ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. м. Київ Справа №911/2355/22

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Передрій І.В.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМПІУС КОНСАЛТ

до товариства з обмеженою відповідальністю ФОРА

про стягнення заборгованості,

за участю представників:

позивача: Дашка І.В. адвоката (ордер, серії АР №1103986, від 11.11.2022 року);

відповідача: Муштей Л.Ю. - адвоката (посвідчення №3747 від 28.05.2009 року),

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2022 року на адресу Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПІУС КОНСАЛТ» (далі позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» (далі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 2 850 557,90 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору поставки №119 від 20.10.2020 року, згідно з якими позивач зобов`язувався передати відповідачу товар, а відповідач зобов`язувався його прийняти і оплатити.

Відповідач товар, переданий позивачем, оплатив частково.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 2 624 563,63 грн. основного боргу, 134 532,60 грн. пені, 22 114,95 грн. трьох процентів річних, 69 346,84 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання на 21 грудня 2022 року.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року строк підготовчого провадження продовжений на тридцять днів, підготовче засідання відкладене на 11 січня 2023 року.

06 січня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду від 21.12.2022 року, яке підлягало задоволенню судом.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року підготовче засідання відкладене на 15 лютого 2023 року.

13 лютого 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача 469 172,63 грн. основного боргу, 242 476,96 грн. пені, 39 859,26 грн. трьох процентів річних та 202 151,35 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, яка була прийнята до розгляду судом. Крім цього, представник позивача подав заяву про долучення документів до матеріалів справи, яка підлягала задоволенню судом.

15 лютого 2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли додаткові пояснення щодо обставин справи, які були долучені до матеріалів справи.

У підготовче засідання представник позивача не з`явився.

Ухвалою суду від 15.02.2023 року підготовче засідання відкладене на 15 березня 2023 року.

09 березня 2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, яке було прийнято судом до розгляду.

13 березня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача 242 476,96 грн. пені, 39 859,26 грн. трьох процентів річних та 202 151,35 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, яка була прийнята до розгляду судом.

Представник позивача та відповідача в засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.03.2023 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 19 квітня 2023 року.

04 квітня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка була прийнята до розгляду судом. Крім цього, представник позивача подав заперечення на клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, які були долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні просила зменшити розмір пені, трьох процентів річних та суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини враховуються судом при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У зв`язку із введенням воєнного стану, а також з метою дотримання принципів змагальності та рівності сторін, розгляд справи по суті закінчився 19 квітня 2023 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

20 жовтня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПІУС КОНСАЛТ» (далі позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРА» (далі відповідач) був укладений договір поставки №119 (далі договір), згідно з умовами якого позивач зобов`язувався передати відповідачу товар, а відповідач зобов`язувався його прийняти і оплатити.

Згідно з п. 1.2 договору, товар поставляється в асортименті, узгодженому сторонами договору в специфікації (додаток №1) та за цінами, що визначені в прайс-листі (додаток №2), які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, асортимент товару, що поставляється за договором, відображається сторонами в специфікації. Специфікація може бути змінена винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов даного договору. У специфікації, навпроти кожної асортиментної позиції, повинен бути вказаний унікальний артикул (фоззі-код), присвоєний відповідно до бази даних відповідача. Позиції у специфікації повинні бути впорядковані в алфавітному порядку за назвою товару.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що товар з асортименту, вказаного у специфікації, поставляється позивачем окремими партіями товару, у кількості та асортименті відповідно до замовлення, узгодженого сторонами у встановленому цим договором порядку.

Згідно з п. 2.4 договору, ціна товару, що поставляється за договором, відображається сторонами в прайс-листі. У погоджену сторонами ціну товару входять усі витрати, що несе позивач при виготовленні та поставці товару. Внесення змін до прайс-листа можливе винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов даного договору.

Пунктом 2.5 договору встановлено, що ціна товару, згідно з якою позивач поставляє товар відповідачу, має бути вказана в накладних, які надаються позивачем відповідачу разом із партією товару, та повинна відповідати ціні товару, вказаній в прайс-листі.

Відповідно до п. 2.7 договору, ціна договору складається з вартості поставленого та прийнятого товару, згідно відповідних накладних за цим договором.

Згідно з п. 2.8 договору, усі розрахунки за цим договором здійснюються винятково в національній валюті України. Днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає оплаті, списується з банківського рахунку відповідача на рахунок позивача.

Відповідно до п. 2.9 договору, обов`язковою умовою для оплати поставленого товару є наявність у відповідача оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку відповідних накладних (видаткової та товарно-транспортної), інших документів, передбачених розділом 4 договору, а також відповідність цін в накладній діючому прайс-листу та належне виконання позивачем вимог п. 4.7 даного договору. При відсутності одного із зазначених документів, а також у разі їх неналежного оформлення, наявності розбіжностей у відомостях чи даних, позивач повинен надати відсутні документи або привести документи у відповідність до вимог чинного законодавства України та вимог цього договору протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки.

