ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1620/22

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Передрій І.В.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю РУШ

до акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Київоблгаз

про визнання недійсним рішення,

за участю представника:

позивача: не з`явився;

відповідача: Павліченко І.М. - адвоката (посвідчення №000577 від 24.02.2020 року),

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2022 року на адресу Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі позивач) до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі відповідач) про визнання недійсним рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на неправомірне прийняття відповідачем рішення про задоволення акту про порушення №1837 від 02.06.2021 року, оформленого протоколом №4294 засідання комісії від 08.06.2022 року.

Ухвалою суду від 12.09.2022 року позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» залишена без руху, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

22 вересня 2022 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та долучення витребуваних ухвалою суду документів.

Ухвалою суду від 27.09.2022 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання на 21 жовтня 2022 року.

20 жовтня 2022 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подав відзив на позовну заяву, який був долучений до матеріалів справи.

У засідання представники позивача та відповідача не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 21.10.2022 року підготовче засідання відкладене на 23 листопада 2022 року.

02 листопада 2022 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

21 листопада 2022 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

У засіданні представник позивача просив поновити пропущений процесуальний строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву, а представник відповідача просив поновити пропущений процесуальний строк для подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.

Представники позивача та відповідача в засіданні проти задоволення вищевказаних клопотань не заперечували.

Суд, розглянувши у засіданні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку для надання відповіді на відзив на позовну заяву, а також клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для надання заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, визнав їх такими, що підлягали задоволенню, причини пропуску процесуальних строків для їх подання поважними, поновив їх та прийняв до розгляду відповідь на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.11.2022 року строк підготовчого провадження продовжений на тридцять днів, підготовче засідання відкладене на 14 грудня 2022 року.

У засідання представники позивача та відповідача не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 14.12.2022 року підготовче засідання відкладене на 11 січня 2023 року.

10 січня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

11 січня 2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У засіданні представник відповідача проти клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі не заперечувала.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про розгляд справи без його участі, визнав її такою, що підлягала задоволенню.

У засіданні представник відповідача заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке було задоволено судом, а документи, подані представником відповідача, долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 15 лютого 2023 року.

Згідно з ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

03 лютого 2023 року судом на сайті Судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду позивача в справі №911/1620/22 у засідання, призначене на 15 лютого 2023 року.

У засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Судове засідання відкладено на 15 березня 2023 року, про що постановлена ухвала суду.

15 березня 2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи, яке підлягало задоволенню судом.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року судове засідання відкладене на 19 квітня 2023 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини враховуються судом при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У зв`язку із введенням воєнного стану, а також з метою дотримання принципів змагальності та рівності сторін, розгляд справи по суті закінчився 19 квітня 2023 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

01 вересня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі позивач) була направлена публічному акціонерному товариству Київоблгаз заява - приєднання №09420W07ККВР096 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), згідно з якою відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року (далі - договір).

Публічним акціонерним товариством Київоблгаз була змінена назва на акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Київоблгаз (далі відповідач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Правовідносини, що виникають між оператором газорозподільних систем та суб`єктами ринку природного газу, регулюються положеннями Закону України Про ринок природного газу, Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 02 червня 2021 року представниками відповідача була проведена перевірка на об`єкті, розташованому за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Онікієнка Олега, 127, в результаті якої виявлено порушення позивачем п.п. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, про що складений акт про порушення №1837 від 02.06.2021 року.

08 червня 2022 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем був розглянутий акт про порушення №1837 від 02.06.2021 року, за результатами якого прийнято рішення про здійснення нарахування позивачу за спожитий необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу за період з 01.06.2021 року до 04.06.2021 року, про що складений протокол №4294 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем.

За твердженнями представника позивача, протокол №4294 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем від 08.06.2022 року складений із порушенням вимог, встановлених законом, оскільки засідання комісії проведено із порушенням встановленого законодавством строку.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду, просив визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем Броварського відділення Київоблгаз, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем №4294 від 08.06.2022 року, прийняте за результатами розгляду акту про порушення №1837 від 02.06.2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мала проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що рівність сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом.

20 жовтня 2022 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечував, послався на те, що представниками відповідача рішення комісії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем №4294 від 06 червня 2022 року, прийнято правомірно.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), комерційний вузол обліку/комерційний ВОГ вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку.

Згідно з п.п. 2 п. 5 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу.

Судом встановлено, що 02 червня 2021 року представниками відповідача була проведена технічна перевірка засобу обліку газопостачання на об`єкті, розташованому за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Онікієнка Олега, 127 (далі об`єкт), та виявлено порушення позивачем п.п. 4 п. 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме пропущення строку періодичних перевірок засобу вимірювальної техніки з вини споживача, що не є побутовим, про що складений акт про порушення №1837 від 02.06.2021 року (далі акт №1837).

