових коштів під час здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №52798311 за відсутності повноважень обвинуваченої ОСОБА_1 (посадової особи - державного виконавця) на примусове виконання, та за відсутності виконавчого документу як такого. Так, позивач посилається підтверджується наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства - неправомірність дій Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з примусового стягнення грошових коштів в розмірі 2 976 131,48 грн. в рамках виконавчого провадження № 52798311 з Фермерського господарства "Дар" встановлена постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17, яка постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №804/6996/17 (провадження № К/9901/49773/18) залишена без змін; 2) наявність шкоди та її розмір (так, розмір шкоди у сумі 2 976 131,48 грн. підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17, яка постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №804/6996/17 (провадження № К/9901/49773/18) залишена без змін та інформаційною довідкою з автоматизованої системи виконавчого провадження №67707 від 08.12.2021); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою (постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17, яка постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №804/6996/17 (провадження № К/9901/49773/18) залишена без змін доведено, що протиправна поведінка конкретної особи (державного виконавця) є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання на 20.09.2022.

У судове засідання, яке відбулося 20.09.2022 з`явився представник позивача, представники відповідачів не з`явилися, відзиву на позов не надали.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022 відкладено підготовче судове засідання у справі на 19.10.2022.

18.10.2022 від Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло клопотання про заміну сторони його правонаступником та відкладення розгляду справи, в якому просить замінити відповідача у справі №904/2573/22 Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на його правонаступника - Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (), відкласти судове засідання призначене на 19.10.2022 року по справі №904/2573/22 у зв`язку з необхідністю Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ознайомитися з матеріалами та надати заперечення правонаступника.

У судове засідання, яке відбулося 19.10.2022 з`явився представник позивача, представники відповідачів не з`явилися, відзиву на позов не надали.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.10.2022, представник позивача підтримав заявлене відповідачем-1 клопотання про заміну Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) його правонаступником Першим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 ухвалено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; замінити відповідача-1 Центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра в особі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області () його правонаступником Першим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (); відкласти підготовче судове засідання у справі на 15.11.2022.

10.11.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області від Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив на позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди в якому просить в задоволенні позову Фермерського господарства "Дар" відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування свого відзиву зазначає, що кошти у розмірі 2 686 077,48 грн. знаходяться у стягувача - ПП "Нікіта-Ром", що не є майновою шкодою, а стаття 1212 Цивільного кодексу України передбачає обов`язок особи, що безпідставно набула майно повернути таке майно.

Тобто, неповернення коштів є безпосереднім наслідком незаконних дій саме ПП "Нікіта-Ром", а не Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Також зазначає, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірних дій цього органу, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Між тим, вироку суду про визнання винною та притягнення до кримінальної відповідальності Олейник Ірини Володимирівни (посадової особи - державного виконавця) на даний час немає.

У зв`язку із загрозою ракетного обстрілу та оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги, призначене на 15.11.2022 засідання не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 призначено підготовче засідання на 30.11.2022.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2022 оголошено перерву до 20.12.2022.

07.12.2022 через систему "Електронний суд" від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що Державна казначейська служба України, як і Головне управління, не можуть виступати відповідачами по справі, у зв`язку з тим, що органи Казначейства не порушили жодну норму чинного законодавства. Державна казначейська служба лише виконує рішення суду про стягнення коштів державного бюджет, для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей, 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України потрібна: - наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності державних органів, - протиправність дій особи, яка її завдавала; - наявність шкоди; - причинний зв`язок між його діями та шкодою. Вказане підлягає доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача. На підставі чого просить у задоволенні позовних вимог Фермерському господарству "Дар" відмовити в повному обсязі.

09.12.2022 від представника Фермерського господарства "Дар" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відповідь на відзив Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області в яких просить задовольнити позовну заяву Фермерського господарства "Дар".

Щодо надання відзиву Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області зазначає, що Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у своєму ж відзиві спростовує, своє заперечення зазначаючи, що згідно з частиною 2 статті 25 та підпункту 2 пункту 9 прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів держаної влади, здійснюється Державою за рахунок коштів державного бюджету в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків. Відповідно до пп.1 п. 9 прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету виконується виключно Державною казначейською службою України. А твердження відповідача, що Державна казначейська служба України, як і Головне управління, не можуть виступати відповідачами по справі, у зв`язку з тим, що органи Казначейства не порушили жодну норму чинного законодавства є помилковими, оскільки остання судова практика та чинне процесуальне законодавство вказують саме на те, що таке залучення у якості відповідача є вірним, оскільки рішенням по справі прямо зачіпаються права та інтереси Державної казначейської служби.

