ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/235/23

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Д.С.Бабяка, розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТІ ГРУП», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛДБОКС УКРАЇНА», Київська обл., Бородянський р-н., с. Дружня

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача Т.Ю.Касатонова

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТІ ГРУП» №27-А/03-013 від 23.01.2023 року (вх. №220/23 від 24.01.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛДБОКС УКРАЇНА» про стягнення заборгованості за Договором поставки та монтажу №8 від 09.07.2021 року у сумі 320975,85 грн., з яких 300075,86 грн. основного боргу, 10728,74 грн. 3% річних та 8171,25 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 17.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/235/23. Підготовче засідання призначено на 14.03.2023 року.

Відповідач у судове засідання 14.03.2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року підготовче засідання відкладено на 28.03.2023 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 28.03.2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов повторно не надав.

Ухвалою суду від 28.03.2023 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 11.04.2023 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 11.04.2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі №911/235/23 та призначено розгляд справи по суті на 02.05.2023 року.

Представник позивача у судовому засіданні 02.05.2023 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, представник позивача зазначив, що ним помилково не було зазначено в прохальній частині позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача 2000,00 грн. штрафу, при цьому, в позовній заяві позивачем зазначено та належним чином обґрунтовано позовні вимоги про стягнення штрафу.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 02.05.2023 року без поважних причин не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом враховано, що ухвали Господарського суду Київської області направлялись учасникам справи на юридичні адреси згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, ухвали суду у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua. Інформацію про розгляд справи №911/2338/22 оприлюдено на сайті «Судова влада України».

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також, керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 02.05.2023 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛДБОКС УКРАЇНА» (за договором - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТІ ГРУП» (за договором покупець) 09.07.2021 року укладено Договір поставки та монтажу №8 (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, продавець зобов`язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця товар: кузов рефрижераторний з монтажем на шасі MAN TGM 26.290 (шасі надається покупцем) згідно додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Назва завершеного транспортного засобу: автомобіль вантажний фургон рефрижератор СВ-ММ26 АХR-3 на шасі MAN TGM 26.290. Товар покупцеві постачається у кількості 1 (одна) одиниця рефрижераторного кузова, згідно Додатку №1, з монтажем на шасі MAN TGM 26.290 (шасі надається покупцем). Назва завершеного транспортного засобу: Автомобіль вантажний фургон рефрижератор СВ-ММ26 АХR-3 на шасі MAN TGM 26.290 (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 4.2 Договору, загальна вартість (згідно Додатку №1) за цим Договором становить еквівалент 46300 (Сорок шість тисяч триста) Євро, згідно курсу обміну євро до гривні, встановленого Національним Банком України станом на день дати укладання цього Договору, та становить 1496374,33 грн. На день видання цього Договору (станом на 09.07.2021р. курсу обміну євро до гривні, встановленого Національним Банком України становить 32,3191 грн. за 1 Євро) вартість Товару становить: без ПДВ: 1246978,61 грн. ПДВ (20 %): 249395,72 грн. Всього з ПДВ: 1496374,33 грн.

Оплата за Товар здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний банківський рахунок продавця у наступному порядку: Оплата у розмірі 20 (Двадцять) % від повної вартості Товару, що становить еквіваленті 9260 Євро, згідно курсу обміну євро до гривні, встановленого Національним Банком України, станом на день дати укладання цього Договору становить 299274,87 грн., у т.ч. ПДВ. має бути перерахована продавцю протягом 2 робочих днів, з моменту виставленого для оплати рахунку-фактури Продавцем. Платіж здійснюється за курсом на дату виставленого для оплати рахунку-фактури Продавцем. Оплата у розмірі 80 (Вісімдесят) % від повної вартості Товару, що становить еквівалент 37040 Євро, згідно курсу обміну євро до гривні, встановленого Національним Банком України, станом на день дати укладання цього Договору становить 1197099,46 грн., у т.ч. ПДВ, має бути перерахована продавцю протягом. З робочих днів, з моменту виставленого для оплати рахунку-фактури Продавцем. Платіж здійснюється за курсом на дату виставленого для оплати рахунку-фактури Продавцем. Відвантаження Товару здійснюється після оплати виставлених рахунків-фактур (п. 5.1 Договору).

Згідно п. 5.2 Договору, оплата за Договором здійснюється на підставі рахунків-фактур, виданих продавцем.

Відповідно до п. 5.4 Договору, у зв`язку з тим, що в ціні Товару є імпортна складова. Сторони зобов`язані, перед оплатою проводити перерахунок гривневого еквіваленту тієї частини ціни Товару, що підлягає сплаті. Базою для перерахунку є курс продажу Євро, встановлений Національним Банком України (НБУ), на день виставленого рахунку. Сторони погодились для узгодження курсу використовувати ресурс НБУ: https://bank.gov.ua/control/uk/index. На день видання Договору курс ЄВРО, встановлений Національним Банком України складає 32,3191 грн. за 1 євро.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що Товар повинен бути повністю поставлений покупцю наступним чином: Товар повинен бути поставлений Покупцю протягом 12 (дванадцяти) тижнів, за умови, що покупець не пізніше, як за 2 тижні до монтажу, надасть Продавцю шасі MAN TGM 26.290 за Актом приймання - передачі транспортного засобу, та виконає вимоги пункту 5.1.1 даного Договору.

