Справа № 909/320/23
УХВАЛА

09.05.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретарі судового засідання Поліводі С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця",

до відповідача: Долинської міської ради,

про стягнення заборгованості в сумі 595 172,84 грн.

за участю представників:

від позивача: Левчук Іван Михайлович;

від відповідача: Григорський Зеновій Михайлович;

установив: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Долинської міської ради (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 595 172,84 грн.

Ухвалою від 05.04.2023 Господарський суд Івано-Франківської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 09.05.2023.

03.05.2023 відповідач подав до суду відзив на позов (вх.№ 6775/23 від 03.05.2023) відповідно до якого проти позову заперечив та просив суд в позові відмовити.

При підготовці матеріалів справи до розгляду в підготовчому засіданні, судом встановлено, що в Єдиного державному реєстрі судових рішень, міститься ухвала від 03 лютого 2023 року постановлена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду про прийнятя справи № 916/3938/21 до розгляду об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в якій правовідносини є подібними до справи №909/320/23.

Як вбачається з ухвали Верховного Суду від 18 січня 2023 року, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, оскільки, положення частини шостої статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" не узгоджуються із нормами Бюджетного кодексу України, а у вирішенні питання пріоритетності застосування між цими нормами, перевага має надаватися саме положенням Бюджетного кодексу України, адже відповідно до його статті 4, якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у Кодексі, застосовуються відповідні норми Кодексу. Крім того, при вирішенні колізії у застосуванні законів перевага має надаватися тому з них, який був прийнятим останнім. Так, колегія суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів, в ухвалі від 18.01.2023, якою передала справу № 916/3938/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зазначила, що зі змісту наведених вище постанов Верховного Суду убачається, що Суди, зокрема, посилаючись на положення частини шостої статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт", вказували, що збитки залізничного транспорту загального користування відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг. Таким чином, за висновком Суду, пільги, введені законами України, мають компенсуватися з державного бюджету, адже їх було прийнято органом державної влади, тоді як здійснення видатків на покриття таких витрат з місцевих бюджетів, може здійснюватися або за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, або на договірній основі розпорядника коштів місцевих бюджетів з перевізником, у разі включення органом місцевого самоврядування таких видатків до місцевого бюджету.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Тобто, для вирішення питання про необхідність зупинення провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України визначальним є перегляд судового рішення саме у подібних відносинах. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність: 1) суб`єктного складу учасників відносин; 2) об`єкта; 3) предмета правового регулювання; 4) умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

Здійснивши аналіз подібності правовідносин у справі № 909/320/23 та справи № 916/3938/21, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається зі справи № 916/3938/21 позивачем є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії, а відповідачем орган місцевого самоврядування, як і у справі № 922/1013/23. Об`єктом правового регулювання як у справі № 916/3938/21, так і у справі № 909/320/23 є відносини у сфері перевезення громадян пільгових категорій. В свою чергу, предметом правового регулювання як у справі № 916/3938/21, так і у справі № 909/320/23 є суспільні відносини у сфері компенсації (відшкодування) за перевезення громадян пільгових категорій. З ухвали Верховного Суду від 18 січня 2023 року вбачається, що позов по справі № 916/3938/21, як і по справі № 909/320/23 обґрунтований, в тому числі, ст. 9 Закону України "Про залізничний транспорт", якою передбачено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

У зв`язку із вищевикладеним, суд прийшов до висновку про подібність правовідносин у справі № 909/320/23 до справи № 916/3938/21.

Отже, з огляду на те, що правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 916/3938/21 матиме суттєве значення для вирішення спору у даній справі, оскільки правовідносини у справах № 916/3938/21 та № 909/320/23 є подібними (стосуються питання відшкодування перевізнику його збитків, понесених у зв`язку із наданням послуг перевезення пасажирів, що мають пільги і спірним у цих відносинах є питання того, за рахунок якого бюджету - державного чи місцевого - позивачу має бути здійснена компенсаційна виплата за пільговий проїзд окремих категорій громадян), враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за необхідне зупинити з ініціативи суду провадження у справі № 909/320/23, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до прийняття відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 916/3938/21.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 42, 228, 229, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

у х в а л и в :

зупинити провадження по справі № 909/320/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №916/3938/21 та оприлюднення повного тексту постанови.

Зобов`язати позивача повідомити суд про усунення обставин , що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду відповідно до статей 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 09.05.2023

Суддя О. М. Фанда