Щодо заперечень відповідача з приводу факту доведеності завдання шкоди позивачу, позивач зазначає, що 24 червня 2022 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 203/2173/18 було винесено Ухвалу про закриття кримінального провадження № 0000500 у зв`язку із закінченням строків давності на притягнення до кримінальної відповідальності.

Зокрема, вищезазначеною ухвалою було зазначено, що звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України (у зв`язку із закінченням строків давності на притягнення до кримінальної відповідальності) не носить реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року позов Фермерського господарства "Дар" до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, про визнання протиправними дій - задоволено.

Визнано протиправними дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з примусового стягнення грошових коштів в розмірі 2 976 121,48 грн. в рамках виконавчого провадження № 52798311 з Фермерського господарства "Дар".

Щодо надання відзиву Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначає таке.

Згідно зі статті 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (дані - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 юку та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 року, справа № 804/6996/17 зазначено: "З метою примусового виконання судового рішення державним виконавцем ОСОБА_1 подані до банку платіжні доручення та розпорядження про стягнення боргуз ФГ "Дар", кошти за якими перераховані на рахунок Центрального ВДВС у період з 07 березня 2017 року ю 20 березня 2017 року та сума боргу у розмірі 2 686 077,48 гривень була перерахована на рахунок ДВС, а у подальшому на рахунок стягувана, що підтверджується копіями відповідних розпоряджень та копіями платіжних доручень.".

Таким чином, саме державний виконавець ОСОБА_1 вчинила дії по стягненню з рахунків ФГ "Дар" суми боргу, а вже потім перерахувала їх на рахунок стягувана, з чого вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями державного виконавця та заподіянням позивачу майнової шкоди.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.12.2022, представник Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повідомив, що заяву про поновлення строку на подання відзиву на позов не має наміру подавати та просить вважати відзив на позовну заяву неподаним, однак повідомив, що підтримує заперечення на позов, викладені у відзиві.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.12.2022, з`явився представник позивача та представники відповідачів-1,2.

У підготовчому засіданні 20.12.2022 господарським судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Під час підготовчого засідання 20.12.2022, господарським судом, зокрема, з`ясовувалось питання щодо вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, однак представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 повідомили про те, що всі особи залучені до участі у справі, залучення до участі у справі інших осіб не потрібно.

Правові наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору встановлені статтею 51 Господарського процесуального кодексу України, так відповідно до частини 2 вказаної статті у разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в засіданні на 17.01.2023.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.01.2023 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 24.01.2023.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги, представники відповідачів-1,2 підтримали заперечення на позов.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.01.2023, оголошено перерву до 24.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 ухвалено повернутися до стадії підготовчого провадження у справі № 904/2573/22; залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне підприємство "Нікіта-Ром"; залучити до участі у справі у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ; призначити підготовче засідання у справі на 21.02.2023.

20.02.2023 ОСОБА_1 надані пояснення, в яких третя особа-2 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що під час позапланової цільової перевірки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28.12.2016 встановлено, зокрема, неналежне виконання державним виконавцем своїх посадових обов`язків у виконавчому провадженні №52798311, які порушують права стягувача - Приватного підприємства "Нікіта-Ром". З метою усунення недоліків у роботі, після вчинення виконавчих дій стягнення коштів відбувалось на рахунок стягувача - Приватного підприємства "Нікіта-Ром".

В подальшому директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з власної ініціативи проведено перевірку виконавчого провадження №.05.2019 за результатами якої встановлено несвоєчасне вжиття заходів направлених на стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на відсутність обвинувального вироку, відсутність всіх необхідних елементів для стягнення збитків та посилається на те, що стягнуті кошти можуть бути повернуті у порядку, передбаченому стятими 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.02.2023, господарським судом оголошено перерву до 07.03.2023.

У підготовчому засіданні 07.03.2023 господарським судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в засіданні на 11.04.2023.

06.04.2023 позивачем подані додаткові пояснення, в яких вважає позовні вимоги обґрунтованими, наведена відповідачами та третьою особою судова практика не підлягає застосуванню з огляду на відсутність подібних відносин (у цій справі встановлена протиправність державного виконавця).

