ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
08.05.2023р. Справа № 905/1039/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Кухтик С.Ю., розглянувши у судовому засіданні справу
про стягнення 347 570,01 грн.
Представники сторін у судовому засіданні участь не приймали
Рішенням господарського суду Донецької області від 12.04.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСИСТЕМА ЧЕРКАСИ" задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» (85001, Донецька обл., м. Добропілля, пр-т. Шевченка, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросистема Черкаси» (18016 м. Черкаси, вул. Волкова, 71; ) заборгованість за договором №676-21 ШУД про закупівлю товару за результатами торгів № UA-2021-04-23-000630-c від 02.06.2021 року в загальному розмірі 105992,59 грн, з яких: інфляційні нарахування в сумі 94363,46 грн та 3% річних в сумі 11629,13 грн.; заборгованість за договором №1125-21 ШУД-ШУН про закупівлю товару за результатами торгів № UA-2021-08-04-005428-а від 02.09.2021 року в загальному розмірі 241577,42 грн, з яких: пеня в сумі 37950,00 грн, інфляційні нарахування в сумі 180642,00 грн, 3 % річних в сумі 22985,42 грн. та судовий збір у сумі 5 213,55 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросистема Черкаси" у заяві (вх.№3510/23 від 20.04.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №905/1039/22 просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з відповідача - Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 35000,00 грн.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросистема Черкаси" про ухвалення додаткового рішення та додані сторонами докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

За приписом п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.1 ст.126 вказаного кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19.

Водночас, за змістом ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у ч.5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст.129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

У заяві від 08.02.2023 позивачем наведено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, згідно з яким вартість професійної правничої допомоги зазначена в розмірі 35 000,00 грн, докази чого будуть надані позивачем відповідно до вимог ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.04.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСИСТЕМА ЧЕРКАСИ" задоволено повністю.

19.04.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів з додатками.

20.04.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35 000,00 грн.

В підтвердження понесених витрат надано копії наступних документів: договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 22.04.2022, угода про вартість послуг за надання правової (професійної правничої) від 05.12.2022, акти від 03.04.2023 приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 22.04.2022, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги позивачу у справі №905/1039/22.

22.04.2022 між адвокатом Стратілатовим Костянтином Геннадійовичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросистема Черкаси» (замовник) укладено договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги), відповідно до п.1 якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених цим договором надавати адвокатські послуги (правничу допомогу) та здійснювати захист та представництво законних прав та інтересів замовника.

Згідно з п.2.1 договору виконавець бере на себе зобов`язання із надання замовнику в разі необхідності, будь-яких наступних з адвокатських послуг (правової допомоги) пов`язаних з предметом цього Договору:

а) участь у підготовці та укладанні будь-яких правочинів;

б) організації та ведення претензійної та позовної роботи;

в) представництво, захисту у встановленому порядку прав та інтересів замовника в судах, а також інших органах, установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності та перед будь-якими іншими особами;

г) надання консультацій, висновків, довідок з правових питань, що виникають у замовника щодо предмету цього Договору;

д) витребувати у третіх осіб необхідної замовнику інформації та документів.

Розділом 3 договору визначено обов`язки замовника, а саме: а) своєчасно забезпечувати виконавця всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених цим договором, в тому числі документами та їх копіями у потрібній кількості примірників; б) оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень; в) своїми діями не перешкоджати виконавцю у здійсненні виконавцем роботи передбаченої цим договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що робота виконавця, зазначена в цьому договорі оплачується замовником в розмірі встановленому окремою угодою, що є додатком до цього Договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до виконання сторонами зобов`язань за цим договором або до його розірвання (п.5.1 договору).

Угодою про вартість послуг за надання правової (професійної правничої) від 05.12.2022 встановлено, що робота (послуги) виконавця з надання правової (професійної правничої) допомоги в суді першої інстанції у спорі замовника з ДП «Добропіллявугілля-видобуток» про стягнення коштів (інфляційної складової боргу та процентів річних за договором №676-21 ШУД про закупівлю товару за результатами торгів №UA-2021-04-23-000630-c від 02.06.2021 року, пені, інфляційної складової боргу та процентів річних за договором №1125-21 ШУД-ШУН про закупівлю товару за результатами торгів № UA-2021-08-04-005428-а від 02.09.2021 року оплачується замовником в розмірі 35000,00 грн у строк до 31.12.2023 року.

На виконання умов зазначеного Договору, 03.04.2023 сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого виконавець у період з 05.12.2022 по 03.04.2023 надав замовнику наступні послуги: надання усної консультації (1 год); складання позовної заяви про стягнення заборгованості, розрахунку заборгованості (8 год); складання клопотання про участь у судових засідань в режимі відеоконференції (1 год); складання заяви про усунення недоліків (1 год); складання клопотання про участь у судових засідань в режимі відеоконференції (1 год); складання клопотання про участь у судових засідань в режимі відеоконференції (1 год); складання заяви про докази сплати судових витат (1 год); складання клопотання про розгляд справи без участі позивача (1 год); складання заяви про докази сплати судових витрат (1 год); складання клопотання про розгляд справи без участі позивача (1 год); складання заяви про докази сплати судових витрат (1 год); складання клопотання про розгляд справи без участі позивача (1 год); складання заяви про докази сплати судових витрат (1 год); складання клопотання про розгляд справи без участі позивача (1 год); складання клопотання про приєднання доказів сплати судових витрат, складання детального опису робіт (2 год).

Замовник зобов`язується оплатити роботу Виконавця (гонорар) у сумі 35 000,00 грн у строк до 31.12.2023. На момент складання акту сторони не мають претензій один до одного.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується надання адвокатом позивачу послуг з надання правової допомоги на суму 35 000,00 грн.

За змістом ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо їх розмір не відповідає вимогам ч. 4 даної статті.

За приписами частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2021 у справі №916/2014/20.

Від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, зі змісту якого вбачається, що позивач вважає розмір витрат в сумі 35 000,00 грн занадто великим враховуючи складність справи. Просить суд врахувати ті обставини, що відповідач знаходиться в зоні проведення активних бойових дій та продовжуючи працювати в такими умовах.

Доводи відповідача не спростовують розрахунків витрат на професійну правничу допомогу позивача, відповідач не наводить доводів, які саме правові роботи, є такими, що не виконані або виконані зі значно завищеною ціною.

Відтак клопотання відповідача про зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати пов`язані з розглядом даної справи, доведені належним чином, тому заява про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн підлягає задоволенню в розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросистема Черкаси" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у справі № 905/1039/22 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» 85001, Донецька обл., м. Добропілля, пр-т. Шевченка, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросистема Черкаси» (18016 м. Черкаси, вул. Волкова, 71; ) витрати на правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

4. Додаткове рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

5. Додаткове рішення складено та підписано 08.05.2023 року.

Суддя Е.В. Зекунов