РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2023Справа № 910/15184/21 (910/2328/22)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер енерджі груп" (вул. Нове шосе, 14, приміщення 260, м. Буча (пн), Київська область, 08292)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" (вул. Паторжинського, буд. 6, 3, офіс 2, м. Київ, 01001)

про стягнення 96 237,61 грн.

в межах справи №910/15184/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська,13/10, офіс 204-А, ідентифікаційний код 41559270)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" (01001, м. Київ, вул. Паторжинського,3, офіс2, ідентифікаційний код 43275225)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники учасників: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/15184/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пауер енерджі груп" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" про стягнення 96 237,61 грн з яких 88 412,58 грн основного боргу, 2 310,75 грн інфляційних втрат, 1 093,65 грн 3% річних, 4 420,63 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 (суддя Мандриченко О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/232822 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 (суддя Мандриченко О.В.) матеріали справи № 910/2328/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер енерджі груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" про стягнення 96 237,61 грн передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/15184/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.02.2023 матеріали справи № 910/15184/21 (910/2328/22) передано на розгляд судді Мандичеву Д.В.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 прийнято справу №910/2328/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер енерджі груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" про стягнення 96 237,61 грн. до розгляду в межах справи №910/15184/21. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвала про прийняття справи до розгляду в межах справи № 910/15184/21 була направлена позивачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Нове шосе, 14, приміщення 260, м. Буча (пн), Київська область, 08292.

Однак, до суду повернувся конверт із копією вищенаведеної ухвали без вручення позивачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Вказана ухвала суду направлена також відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01001, місто Київ, вул. Паторжинського, будинок 6, 3, офіс 2.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресами місцезнаходження позивача та відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяв про зміну їхнього місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, сторони мали право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2021 між позивачем, як Учасником балансуючої групи, та відповідачем, як Стороною відповідальною за баланс, укладено договір № БГ21/1902-1 про участь у балансуючій групі, відповідно до п. 1.1 вказаного Договору відповідач зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед оператором системи передачі, а позивач зобов`язується нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед відповідачем.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що сторони визнають свої зобов`язання за законодавством України, зокрема, але не виключно, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами ринку, Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з перепродажу електричної енергії (трейдерської діяльності), Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 1.5 та 1.6 Договору купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії балансуючої групи здійснюється між ТОВ "МЕГАТРЕЙДІНГ" та ОСП за укладеним між ними договором про врегулювання небалансів електричної енергії. Врегулюванням небалансів балансуючої групи є вчинення ТОВ "МЕГАТРЕЙДІНГ" правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП в обсягах небалансів балансуючої групи за цінами небалансів електричної енергії, визначеними відповідно до Правил ринку.

У пункті 3.1 Договору вказано, що ціна цього Договору складається із сум: 3.1.1 Вартості небалансів електричної енергії, що купується ТОВ "МЕГАТРЕЙДІНГ" у Учасника балансуючої групи в результаті створення таким Учасником профіциту електричної енергії на балансуючому ринку;

4.1.2 Вартості небалансів електричної енергії, що продається ТОВ "МЕГАТРЕЙДІНГ" Учаснику балансуючої групи в результаті створення таким Учасником дефіциту електричної енергії на балансуючому ринку;

4.1.3 Щомісячної абонентської плати Учасника балансуючої групи за його участь у балансуючій групі на користь ТОВ "МЕГАТРЕЙДІНГ" як сторони, відповідальної перед ОСП за баланс Учасника балансуючої групи та в цілому за небаланс всієї балансуючої групи.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що фактичні обсяги небалансів електричної енергії проданої однією стороною, і купованої іншою стороною, з метою врегулювання небалансів визначається в Акті купівлі-продажу небалансів електричної енергії, та оформлюється згідно з Договором.

Порядок розрахунку небалансів електричної енергії у межах балансуючої групи вартості електричної енергії, зазначеної у п. 3.1.1 та 3.1.2 цього Договору визначається згідно з Додатком № 1 до цього Договору "Порядок розрахунку вартості купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів Учасника балансуючої групи" та фіксуються файлом розрахунку, що є додатком № 5 до цього договору (п. 4.1 Договору).

Сторони погодили, що у разі не підписання Актів купівлі-продажу небалансів електричної енергії з боку Учасника балансуючої групи у зазначений строк та/або не направлення підписаних Актів приймання-передачі наданих послуг з врегулювання небалансів за умови відсутності мотивованих зауважень до Актів у зазначений строк, підписані з боку ТОВ "МЕГАТРЕЙДІНГ" Акти купівлі-продажу небалансів електричної енергії та/або Акт надання послуг з врегулювання небалансів є підставою для здійснення розрахунків між Сторонами (п. 5.5 Договору).