У судовому засіданні, яке відбулося 11.04.2023, господарським судом оголошено перерву до 03.05.2023.

У судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2023, представник позивача повідомив, що Фермерське господарства "Дар"перебувало під рейдерським захопленням з 06.09.2016 (потім частково відновлювалось), повністю повернулось господарство під контроль власників 28.02.2019.

У судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2023. представник позивача підтримав позовні вимоги, представники відповідачів-1,2 та третьої особи-2 підтримали заперечення, представник третьої особи-1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 03.05.2023 оголошені вступна та резолютивна частини.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17 встановлені такі обставини.

02.11.2016 до Центрального ВДВС м. Дніпра надійшла заява про відкриття виконавчого провадження від Приватного підприємства "Нікіта-Ром" разом з виконавчим документом - наказом № 904/5242/16, виданим 27.08.2016 р. господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з Фермерського господарства "Дар" на користь Приватного підприємства "Нікіта-Ром" боргу у розмірі 2 900 000,00 грн., за яким державним виконавцем ОСОБА_1 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 52798311 та цього ж дня вказану постанову внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. В постанові про відкриття виконавчого провадження № 52798311 адресою боржника зазначено м. Дніпро, вул. Челюскіна, 3.

02.11.2016 державним виконавцем ОСОБА_1 прийнято постанову про арешт коштів боржника відповідно до вимог статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", яка прийнята ПАТ КБ "ПриватБанк" до виконання.

З метою примусового виконання судового рішення державним виконавцем ОСОБА_1 подані до банку платіжні доручення та розпорядження про стягнення боргу з Фермерського господарства "Дар", кошти за якими перераховані на рахунок Центрального ВДВС у період з 07.03.2017 по 20.03.2017 та сума боргу у розмірі 2 68 6077,48 грн. була перерахована на рахунок ДВС, а у подальшому на рахунок стягувача, що підтверджується копіями відповідних розпоряджень та копіями платіжних доручень.

18.04.2017 цим же державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог п. 9.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Копії постанови про закінчення виконавчого провадження за вих. №13.5-47/1416/10 направлені сторонам виконавчого провадження та до суду, який видав виконавчий документ разом з оригіналом наказу господарського суду Дніпропетровської області №904/5242/16 від 27.08.2016 щодо стягнення з Фермерського господарства "Дар" на користь Приватного підприємства "Нікіта-Ром" суми основного боргу у розмірі 2 900 000,00 грн., яка надіслана простою кореспонденцією про що зазначено відповідачем у запереченнях.

12.09.2017 виконавче провадження № 52798311 на підставі протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 12.09.2017 вилучено відповідними правоохоронними органами згідно з ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2017 у рамках кримінального провадження № 0000899 від 21.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що на підставі заяви Приватного підприємства "Нікіта-Ром" постановою від 02.11.2016 заступником начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська (в теперішній час - Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_1 відкрите виконавче провадження № 52798311 з виконання наказу № 904/5242/16, виданого господарським судом Дніпропетровської області 27.08.2016 про стягнення з Фермерського господарства "Дар" на користь Приватного підприємства "Нікіта-Ром" суми основного боргу в розмірі 2 900 000 грн. Цією ж постановою з боржника стягнуто виконавчий збір в розмірі 290 000 грн.

В заяві про відкриття виконавчого провадження Приватним підприємством "Нікіта-Ром" місцем знаходження Фермерського господарства "Дар" зазначене м. Дніпро, вул. Челюскіна, 3.

Постановою державного виконавця від 02.11.2016 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Фермерського господарства "Дар" у межах суми 3 190 000 грн.

Постановою від 19.01.2017 державним виконавцем накладено арешт на 65/100 механізованого току (майнового паю) за адресою: Новомосковський район, с. Попасне, вул. Українська, 19-а, що належить боржника Фермерському господарству "Дар" у межах суми стягнення та виконавчого збору в розмірі 3 190 000 грн.

Постановою від 06.02.2017 накладено арешт на грошові кошти, що належать боржнику, із зазначенням номерів рахунків та банківських установ, у межах суми стягнення та виконавчого збору в розмірі 3 190 000 грн.

Державним виконавцем передано до банківських установ платіжні доручення та розпорядження про стягнення боргу з Фермерського господарства "Дар" кошти за якими перераховані на рахунок Центрального ВДВС у період з 07.03.2017 по 20.03.2017 грошові кошти у розмірі 2 686 077,48 грн. перераховані на рахунок ДВС, а у подальшому на рахунок стягувача.

