ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1090/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання: Зоренко О. М. (в засіданні 28.04.2023 - Воробйова І.Г.)

за участю представників сторін:

- від позивача: Воробйов І. В. - керівник згідно з даними з ЄДР (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: Балашкевич Г. В. (в засіданні суду 28.04.2023)

в засіданні суду присутній Балашкевич В. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Чойс Компані"

до Фізичної особи-підприємця Балашкевича Григорія Володимировича

про стягнення 40137,97 грн

В засіданні суду 28.04.2023 оголошувалась перерва до 11:30 05.05.2023 відповідно до ст. 183 ГПК України.

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Бест Чойс Компані" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ФОП Балашкевича Г. В. про стягнення 40137,97 грн, з яких 30000,00 грн попередньої оплати, 8821,26 грн інфляційних втрат, 1316,71 грн 3% річних, а також 2481,00 грн судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовані не виконанням відповідачем обов`язку з поставки товару згідно з усною домовленістю.

Ухвалою від 13.12.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 10.01.2023 о 11:30; постановив повідомити відповідача про дату і час засідання суду за відповідним номером телефону (а. с. 29).

Ухвалою від 09.02.2023 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 01.03.2023 р. о 14:30 (а. с. 41).

Ухвалою від 01.03.2023 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 16.03.2023 о 14:30; постановив повідомити відповідача про дату і час судового засідання телефонним зв`язком (а. с. 55).

Як вбачається із телефонограми секретаря судового засідання Воробйової І.Г. від 01.03.2023, відповідача ФОП Балашкевича Г. В. повідомлено про час та дату судового засідання телефонним зв`язком (а. с. 57).

Ухвалою від 16.03.2023 господарський суд розгляд справи по суті відклав на 29.03.2023 о 15:00 за клопотанням відповідача (а. с. 66).

Ухвалою від 29.03.2023 господарський суд розгляд справи по суті відклав на 12.04.2023 о 12:00, зобов`язав відповідача надати суду письмове пояснення по суті позовних вимог, а також належні докази щодо телефонної переписки з позивачем у червні 2021 року стосовно виконання усного замовлення з виготовлення дерев`яних піддонів (а. с. 77).

12.04.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання від 12.04.2023 про долучення до матеріалів справи фото виготовленої продукції та скріншоти переписок з позивачем (остання 11.06.2021), з яких вбачається про переписку відповідача з Володимиром Галяном (а. с. 89-102).

Ухвалою від 12.04.2023 господарський суд розгляд справи по суті відклав на 28.04.2023 о 11:30; зобов`язав позивача надіслати суду копії відповідних наказів про прийняття та звільнення з роботи Володимира Голяна, чи трудової угоди; витребував у відповідача докази стосовно телефонної переписки з позивачем після 11.06.2021 щодо виконання усного замовлення з виготовлення дерев`яних піддонів (а. с. 104).

До суду від сторін спору надійшли такі документи:

- 25.04.2023 - від позивача - клопотання про приєднання до матеріалів справи наказів про прийняття та звільнення з роботи Володимира Голяна (а. с. 106, 107);

- 28.04.2023 - від відповідча - клопотання про приєднання до матеріалів справи скріншотів переписок з позивачем після 11.06.2021 стосовно виконання усного замовлення з виготовлення дерев`яних піддонів (а. с. 108-114).

У засіданні суду 28.04.2023 протокольно оголошена перерва в судовому засіданні до 11:30 05.05.2023 (а. с. 115).

05.05.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до справи квитанції про повернення позивачу 15000,00 грн завдатку (а. с. 116,117).

У засіданні суду представник позивача в режимі відеоконференції підтвердив надходження від відповідача 15000,00 грн та підтримав решту позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в попередніх судових засіданнях представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Як зазначає позивач у позовній заяві, на підставі усної домовленості між ТОВ "Бест Чойс Компані" (позивач/покупець) та ФОП Балашкевич Г. В. (відповідач/ постачальник) узгоджено асортимент, кількість, ціну товару (піддон дерев`яний), яку мав виготовити відповідач, підтвердженням чого є виписаний на ім`я позивача рахунок-фактура №01 від 25.05.2021 на суму 119000,00 грн (а. с. 7).

26.05.2021 позивач частково сплатив вартість товару на загальну суму 30000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1493 (а. с. 8).

10.02.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 10.02.2022, вих. №Б-10/02/22-1 про поставку товару в семиденний строк з дня пред`явлення цієї вимоги за адресою: 02094, м. Київ, вул. Івана Сергієнко, 18, оф. 704 (а. с. 5-6, 10-11); додатково у вимозі повідомлено, що за домовленості сторін постачальник зобов`язувався поставити товар в строк до 03.06.2021, а також, що за письмовим повідомленням ФОП Балашкевича Г. В. позивач здійснить самовивіз непоставленого товару.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань по поставці товару, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з даним позовом про стягнення з відповідача 30000,00 грн попередньої оплати, 8821,26 грн інфляційних втрат, 1316,71 грн 3% річних, а також судового збору.