Зі змісту п. 5.6 Договору вбачається, що датою виконання зобов`язань сторони, що продає електричну енергію в рамках цього Договору за розрахунковий період, є дата підписання обома сторонами Акту купівлі-продажу небалансів електричної енергії.

Відповідно до п.п. 6.1.2 Договору ТОВ "МЕГАТРЕЙДІНГ" зобов`язаний розраховувати вартість небалансів електричної енергії учасника балансуючої групи та проводити відповідні розрахунки, згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 11.1 Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання і є чинним до 31.12.2021 року.

Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони не менше ніж за один місяць до закінчення цього Договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 11.2 Договору).

Також до договору сторонами укладалися додаткові угоди, зокрема, щодо зміни розрахунку абонентської плати та планових розрахунків.

01.06.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №4 про внесення змін до Договору № БГ21/1902-1 про участь у балансуючій групі від 19.02.2021, якою Договір викладено у новій редакції.

Відповідно до вказаної Додаткової угоди № 4 Розділ 1 Договору залишився без змін. До Договору додано новий Розділ - Розділ 2 - Умови надання фінансової гарантії учасникам балансуючої групи. Відповідно послідуючі розділи Договору послідовно змінили нумерацію.

Із матеріалів справи слідує, що за період 19.02.2021 - 01.10.2021 відповідачу нараховано 529 093,71 грн. за купівлю відповідачем електричної енергії для врегулювання небалансів, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії: від 31.03.2021 №177 на суму 45 942,94 грн; від 30.04.2021 №233 на суму 145 887,30 грн; від 31.05.2021 №372 на суму 164 257,60 грн; від 30.06.2021 №474 на суму 1 345,07 грн; від 31.07.2021 №562 на суму 19 990,07 грн; від 31.08.2021 №667 на суму 67 077,44 грн; від 30.09.2021 №741 на суму 84 593,29 грн.

У свою чергу, відповідачем сплачено 352 209,30 грн., що підтверджується платіжними дорученнями щодо часткової оплати відповідачем електричної енергії: 16.04.2021 сплачено 45 942,94 грн, 17.05.2021 сплачено 145 887,30 грн, 18.06.2021 сплачено 146 790,92 грн, - 20.07.2021 - сплачено 308,07 грн, 20.08.2021 сплачено 13 280,07 грн. У зв`язку з цим, заборгованість відповідача становить 176 884,41 грн.

Поряд із цим, позивач у позовній заяві посилався на те, що за період 19.02.2021 - 01.10.2021 відповідачем продано позивачу електричну енергію для врегулювання небалансів та нараховано абонентську плату на суму 15 044 806,28 грн., з якої позивачем сплачено 15 018 974,43 грн., тобто залишок боргу складає 25 831,85 грн.

Суд зауважує, що позивачем у позовній заяві помилково визначено загальні суми наданих послуг та сплачених позивачем коштів, що водночас не вплинуло на розрахунок спірної суми боргу. Так, відповідачем продано позивачу електричну енергію для врегулювання небалансів та нараховано абонентську плату на суму 1 167 410,33 грн., з якої позивачем сплачено 1 141 578,48 грн., тобто залишок боргу складає 25 831,85 грн.

Наведені суми підтверджуються: актом купівлі-продажу електроенергії за березень місяць 2021 року від 31.03.2021 №238 на суму 163 497,22 грн; - актом надання послуг від 31.03.2021 №239 на суму 1 443,14 грн; актом надання послуг від 01.05.2021 №344 на суму 2 206,32 грн; актом купівлі-продажу електроенергії за квітень місяць 2021 року від 30.04.2021 №345 на суму 34 918,01 грн; актом надання послуг від 31.05.2021 №495 на суму 5 425,09 грн; актом купівлі-продажу електроенергії за травень місяць 2021 року від 31.05.2021 №493 на суму 60 108,32 грн; актом купівлі-продажу електроенергії за червень місяць 2021 року від 30.06.2021 №640 на суму 433 236,31 грн; актом надання послуг від 30.06.2021 №641 на суму 3 920,71 грн; актом купівлі-продажу електроенергії за липень місяць 2021 року від 31.07.2021 №772 на суму 243 958,82 грн; актом надання послуг від 01.08.2021 №773 на суму 2 317,64грн; актом надання послуг від 31.08.2021 №924 на суму 2 776,85грн; актом купівлі-продажу електроенергії за серпень місяць 2021 року від 31.08.2021 №923 на суму 187 770,05 грн; актом купівлі-продажу електроенергії за вересень місяць 2021 року від 30.09.2021 № 1105 на суму 22 809,23 грн; актом надання послуг від 01.10.2021 №1106 на суму З 022,62грн.