Постановою державного виконавця від 18.04.2017 закінчено виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Спірним в цій справі (№804/6996/17) є питання правомірності дій державного виконавця з примусового стягнення з позивача грошових коштів в процесі примусового виконання у виконавчому провадженні № 52798311.

Вирішуючи спірні правовідносини, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у справі №804/6996/17 виходив з наступного.

Порядок здійснення виконавчого провадження з 05.10.2016 регулюється Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), відповідно до статті 18 якого виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1); здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2).

За приписами частини 1 статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Юридичною адресою боржника Фермерського господарства "Дар" відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області.

Зазначена у заяві Приватного підприємства "Нікіта-Ром" адреса позивача (вул. Челюскіна, 3 у м. Дніпрі) також територіально не знаходиться у Центральному районі м. Дніпра (раніше Кіровський район).

Тобто, державним виконавцем відкрите виконавче провадження з порушенням правил, встановлених статтею 24 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Оскільки виконавчий документ (наказ) пред`явлено не за місцем виконання, такий виконавчий документ державним виконавцем на виконання приписів п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII повинен бути повернуто стягувачу.

Зважаючи на обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом № 1404-VIII, здійснення виконавчих дій поза межами місця знаходження боржника, а також невиконання обов`язку із повернення виконавчого документу на виконання приписів п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, є порушенням вимог Закону № 1404-VIII, що призвело до необґрунтованого здійснення дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документу.

Судом у справі №804/6996/17 встановлено, що виконавчий документ, поданий до примусового виконання Приватного підприємства "Нікіта-Ром", а саме наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2016 в справі № 904/5242/16 про стягнення з Фермерського господарства "Дар" на користь Приватного підприємства "Нікіта-Ром" суми основного боргу в розмірі 2 900 000 грн., не видавався господарським судом Дніпропетровської області; справа № 904/5242/16 за позовом Приватного підприємства "Нікіта-Ром" до Фермерського господарства "Дар" про стягнення суми боргу в розмірі 2 900 000 грн. не перебувала в провадженні господарського суду Дніпропетровської області.

В ході досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000089 від 21.07.2017, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2017 в справі № 200/17592/17 20.10.2017 проведено обшук в службовому кабінеті заступника начальника Центрального ВДВС м. Дніпра ОСОБА_1, в ході якого виявлено у шафі серед документів копія наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2016 в справі № 904/5242/16.

Судом у справі №804/6996/17 встановлено, що оригінал наказу в матеріалах виконавчого провадження № 52798311, вилученого в ході іншого обшуку, відсутній.

За поясненнями відповідача та третьої особи, які містяться в матеріалах справи, оригінал наказу після закінчення виконавчого провадження повернуто до Господарського суду Дніпропетровської області, при цьому відправлення здійснення простою кореспонденцією.

Частиною 1 статті 28 Закону № 1404-VIII встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, якщо вважати, що держаним виконавцем, дійсно, виконавчий документ повернуто господарському суду Дніпропетровської області, що спростовано відомостями, наданими цим судом, то таке повернення здійснено із порушенням ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, яким передбачено надсилання простою кореспонденцією або доставку кур`єром тільки копій постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження сторонам та інших учасників виконавчого провадження.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про направлення позивачу копій постанов, прийнятих державним виконавцем у цьому виконавчому провадженні.

Зазначені обставини вказують на порушенням державним виконавцем приписів ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII щодо порядку повернення виконавчого документу та повідомлення боржника про вчинені виконавчі дії.

Відтак, сукупність встановлених судом порушень Закону № 1404-VIII в ході здійснення виконавчого провадження № 52798311 призвело до незаконного примусового стягнення з позивача грошових коштів на суму понад 2 900 000 грн., тому суд у справі №804/6996/17 дійшов до висновку про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції визнав безпідставними посилання суду першої інстанції на те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права.

Дійсно, позивачем не оскаржувались постанови про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на грошові кошти та інше майно. В цій справі позивачем також не заявлено позовних вимог про скасування вказаних постанов.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що не оскарження позивачем рішень державного виконавця, прийнятих у виконавчому провадження, пов`язано з тим, що в період здійснення виконавчих дій підприємство не було підконтрольне законним власникам, а після відновлення прав законних власників підприємства позивач, хоча й не позбавлений права на звернення до суду з позовом про оскарження постанов, проте пропустив строк звернення до суду.