Пунктом 2.10 договору встановлено, що оплата за товар здійснюється протягом 21 (двадцять один) календарних днів від дати поставки за умови, що позивач належним чином виконав вимоги п.п. 2.9. та п.п. 4.7 даного договору. Якщо позивач виконав вимоги п.п. 2.9 та п.п. 4.7 даного договору пізніше 7-денного (семиденного) строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання позивачем всіх умов п.п. 2.9. та п.п. 4.7 даного договору. В разі, коли останній день строку платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов`язання є перший за ним робочий день. В першу чергу погашається вартість отриманого товару, в другу чергу - всі інші платежі, передбачені договором. Строк платежу за товари, поставлені до будь-якого нового торговельного об`єкту відповідача до відкриття такого об`єкту, обчислюється з дати офіційного відкриття, а не з дати отримання товарів. Оплата за сільськогосподарську продукцію (товари), на які розповсюджуються положення Закону України від 24 червня 2004 року №1877-ІV "Про державну підтримку сільського господарства України" (із змінами і доповненнями) здійснюється у строк не більше 7 (семи) банківських днів з дня отримання виручки від її реалізації.

Згідно з п. 3.1 договору, зобов`язання позивача по поставці товару виникають на підставі замовлення відповідача (надалі - замовлення), яке повинно відповідати умовам даного договору.

Відповідно до п. 3.2 договору, позивач зобов`язується здійснити поставку партії товару в асортименті, кількості і за цінами, що зазначені у погоджених сторонами додатках - замовленні, логістичній специфікації та прайс-листі.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що позивач зобов`язується здійснювати поставку товару за адресою та в строк, шо вказані в замовленні.

Згідно з п. 3.6 договору, передача товару позивачем і його приймання відповідачем по найменуванню, кількості, якості і ціні проводиться на підставі видаткової та товарно-транспортної накладної. Приймання вагового товару проводиться шляхом повного зважування товару (по вазі брутто) з тарою. У погоджених сторонами в замовленні випадках приймання вагового товару може здійснюватися шляхом контрольного завісу визначеної кількості одиниць з поширенням отриманих результатів на всю партію товару.

Відповідно до п. 3.12 договору, датою приймання партії товару та переходу права власності та ризиків вважається дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної уповноваженим представником відповідача.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що під час кожної поставки, разом з товаром, позивач зобов`язаний передати відповідачу всі документи, що стосуються товару, в тому числі супровідні документи (документа, що містять дані про товар, на підставі яких ведеться облік, здійснюються прийняття, передання товару), які повинні відповідати уніфікованим формам первинної облікової документації.

Згідно з п. 4.7 договору, позивач підтверджує своє зобов`язання видавати згідно з податковим законодавством України податкові накладні без окремої письмової вимоги відповідача. Позивач зобов`язується надсилати відповідачу в електронному вигляді за допомогою модуля електронного документообігу в програмному забезпеченні «M.E.DOC IS»;

- податкові накладні / розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь позивача, протягом 7 (семи) календарних днів з дати складання.

Податкові накладні / розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів на користь позивача, повинні відповідати таким вимогам;

а) бути оформленими в порядку, встановленому чинним законодавством України;

б) містити цифровий підпис уповноваженої особи сторони:

в) бути зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних.

- розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів позивачу, протягом 7 (семи) календарних днів з дати складання.

Розрахунки коригування, що складаються, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів позивачу, повинні бути оформленими в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 11.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного року, а в частині зобов`язань, шо залишились не виконаними на вказану дату - до повного виконання таких зобов`язань сторонами. У тому випадку, якщо сторони, у строк не менш ніж за 20 (двадцять) днів до закінчення строку дії даного договору, не повідомлять одна одну про бажання розірвати договір або укласти новий договір, то договір вважається продовженим строком на один рік на тих самих умовах.