Поставка та роботи по монтажу здійснюється на умовах: склад продавця. Приймання Товару та Робіт здійснюється уповноваженим представником Покупця за місцем виконання Робіт в присутності представника Продавця. Продавець передає Покупцю Товар відповідно до Додатку №1 до Договору поставки та монтажу №8 від 09.07.2021 року та Акту приймання-передачі транспортного засобу. Приймання Товарів та виконаних Робіт здійснюється уповноваженими представниками Сторін шляхом підписання Видаткової накладної. Повноваження уповноваженого представника (водія) Покупця мають бути підтверджені завіреною печаткою Покупця або Довіреністю, що передається Продавцю. Обов`язок Продавця з поставки Товару Покупцю вважається виконаним з моменту підписання Видаткової накладної (п.п. 7.1, 7.2 Договору).

У п. 9.1 Договору сторони погодили, що даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, і діє до моменту його остаточного виконання своїх обов`язків двома сторонами.

Яз зазначено позивачем, на виконання п.5.1.1 Договору, ним внесено передоплату за товар у розмірі 20 (двадцять) % від повної вартості товару, що становить еквівалент 9260 Євро, згідно курсу обміну євро до гривні, встановленого НБУ, станом на дату укладення Договору на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури №19 від 12.07.2021 року у сумі 300075,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням №739 від 12.07.2021 року.

Відповідно до п.6.1 Договору, товар повинен бути поставлений позивачу протягом 12 (дванадцяти) тижнів, за умови, що позивач не пізніше, як за 2 тижня до монтажу, надасть відповідачу шасі MAN TGM 26.290 за актом приймання-передачі транспортного засобу, та виконання пункту 5.1.1. даного Договору. Так, на виконання п. 6.1 Договору, позивачем поставлено відповідачу шасі MAN TGM 26.290, що підтверджується актом приймання-передачі №1 від 01.11.2021 року та договором зберігання №01111-2021 від 01.11.2021 року, укладеним між ТОВ «КОЛДБОКС УКРАЇНА та ТОВ «АВАНТІ ГРУП».

Позивач вказує, що з урахуванням пп. 6.1.1 п. 6.1 Договору, товар повинен бути поставлений відповідачем 03.10.2021 року, але не пізніше 15.11.2021 року. Однак, в порушення умов Договору відповідачем не було поставлено позивачу товар - кузов рефрижераторний з монтажем на шасі MAN TGM 26.290 (шасі надається Покупцем) згідно додатку №1 до Договору, у визначений договором строк. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, ч. 1 ст. 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто, з 15.11.2021 року.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія №27-А/03-163 від 16.11.2021 року (докази надіслання додано до матеріалів справи) з вимогою про повернення сплаченого авансу (передоплати) за непоставлений товар в сумі 300075,86 грн.

В подальшому, позивачем на адресу відповідача повторно надсилалась претензія №27-А/03-184 від 15.12.2021 року (докази надіслання додано до матеріалів справи) з вимогою про повернення сплаченого авансу (передоплати) за непоставлений товар у сумі 300075,86 грн. Однак, зазначені претензії залишено відповідачем без відповіді та реагування, сума попередньої оплати позивачу не повернута, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 300075,86 грн., в той час, як відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, поставку оплаченого позивачем товару не здійснив. Доказів поставки товару на суму оплати матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 300075,86 грн. є правомірною, оскільки, факт перерахування грошових коштів на користь відповідача в рахунок оплати товару та факт порушення відповідачем зобов`язань з передачі позивачу такого товару позивачем належним чином доведено, а відповідачем не спростовано, а тому, позовні вимоги про повернення суми попередньої оплати у розмірі 300075,86 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 8171,25 грн. інфляційних втрат, 10728,74 грн. 3% річних та 2000,00 грн. штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

(Правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі №922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

(Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц).

Таким чином, правовідношення, в якому у зв`язку із зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому, відповідно, на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.

Стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

При цьому, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.

З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

(Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.09.2020 року у справі №918/631/19).

Так, враховуючи, що у відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем, розмір якого підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача з повернення суми попередньої оплати є правомірними.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 10728,74 грн. та інфляційних втрат у сумі 8171,25 грн., нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 300075,86 грн. за період з 15.11.2021 по 23.01.2023, судом встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, однак, позивачем розмір інфляційних втрат визначено у сумі 8171,25 грн., а тому, задоволенню підлягають позовні вимоги у зазначеній сумі, оскільки, суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог. Розрахунок 3% річних у сумі 10728,74 грн. є арифметично вірним, обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь відповідача.

Згідно п. 10.2 Договору, у випадку порушення продавцем взятих на себе за договором зобов`язань він сплачує на користь Покупця штраф у розмірі 2000,00 грн. за кожен випадок порушення.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт порушення відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за Договором, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу відповідно до п. 10.2 Договору у сумі 2000,00 грн.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТІ ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛДБОКС УКРАЇНА» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛДБОКС УКРАЇНА» (07807, Київська обл. Бородянський р-н, с. Дружня вул. Привокзальна, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТІ ГРУП» (02068, м, Київ, вул, Ревуцького, 16-А, ) 300075 (триста тисяч сімдесят п`ять) грн. 86 коп. основного боргу, 10728 (десять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 74 коп. 3% річних, 8171 (вісім тисяч сто сімдесят одну) грн. 25 коп. інфляційних втрат, 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. штрафу та 4814 (чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 05.05.2023 року.

Суддя Д.Г. Заєць