При цьому суд зауважує, що одним з принципів адміністративного судочинства є принцип диспозитивності, відповідно до якого кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем обраний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправними дій державного виконавця з примусового стягнення грошових коштів, який узгоджується з приписами КАС України.

З огляду на встановлені судом порушення державним виконавцем Закону № 1404-VIII, враховуючи, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; встановлення судом, що відповідач при примусовому стягненні з позивача грошових коштів діяв не у спосіб, що визначений Законом № 1404-VIII; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); недобросовісно; без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17 визнані протиправними дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з примусового стягнення грошових коштів в розмірі 2 976 131,48 грн. в рамках виконавчого провадження № 52798311 з Фермерського господарства "Дар".

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №804/6996/17 (провадження № К/9901/49773/18) постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17 залишено без змін.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2022 закрито кримінальне провадження № 00000500 за обвинуваченням ОСОБА_1 за частиною 2 статті 267 Кримінального кодексу України та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності; цивільний позов Фермерського господарства "Дар" залишено без розгляду.

Як зазначено в ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2022 ОСОБА_1 у судовому засіданні надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності пояснивши, що їй відомо про те, що таке звільнення є нереабілітуючою підставою та наслідки такого звільнення.

Фермерське господарство "Дар посилається на те, що неправомірні дії державного виконавця ОСОБА_1 (посадової особи - державного виконавця) під час виконавчого провадження №57298311 (неправомірність дій встановлена в адміністративній справі №804/6996/17 та кримінальній справі кримінальне провадження № 00000500) призвели до завдання позивачу збитків у розмірі 2 976 131,48 грн. (стягнута у виконавчому провадженні) , які просить стягнути з єдиного казначейського рахунку на користь Фермерського господарства "Дар".

Предметом спору є стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь Фермерського господарства "Дар" матеріальної шкоди у сумі 2 976 131,48 грн.

Предметом доказування у справі є обставини наявності / відсутності підстав щодо стягнення шкоди у відповідності до статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України, завданої державним виконавцем в межах виконавчого провадження №52798311: неправомірність поведінки особи посадової особи державної виконавчої служби, наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Підставою відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, органом місцевого самоврядування або посадовою особою відповідного органу згідно зі статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України є наявність таких обов`язкових умов, як неправомірні дії (бездіяльність) органу або його посадової особи, шкода та причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою

Тобто у даному випадку підлягає з`ясуванню та перевірці існування всіх умов, з наявністю яких законодавець пов`язує відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями (бездіяльністю) органу державної влади.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В силу положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

За загальними положеннями, наведеними у статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування або посадовою особою відповідного органу, визначені у статтях 1173, 1174 Цивільного кодексу України, за змістом яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи посадовою особою відповідного органу при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статті 1173 і 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, ці норми не заперечують обов`язкової наявності інших складових цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірних дій цього органу, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18)), постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 916/978/19).

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок, як обов`язкова умова відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18)).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17 визнані протиправними дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з примусового стягнення грошових коштів в розмірі 2 976 131,48 грн. в рамках виконавчого провадження № 52798311 з Фермерського господарства "Дар".

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №804/6996/17 (провадження № К/9901/49773/18) постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17 залишено без змін.

Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду, що сукупність встановлених судом апеляційної інстанції порушень Закону № 1404-VIII в ході здійснення виконавчого провадження № 52798311 призвело до незаконного примусового стягнення з позивача грошових коштів на суму понад 2 900 000 гривень, а тому висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог є необґрунтованим.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо протиправності дій державного виконавця з примусового стягнення з позивача грошових коштів в процесі примусового виконання у виконавчому провадженні № 52798311 та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2022 закрито кримінальне провадження № 00000500 за обвинуваченням ОСОБА_1 за частиною 2 статті 267 Кримінального кодексу України та звільнено її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності; цивільний позов Фермерського господарства "Дар" залишено без розгляду.