Згідно з п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з п. 3 п. 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Відповідно до п.п. 2 п. 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), до акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

Судом встановлено, що акт про порушення №1837 від 02.06.2021 року складений та підписаний представниками позивача та відповідача.

За твердженнями представника позивача, 04 червня 2021 року представниками відповідача, в присутності представника позивача, був складений акт про усунення порушення на об`єкті позивача, шляхом встановлення заглушки на вводі та її опломбування.

Крім цього, за твердженнями представника позивача, засіб обліку газопостачання був направлений на періодичну повірку, за результатами якої встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам методики повірки, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №097П-02/21 від 28.07.2021 року.

Відповідно до абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Згідно з п. 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Судом встановлено, що 20 травня 2022 року відповідач направив на адресу позивача лист №81014-Сл-6401-0522, в якому повідомив позивача про засідання комісії, призначене на 08 червня 2022 року.

08 червня 2022 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення Кодексу газорозподільних систем №1837 від 02.06.2021 року було прийнято рішення про здійснення нарахування позивачу за спожитий необлікований (донарахований) об`єм та обсяг природного газу і його вартість, в сумі 270 492,94 грн., про що складений протокол №4294 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем.

За твердженнями представника позивача, відповідачем були порушені вимоги чинного законодавства та проведено засідання комісії із порушенням встановленого двомісячного строку для розгляду акта про порушення.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, а також у судових засіданнях, послалась на те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, а також наказу №Но-44-0320 від 13.03.2020 року "Про запобігання поширенню короновірусу COVID-19 в товаристві", на підприємстві відповідача були введені протиепідемічні заходи та запроваджений карантин, а також, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, існували об`єктивні перешкоди у проведенні засідання комісії з розгляду актів про порушення в строк, передбачений Кодексом.

Як уже було зазначено, відповідно до абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Кабінетом Міністрів України 11 березня 2020 року прийнята постанова №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 із змінами та доповненнями, відповідно до якої, з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, строк дії якого продовжено до 31 грудня 2022 року (постанова Кабінету Міністрів України №104 від 17.02.2021 року, №405 від 21.04. 2021 року, №611 від 16.06.2021 року, №855 від 11.08.2021 року, №981 від 22.09.2021 року, №1336 від 15.12.2021 року, №318 від 19.03.2022 року, №630 від 27.05.2022 року, №928 від 19.08.2022 року).

Так, абзац 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачає лише одну підставу для продовження строку проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, а саме: очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом "Про судову експертизу".

Водночас, Кодекс ГРМ та інші законодавчі акти не встановлюють, що проведення засідання комісії з пропущенням встановленого строку є підставою для визнання її рішення недійсним.

20 травня 2022 року відповідач направив на адресу позивача лист №81014-Сл-6401-0522 щодо розгляду акту про порушення, в якому повідомив позивача про засідання комісії, призначене на 08 червня 2022 року.

Згідно з п. 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС (у редакції, що діяла в період спірних правовідносин), споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Враховуючи те, що позивач був повідомлений про дату, час та місце проведення засідання Комісії, проте не був присутній на засіданні, всупереч передбаченому п. 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ обов`язку, та не повідомив про причини неявки, підстави вважати, що відповідач порушив правову процедуру прийняття оскаржуваного рішення відсутні.

Як уже було встановлено судом, акт про порушення №1837 був складений позивачем 02 червня 2021 року, а засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем відбулось 08 червня 2022 року.

Разом з цим, положення Кодексу чи інших законодавчих актів не визначають наслідком проведення засідання комісії поза межами встановленого строку неправомірність такого рішення комісії, тому доводи представника позивача спростовуються, у зв`язку з тим, що саме лише проведення засідання комісії через один рік після дня складання акта про порушення не тягне за собою визнання його недійсним, за умови відсутності інших порушень при його прийнятті.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду в справі №914/993/21 від 18.11.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Серявін та інші проти України зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконувати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Так, вимога позивача про визнання недійсним рішення з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем Броварського відділення Київоблгаз, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем №4294 від 08.06.2022 року, прийняте за результатами розгляду акту про порушення №1837 від 02.06.2021 року, є безпідставною, необґрунтованою та такою, що задоволенню судом не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу", ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ст. 86, ст. 123, п. 2 ч. 4 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ч. 4 ст. 236, ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у позові товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання недійсним рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 05.05.2023 року.

Суддя С. Грабець