Згідно з ч. 1 ст. 264 Господарського кодексу України, матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 267 Господарського кодексу України встановлено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем поставлений, а відповідачем прийнятий товар, на загальну суму 3 233 601,00 грн., про що сторонами підписані видаткові накладні №5534 від 15.06.2022 року, на суму 626 888,16 грн., №5617 від 18.06.2022 року, на суму 142 223,04 грн., №5677 від 22.06.2022 року, на суму 559 455,12 грн., №5711 від 29.06.2022 року, на суму 210 564,00 грн., №5822 від 06.07.2022 року, на суму 167 400,00 грн., №5863 від 13.07.2022 року, на суму 177 516,00 грн., №5944 від 23.07.2022 року, на суму 256 241,52 грн., №6054 від 27.07.2022 року, на суму 280 128,96 грн., №6130 від 03.08.2022 року, на суму 406 908,00 грн., №6233 від 10.08.2022 року, на суму 406 276,20 грн., а також товарно транспортні накладні №5534 від 15.06.2022 року, №5617 від 18.06.2022 року, №5677 від 22.06.2022 року, №5711 від 29.06.2022 року, №5822 від 06.07.2022 року, №5863 від 13.07.2022 року, №5944 від 23.07.2022 року, №6054 від 27.07.2022 року, №6130 від 03.08.2022 року та №6233 від 10.08.2022 року, копії яких долучені до матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач товар, поставлений позивачем, згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року, оплатив частково, а саме в сумі 609 037,37 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за період з 20.10.2020 року до 15.11.2022 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Як уже зазначалось, відповідно до п. 2.10 договору, відповідач зобов`язувався оплатити переданий позивачем товар протягом 21 календарного дня з дати поставки товару.

Так, остання партія товару, поставленого позивачем відповідачу, повинна була бути оплачена відповідачем не пізніше 31 серпня 2022 року.

Оскільки відповідач товар повністю не оплатив, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 2 624 563,63 грн. основного боргу, 134 532,60 грн. пені, 22 114,95 грн. трьох процентів річних, 69 346,84 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

13 лютого 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача 469 172,63 грн. основного боргу, 242 476,96 грн. пені, 39 859,26 грн. трьох процентів річних та 202 151,35 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

13 березня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача 242 476,96 грн. пені, 39 859,26 грн. трьох процентів річних та 202 151,35 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, закрите провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 2 624 563,63 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як уже зазначалось, представник позивача просив суд стягнути з відповідача пеню в сумі 107 944,36 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, пеня це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання у відсотках від суми визначеною обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених цим договором, відповідач оплачує на користь позивача виключну неустойку в розмірі 0.05% від простроченої суми оплати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору, відповідач був зобов`язаний оплатити переданий позивачем товар протягом 21 календарного дня з дати поставки товару, а саме:

- згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року, на суму 626 888,16 грн., - до 06 липня 2022 року включно;

- згідно з видатковою накладною №5617 від 18.06.2022 року, на суму 142 223,04 грн., - до 09.07.2022 року включно (оскільки 09.07.2022 року припадало на вихідний день, тому останнім днем виконання зобов`язання відповідачем мало стати 11.07.2022 року, тобто перший за ним робочий день);

- згідно з видатковою накладною №5677 від 22.06.2022 року, на суму 559 455,12 грн., - до 13.07.2022 року включно;

- згідно з видатковою накладною №5711 від 29.06.2022 року, на суму 210 564,00 грн., - до 20.07.2022 року включно;

- згідно з видатковою накладною №5822 від 06.07.2022 року, на суму 167 400,00 грн., - до 27.07.2022 року включно;

- згідно з видатковою накладною №5863 від 13.07.2022 року, на суму 177 516,00 грн., - до 03.08.2022 року включно;

- згідно з видатковою накладною №5944 від 23.07.2022 року, на суму 256 241,52 грн., - до 13.08.2022 року включно (оскільки 13.08.2022 року припадало на вихідний день, тому останнім днем виконання зобов`язання відповідачем мало стати 15.08.2022 року, тобто перший за ним робочий день);

- згідно з видатковою накладною №6054 від 27.07.2022 року, на суму 280 128,96 грн., - до 17.08.2022 року включно;

- згідно з видатковою накладною №6130 від 03.08.2022 року, на суму 406 908,00 грн., - до 24.08.2022 року включно;

- згідно з видатковою накладною №6233 від 10.08.2022 року, на суму 406 276,20 грн., - до 31.08.2022 року включно.

Позивачем період нарахування пені визначений невірно, оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача пеню, згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року, починаючи з 08.07.2022 року, а не з 07.07.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №5617 від 18.06.2022 року, - з 12.07.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №5677 від 22.06.2022 року, починаючи з 15.07.2022 року, а не з 14.07.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №5711 від 29.06.2022 року, починаючи з 22.07.2022 року, а не з 21.07.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №5822 від 06.07.2022 року, починаючи з 29.07.2022 року, а не з 28.07.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №5863 від 13.07.2022 року, починаючи з 05.08.2022 року, а не з 04.08.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №5944 від 23.07.2022 року, - з 16.08.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №6054 від 27.07.2022 року, починаючи з 19.08.2022 року, а не з 18.08.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №6130 від 03.08.2022 року, починаючи з 26.08.2022 року, а не з 25.08.2022 року;

- згідно з видатковою накладною №6233 від 10.08.2022 року, починаючи з 02.09.2022 року, а не з 01.09.2022 року.