Згідно інформаційної довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження №67707 від 08.12.2021 під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №52798311 з Фермерського господарства "Дар" стягнуто 2 976 131,48 грн., з них: 54,00 грн. - витрати виконавчого провадження, 359,49 грн. - виконавчий збір, 289 640,51 грн. - виконавчий збір, 2 686 077,48 грн. - стягнення на виконання наказу №904/5242/16.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №52798311 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2016 в справі № 904/5242/16 (який не видався Господарським судом Дніпропетровської області) про стягнення з Фермерського господарства "Дар" на користь Приватного підприємства "Нікіта-Ром" суми основного боргу в розмірі 2 900 000 грн., стягнуто розмірі 2 976 131,48 грн. з них: грошові кошти у розмірі 2 686 077,48 грн. перераховано на користь Приватного підприємства "Нікіта-Ром", 290 054,00 грн. виконавчий збір та витрати. Пов`язані з виконавчим провадженням (289 640,51 грн. та 359,49 грн. - виконавчий збір, 54 грн. - витрати, пов`язані з виконавчим провадженням).

Розглядаючи справи про стягнення майнової шкоди, завданої неправомірними діями (бездіяльністю) органу державної влади необхідно враховувати, що передумовою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Обґрунтування позивача відносно неправомірності дій (бездіяльності) органу державної виконавчої служби (відповідача-1) фактично зводиться до того, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17 визнані протиправними дії Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з примусового стягнення грошових коштів в розмірі 2 976 131,48 грн. в рамках виконавчого провадження № 52798311 з Фермерського господарства "Дар".

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду 08.05.2018 у справі № 920/316/17, від 21.12.2018 у справі № 920/31/18, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності, і він полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.

У постанові від 20.03.2019 у справі № 918/203/18 Верховний Суд констатував, що саме лише задоволення скарг на дії органу державної виконавчої служби не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між діями посадових осіб органів державної виконавчої служби та заподіяною шкодою. Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяння збитків, між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Зокрема, доведенню підлягає, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, у вирішенні спору про відшкодування шкоди в порядку статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України необхідно враховувати, що саме протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) відповідного органу чи його посадової особи є причиною завданої шкоди. Отже, між діями чи бездіяльністю та шкодою має бути прямий причинний зв`язок. За його наявності збитки підлягають відшкодуванню. За відсутності такого зв`язку збитки не відшкодовуються.

У цьому спорі позивач мав довести суду, що саме незаконні дії державного виконавця є причиною завданої позивачу майнової шкоди у розмірі 2 976 131,48 грн, тобто дії державного виконавця є тією обставиною, що знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, що настали для позивача.

В обґрунтування наявності причинно-наслідкового зв`язку скаржник посилався на обставини, встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17, якою, зокрема, було визнано неправомірними дії державного виконавця.

Разом з цим, названою постановою суду не було встановлено обставин завдання стягувачу збитків бездіяльністю державного виконавця чи причинно-наслідкового зв`язку між такою бездіяльністю та неможливістю виконання судового наказу справі № 904/5242/16.

Так, матеріалами справи підтверджується, що під час позапланової цільової перевірки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28.12.2016 встановлено, зокрема, неналежне виконання державним виконавцем своїх посадових обов`язків у виконавчому провадженні №52798311, які порушують права стягувача - Приватного підприємства "Нікіта-Ром". З метою усунення недоліків у роботі, після вчинення виконавчих дій стягнення коштів відбувалось на рахунок стягувача - Приватного підприємства "Нікіта-Ром".

В подальшому директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з власної ініціативи проведено перевірку виконавчого провадження №.05.2019 за результатами якої встановлено несвоєчасне вжиття заходів направлених на стягнення заборгованості.

З наведеного вбачається, що під час вчинення державним виконавцем виконавчих дій у виконавчому провадженні №52798311 позаплановою цільовою перевіркою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28.12.2016 встановлено, зокрема, неналежне виконання державним виконавцем своїх посадових обов`язків у виконавчому провадженні №52798311, які порушують права стягувача - Приватного підприємства "Нікіта-Ром". Після вказаної перевірки державним виконавцем вчинені дії щодо стягнення коштів у розмірі 2 976 131,48 грн.

Таким чином, матеріалами позапланової перевірки не підтверджується, що державний виконавець не проявив розумну обачність при отриманні копії судового рішення від представника стягувача та чи вчинив будь-які дії, щоб мінімізувати ризик помилки щодо достовірності виконавчого документу.