Оплата позивачем за вказаними актами проведена на підставі наступних платіжних доручень: від 15.04.2021 №542 на суму 163 497,22 грн; від 15.04.2021 №541 на суму 1 443,14 грн; від 17.05.2021 №573 на суму 2 206,32 грн; від 17.05.2021 №574 на суму 34 918,01 грн; від 15.06.2021 №602 на суму 5 425,09 грн; від 15.06.2021 №603 на суму 60 108,32грн; від 15.07.2021 №635 на суму 433 236,31 грн; від 15.07.2021 №636 на суму З 920,71 грн; від 17.08.2021 №676 на суму 243 958,82 грн; від 17.08.2021 №677 на суму 2 317,64 грн; від 15.09.2021 №707 на суму 2 776,85 грн; від 15.09.2021 №706 на суму 187 770,05 грн.

Таким чином, згідно з пунктом 5.7.1 Договору, позивач просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість у сумі 88 412,58 грн., що складає: 1345 грн. боргу за актом від 30.06.2021 №474; 19 990,07 грн. боргу за актом від 31.07.2021 №562; 67 077,44 грн. боргу за актом від 31.08.2021 №667.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Таким чином, відповідач повинен був здійснити оплату вартості проданої позивачем електричної енергії одразу після її прийняття.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Отже, строк з оплати вартості електроенергії за відповідними актами купівлі-продажу небалансів електричної енергії настав з моменту підписання таких актів, проте відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення залишку заборгованості перед позивачем у сумі 88 412,58 грн.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути 2 310,75 грн. інфляційних втрат, 1 093,65 грн. 3% річних, 4 420,63 грн. штрафу.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України).

Відповідно до пункту 8.2 Договору за порушення строків розрахунків за Договором кожна із сторін, на користь якої були прострочені платежі, має право нарахувати штраф у розмірі 5 % від суми прострочення.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду, нараховані позивачем на суми боргу за актами від 30.06.2021 №474, від 31.07.2021 №562, від 31.08.2021 №667 інфляційні втрати за період, відповідно, з серпня, вересня, жовтня 2021 року по грудень 2021 року, а також три проценти річних за відповідні періоди з 21.07.2021, з 23.08.2021, з 21.09.2021 по 10.02.2022, підлягають стягненню з відповідача в заявленому розмірі.

Також підлягає задоволенню в повному обсязі позовна вимога про стягнення з відповідача 4 420,63 грн. 5% штрафу.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Із наданих до суду матеріалів слідує, що 02.08.2021 між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Погорілцем Р.В. укладено договір № 42903272 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 5.2 якого розмір гонорару та порядок його сплати визначаються сторонами в додатках до цього договору.

У додатковому договорі № 1217218 від 01.02.2022 до договору погоджено надання адвокатом правової допомоги у справі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" заборгованості за договором № БГ21/1902-1 від 19.02.2021.

10.02.2022 між позивачем та адвокатом Погорілцем Р.В. підписано акт наданої правової допомоги за додатковим договором № 1217218 від 01.02.2022 до договору на суму 12 500,00 грн.

Дана сума сплачена позивачем у повному обсязі на рахунок адвоката Погорілця Р.В., що підтверджується платіжним дорученням від 10.02.2022 № 872.

Відповідно до частини 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, відповідне клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18.

Беручи до уваги надані докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом та відсутність клопотання про зменшення розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" (01001, місто Київ, вул. Паторжинського, будинок 6, 3, офіс 2; ідентифікаційний код 43275225) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауер енерджі груп" (08292, Київська область, м. Буча (пн), вул. Нове шосе, 14, приміщення 260; ідентифікаційний код 42903272) 88 412 (вісімдесят вісім тисяч чотириста дванадцять) грн. 58 коп. основного боргу, 2 310 (дві тисячі триста десять) грн. 75 коп. інфляційних втрат, 1 093 (одну тисячу дев`яносто три) грн. 65 грн 3% річних, 4 420 (чотири тисячі чотириста двадцять) грн. 63 коп. 5 % штрафу, 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.05.2023.

Суддя Д.В. Мандичев