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1,2 ст. 193 ГК України).

За ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

За ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Отже, однією із підстав виникнення господарського зобов`язання є юридично значимі дії суб`єктів господарювання, наслідком вчинення яких є встановлення, зміна або припинення взаємних прав та обов`язків сторін.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час.

Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

3. Щодо закриття провадження в частині стягнення 15000,00 грн.

05.05.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про повернення завдатку позивачу у сумі 15000,00 грн (а. с. 116, 117).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на добровільне часткове повернення відповідачем позивачу завдатку у розмірі 15000,00 грн, суд дійшов висновку, що в цій частині відсутній предмет спору на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

У зв`язку з викладеним, господарський суд вважає заявленим до розгляду спір про стягнення з Фізичної особи-підприємця Балашкевича Григорія Володимировича 15000,00 грн попередньої оплати, 8821,26 грн інфляційних втрат, 1316,71 грн 3% річних, а також судового збору.

4. Щодо вимоги позивача про стягнення 15000,00 грн попередньої оплати, 8821,26 грн інфляційних втрат, 1316,71 грн 3% річних.

У матеріалах справи є рахунок-фактура №01 від 25.05.2021, який виписав відповідач на суму 119000,00 грн, в якому зазначено таке: товар - піддон дерев`яний 800*1200*144, кількість - 700 шт, ціна без ПДВ за одну од. - 170,00 грн (а. с. 7).

Згідно з платіжним дорученням №1493 від 26.05.2021 позивач перерахував відповідачу 30000,00 грн (а. с. 8).

Як зазначає ТОВ "Бест Чойс Компані" за домовленістю між сторонами строк поставки товару був визначений до 03.06.2021.

10.02.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 10.02.2022, вих. №Б-10/02/22-1 про поставку товару в семиденний строк з дня пред`явлення цієї вимоги за адресою: 02094, м. Київ, вул. Івана Сергієнко, 18, оф. 704 (а. с. 5-6, 10-11).

У засіданні суду 29.03.2023 відповідач повідомив суд, що позивач не забрав виготовлений товар та не заплатив за нього повну вартість.

На підтвердження цих обставин ФОП Балашкевич В. Г. надав суду скріншоти переписок з позивачем, а саме з Володимиром Галяном, що відповідно наказу (розпорядження) №БЧК00000012 від 14.05.2021 працював у ТОВ "Бест Чойс Компані" з 17.05.2021 на посаді старшого менеджера (а. с. 107).

Із зазначених вище переписок вбачається, що:

- 25.05.2021 сторони домовились, що 02.06.2021 позивач самостійно забере товар у відповідача;

- 11.06.2021 представник позивача повідомляє відповідача про те, що представники ТОВ "Бест Чойс Компані" приїдуть для огляду піддонів.

Станом на дату розгляду справи позивач доказів того, що саме відповідач мав здійснити поставку товару на адресу ТОВ "Бест Чойс Компані" не надав.

З огляду на вищевикладене, суд не погоджується з доводами позивача, що сума у розмірі 30000,00 грн, сплачена відповідачу на підставі виставленого рахунку, є попередньою оплатою, а не завдатком, беручи до уваги, у тому числі, таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 зазначено, зокрема, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Частина 1 ст. 571 ЦК України встановлює правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком, а саме: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Позивачем не доведено, що саме відповідач допустив порушення зобов`язання щодо своєчасної поставки товару за усною домовленістю, яке передувало виникненню обов`язку з повернення завдатку.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо того, що сторони домовились про сплату авансових платежів за товар.

Одночасно, в попередніх судових засіданнях відповідач наголошував, що очікував оплати всієї суми за виконану вчасно роботу відповідно до виставленого рахунку - фактури на суму 119000,00 грн (а. с.7), повідомив про використання отриманих від позивача 15000,00 грн для переобладнання виготовлених дерев`яних піддонів у інший товар у зв`язку з втратою інтересу щодо них позивачем, а також про готовність повернути решту суми добровільно.

Враховуючи вказане та закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 15000,00 грн, вимоги позивача щодо стягнення 15000,00 грн сплаченого завдатку є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 8821,26 грн інфляційних втрат, 1316,71 грн 3% річних, оскільки останні є похідними від основної вимоги, у задоволенні якої відмовлено.

5. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У зв`язку з відмовою у позові, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №906/1090/22 в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Балашкевича Григорія Володимировича 15000,00 грн попередньої оплати за п. 2. ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

2. У стягненні 15000,00 грн попередньої оплати відмовити.

3. У стягненні 8821,26 грн інфляційних втрат відмовити.

4. У стягненні 1316,71 грн 3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.05.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2 - позивачу на електронну пошту:

3 - відповідачу