РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2023Справа № 910/1167/23

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едінгем Профіт»

про розірвання договору та стягнення 678852,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Дмитренко О.С.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едінгем Профіт» про розірвання договору та стягнення 678852,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин відповідач неодноразово переносив проведення конференції за Договором №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020. Оскільки послуги з проведення конференції так які не були надані позивачу майже 2 роки, позивач звернувся до відповідача з листом про розірвання вказаного договору та повернення суми попередньої оплати у розмірі 900000,00 грн. Так як відповідач не у повному обсязі повернув позивачу попередню оплату, позивач просить суд: 1) розірвати Договір №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 та 2) стягнути з відповідача попередню оплату у сумі 678852,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 27.01.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 відкрито провадження у справі №910/1167/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.03.2023, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

У підготовчому засіданні 22.03.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 12.04.2023.

У підготовчому засіданні 12.04.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.04.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 26.04.2023 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 26.04.2023 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9), що підтверджується інформаціє з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (за ідентифікатором пошуку 650).

При цьому, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 26.04.2023 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Латера Тревел», яке змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Едінгем Профіт» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МТІ» (замовник) укладено Договір №02/01/2020 про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується на замовлення замовника надати послуги з організації конференції замовника на тему «Lenovo Тransform» (конференція), яка відбудеться в період з 16.03.2020 по 20.03.2020 в м. Куала-Лумпур (Малайзія) на базі готелю Element Kuala Lumpur by Westin та 21.03.2020 в м. Сінгапур на базі готелю Marina Bay, а замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити вартість наданих послуг в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 послуги надаються на території України та за кордоном і включають в себе: організацію харчування (шведський стіл) під час конференції; організацію каво-перерв; оренда обладнання (звукове, мультимедійне); оренда приміщення (місце для проведення конференції); бронювання місць в готелі; придбання авіаквитків; страхування; транспортні послуги; послуги агентства з організації конференції; інші послуги.

Згідно з п. 4.1 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 загальна вартість послуг, що надаються виконавцем, становить 1370000,00 грн, виходячи з наступного розрахунку:

- вартість послуг з організації конференції замовника складає 1260400,00 грн без ПДВ (не нараховується);

- вартість послуг виконавця складає 109600,00 грн (з ПДВ).

У п. 4.2 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 сторонами погоджено, що оплата послуг виконавця здійснюється таким чином:

- часткова оплата у розмірі 900000,00 грн здійснюється замовником шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виконавця не пізніше 20.01.2020;

- часткова оплата у розмірі 360400,00 грн здійснюється замовником шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виконавця 05.03.2020;

- оплата залишку, зазначеного у п. 4.1.2 договору - 109600,00 грн, здійснюється замовником протягом 5-ти банківських днів на підставі належним чином підписаного сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 4.7 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 послуги вважаються наданими належним чином виключно після підписання сторонами двостороннього акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 10.1 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 даний договір вступає в силу з дати його підписання і діє до 30.04.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин відповідач неодноразово переносив проведення конференції за Договором №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020. Оскільки послуги з проведення конференції так які не були надані позивачу майже 2 роки, позивач звернувся до відповідача з листом про розірвання вказаного договору та повернення суми попередньої оплати у розмірі 900000,00 грн. Так як відповідач не у повному обсязі повернув позивачу попередню оплату, позивач просить суд: 1) розірвати Договір №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 та 2) стягнути з відповідача попередню оплату у сумі 678852,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 900000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2430 від 31.01.2020.

Як вбачається з умов договору, відповідач зобов`язався на замовлення замовника надати послуги з організації конференції замовника на тему «Lenovo Тransform» (конференція), яка відбудеться в період з 16.03.2020 по 20.03.2020 в м. Куала-Лумпур (Малайзія) на базі готелю Element Kuala Lumpur by Westin та 21.03.2020 в м. Сінгапур на базі готелю Marina Bay, а замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити вартість наданих послуг в порядку, передбаченому цим договором.

Листом вих. №05-10/20 від 05.10.2020 відповідач повідомив позивача, що згідно з рішенням Влади Малайзії та Сінгапуру і у зв`язку з поточною епідеміологічною ситуацією в`їзд іноземних туристів до цих країн заборонено до 31.12.2020 включно. У зв`язку з цим відповідач запропонував позивачу заплановану на жовтень 2020 року конференцію перенести на березень 2021 року та повідомив, що сплачені позивачем грошові кошти у сумі 900000,00 грн залишаються на депозитних рахунках в готелях та авіакомпаніях і зможуть бути використані для бронювання аналогічних послуг після припинення карантинних обмежень. У разі відмови від послуг кошти будуть повернуті за виключенням понесених витрат відповідача.