Як зазначалося вище, у справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості заявлених вимог покладається на позивача, який має надати докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто заподіяв шкоду, та причинного зв`язку такої поведінки із заподіяною шкодою. Для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння матеріальної шкоди позивачеві необхідно довести наявність усієї сукупності вищезазначених умов, які необхідні для відшкодування шкоди за правилами статей 1173, 1174 ЦК України, тоді як відсутність хоча б однієї з цих умов виключає настання відповідальності (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 910/15758/19).

Разом з цим необхідно враховувати, що під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1173 Цивільного кодексу України завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Причинний зв`язок у цьому випадку виражається у зв`язку протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Так, в постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №804/6996/17, зокрема, зазначено, що в період здійснення виконавчих дій підприємство не було підконтрольне законним власникам, а після відновлення прав законних власників підприємства позивач, хоча й не позбавлений права на звернення до суду з позовом про оскарження постанов, проте пропустив строк звернення до суду.

Під час розгляду справи №904/2573/22 представник Фермерського господарства "Дар" повідомив, що господарство перебувало під рейдерським захопленням з 06.09.2016 (потім частково відновлювалось), повністю повернулось господарство під контроль власників 28.02.2019.

Також представник Фермерського господарства "Дар" повідомив, що господарством не вчинялись дії щодо повернення коштів, стягнутих в процесі виконавчого провадження ні з Приватного підприємства "Нікіта-Ром", ні щодо повернення коштів зарахованих як виконавчий збір та витрати на виконавче провадження; відсутній обвинувальний вирок у кримінальній справі щодо рейдерського захоплення Фермерського господарства "Дар".

З урахуванням встановлених судами обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що у даному конкретному випадку дії державного виконавця в тих межах, які були предметом дослідження у справі 804/6996/17, не є тією обставиною, що знаходиться у прямому причинному зв`язку із шкідливими для позивача наслідками (стягнення з позивача коштів у сумі 2 976 131,48 грн.), оскільки виключення цієї обставини із загального ланцюгу причинно-наслідкових зв`язків не виключає настання для позивача таких наслідків (здійснювалось виконання судового наказу, який не видавався судом у період, коли підприємство - боржника (позивач у справі №904/2573/22) знаходився під рейдерським захопленням), а тому бездіяльність державного виконавця не може бути визнана причиною завдання шкоди позивачу.

Вищевикладене у сукупності підтверджує про недоведеність позивачем того факту, що шкода, під якою розуміються втрати позивача у розмірі суми, стягненої у виконавчому провадженні №52798311, стала об`єктивним наслідком поведінки державного виконавця, а відтак позивач не довів причинно-наслідковий зв`язок між діями державного виконавця та майновими втратами позивача через стягнення цих коштів у виконавчому провадженні.

Господарський суд зауважує, що встановлення обставин порушення державним виконавцем положень Закону України "Про виконавче провадження" (щодо строків вчинення виконавчих дій, порядку направлення постанов у виконавчому провадженні - вказані обставини стали підставою для визнання неправомірними дій державного виконавця у справі №804/6996/17) не є безумовною підставою для покладення цивільної відповідальності на державу, якщо не буде доведено інших складових цивільного делікту (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №910/5578/19).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Фермерського господарства "Дар" до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення 2 976 131,48 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються позивача.

Водночас, відповідно до пункту 13) статті 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, за подання позовної заяви Фермерського господарства "Дар" до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення 2 976 131,48 грн судовий збір не сплачується.

Між тим, за подання позову Фермерським господарством "Дар" сплачений судовий збір у сумі 44 642,00 грн. згідно з квитанцією №36811144 від 23.08.2022 (а.с. 8, том 1).

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплату судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади (позов у справі №904/2573/22).

Разом з тим, статтею 7 Закону України "Про судовий збір" повернення помилково сплаченого судового збору за ухвалою суду не передбачено.

Натомість процедура повернення судового збору як помилково зарахованого до державного бюджету відбувається згідно з Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Цей Порядок розроблено зокрема на виконання статті 7 Закону України "Про судовий збір" та визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (пункти 1, 2 Порядку).

Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Таким чином, повернення помилково сплаченого судового збору здійснюється у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 за відповідним поданням до органів Казначейства.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі №910/7591/19.

Враховуючи викладене повернення Фермерському господарству "Дар" сплаченого судового збору у сумі 44 642,00 грн. згідно з квитанцією №36811144 від 23.08.2022 здійснюється у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 за відповідним поданням до органів Казначейства.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Фермерського господарства "Дар" до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення 2 976 131,48 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.05.2023

Суддя Ю.А. Бажанова