Листом вих. №08/11/21 від 08.11.2021 відповідач повідомив позивача, що згідно з рішенням Влади Малайзії та Сінгапуру і у зв`язку з поточною епідеміологічною ситуацією в`їзд іноземних туристів до цих країн заборонено до 01.01.2022 включно. У зв`язку з цим відповідач запропонував позивачу заплановану на жовтень 2020 року конференцію перенести на березень 2022 року та повідомив, що сплачені позивачем грошові кошти у сумі 900000,00 грн залишаються на депозитних рахунках в готелях та авіакомпаніях і зможуть бути використані для бронювання аналогічних послуг після припинення карантинних обмежень. У разі відмови від послуг кошти будуть повернуті за виключенням понесених витрат відповідача.

У пункті 1 частини першої статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути. Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з п. 10.1 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 даний договір вступає в силу з дати його підписання і діє до 30.04.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

У п. 10.2 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 встановлено, що договір може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін у випадку дії форс-мажору протягом більше ніж три місяці.

Відповідно до п. 8.4 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 у разі, якщо форс-мажорні обставини будуть тривати більш ніж місяць, кожна сторона має право відмовитися від подальшого виконання договору.

Відповідно до п. 10.2.1 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 повідомлення про дострокове розірвання має бути направлене замовником засобами поштового зв`язку із повідомленням про вручення адресату не менше як за 30 календарних днів до дати бажаного розірвання договору. Договір вважається розірваним після спливу 30 днів з моменту надіслання повідомлення замовником виконавцю. Зазначення замовником причин розірвання договору не є обов`язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, умовами Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 передбачено право на односторонню відмову від договору (його розірвання в односторонньому порядку) у випадку, якщо форс-мажорні обставини будуть тривати більш ніж місяць (п. 8.4 договору) та три місяці (п. 10.2 договору).

Судом встановлено, що листом вих. №302/МТІ-02/2022 від 04.07.2022 позивач, посилаючись на умови п. 8.4 Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020, повідомив відповідача про те, що він відмовляється від вказаного договору та просив повернути сплачену попередню оплату у розмірі 900000,00 грн.

Листом вих. №424/МТІ-02/2022 від 29.08.2022 позивач повторно відмовився від Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 та просив відповідач повернути сплачену попередню оплату.

Таким чином, у зв`язку з тим, що обставини форс-мажору тривали значний період часу, який перевищував строки, встановлені у Договорі №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020, суд дійшов висновку, що позивач правомірно відмовився від вказаного договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Отже, Договір №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 вже є розірваним, з огляду на що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» про розірвання вказаного договору задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Виходячи зі змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Оскільки позивачем шляхом здійснення попередньої оплати було сплачено на виконання умов Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020 на користь відповідача грошові кошти у сумі 900000,00 грн, тоді як після розірвання вказаного договору підстава утримувати відповідачем вказану попередню оплату за послуги, які так і не були надані, відпала, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний був повернути позивачу попередню оплату.

Судом встановлено, що 16.11.2022 відповідач повернув позивачу грошові кошти у сумі 221148,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №915 від 16.11.2022.

При цьому, у призначенні платежу відповідач вказав «повернення коштів згідно з листом вих. №302/МТІ-02/2022 від 04.07.2022», а отже відповідач отримав надісланий позивачем лист вих. №302/МТІ-02/2022 від 04.07.2022 про відмову від Договору №02/01/2020 про надання послуг від 02.01.2020.

Таким чином, зі сплачених позивачем грошових коштів у сумі 900000,00 грн відповідач повернув 221148,00 грн, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 678852,00 грн, доказів сплати якої на користь позивача станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

При цьому, доказів того, що грошові кошти у сумі 678852,00 грн (їх частина) були потрачені відповідачем на бронювання місць в готелях, для авіаперельотів, тощо (для організації конференції) відповідачем суду не надано.

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Едінгем Профіт» грошових кошті у розмірі 678852,00 грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Едінгем Профіт» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9; ідентифікаційний код: 39095645) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» (01001, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 4; ідентифікаційний код: 13669756) грошові кошти у розмірі 678852 (шістсот сімдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 10182 (десять тисяч сто вісімдесят дві) грн 78 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 04.03.2023.

Суддя О.М. Спичак