Як встановлено судом, позивач передавав відповідачу товар, на виконання умов договору поставки №119 від 20.10.2020 року, на підставі й інших видаткових накладних, тому, станом на 26 липня 2027 року, переплата відповідача становила 9 037,37 грн.

Так, переданий позивачем товар, згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року, на суму 626 888,16 грн., був частково оплачений відповідачем 26.07.2022 року, на суму 9 037,37 грн., тому борг відповідача перед позивачем становив 617 850,79 грн.;

- після сплати 03.08.2022 року грошових коштів у сумі 200 000,00 грн., борг становив 417 850,79 грн.;

- після сплати 04.08.2022 року грошових коштів у сумі 200 000,00 грн., борг становив 217 850,79 грн.;

- після сплати 09.08.2022 року грошових коштів у сумі 200 000,00 грн., борг становив 17 850,79 грн.;

- після сплати 21.01.2023 року грошових коштів у сумі 263 000,00 грн., переплата становила 245 149,21 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №5617 від 18.06.2022 року, на суму 142 223,04 грн., був оплачений відповідачем 21.01.2023 року, на суму 245 149,21 грн., тому переплата становила 102 296,17 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №5677 від 22.06.2022 року, на суму 559 455,12 грн., був частково оплачений відповідачем 21.01.2021 року, на суму 102 296,17 грн., тому борг відповідача перед позивачем становив 456 528,95 грн.;

- після сплати 25.01.2023 року грошових коштів у сумі 263 000,00 грн., борг становив 193 528,95 грн.;

- після сплати 26.01.2023 року грошових коштів у сумі 263 000,00 грн., переплата становила 69 417,05 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №5711 від 29.06.2022 року, на суму 210 564,00 грн., був частково оплачений відповідачем 26.01.2023 року, на суму 69 417,05 грн., тому борг відповідача перед позивачем становив 141 092,95 грн., а після сплати 27.01.2023 року грошових коштів у сумі 263 000,00 грн., переплата становила 121 907,05 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №5822 від 06.07.2022 року, на суму 167 400,00 грн., був частково оплачений відповідачем 27.01.2023 року, на суму 121 907,05 грн., тому борг відповідача перед позивачем становив 45 492,95 грн., а після сплати 31.01.2023 року грошових коштів у загальній сумі 164 540,76 грн., переплата становила 119 047,81 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №5863 від 13.07.2022 року, на суму 177 516,00 грн., був частково оплачений відповідачем 31.01.2023 року, а саме на суму 119 047,81 грн., тому борг відповідача перед позивачем становив 58 468,19 грн., а після сплати 02.02.2023 року грошових коштів у сумі 300 000,00 грн., переплата становила 241 531,81 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №5944 від 23.07.2022 року, на суму 256 241,52 грн., був частково оплачений відповідачем 02.02.2023 року, на суму 241 531,81 грн., тому борг відповідача перед позивачем становив 14 709,71 грн., а після сплати 07.02.2023 року грошових коштів у сумі 325 000,00 грн., переплата становила 310 290,29 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №6054 від 27.07.2022 року, на суму 280 128,96 грн., був оплачений відповідачем 07.02.2023 року, на суму 310 290,29 грн., тому переплата відповідача перед позивачем становила 30 161,33 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №6130 від 03.08.2022 року, на суму 406 908,00 грн., був частково оплачений відповідачем 07.02.2023 року, на суму 30 161,33 грн., тому борг відповідача перед позивачем становив 376 746,67 грн., після сплати 09.02.2023 року грошових коштів у сумі 313 850,24 грн., становив 62 896,43 грн., а після сплати 09.03.2023 року грошових коштів у загальній сумі 469 172,63 грн., переплата становила 406 276,20 грн.

Товар переданий, згідно з видатковою накладною №6233 від 10.08.2022 року, на суму 406 276,20 грн., був оплачений відповідачем 09.03.2023 року, на суму 406 276,20 грн.

Господарський суд під час вирішення спору з`ясовує обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснює оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснений неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми пені та інших нарахувань, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в справі № 922/2216/18 від 14.01.2021 року, в справі №910/1389/18 від 05.03.2018 року.

Так, розмір пені, та згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

08.07.2022 року до 25.07.2022 року, від суми боргу в розмірі 626 888,16 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 5 641,99 грн.;

26.07.2022 року до 01.08.2022 року, від суми боргу в розмірі 617 850,79 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 2 162,48 грн.;

02.08.2022 року до 03.08.2022 року, від суми боргу в розмірі 417 850,79 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 417,85 грн.;

04.08.2022 року до 08.08.2022 року, від суми боргу в розмірі 217 850,79 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 544,63 грн.;

09.08.2022 року до 23.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 17 850,79 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 1 499,47 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5617 від 18.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

12.07.2022 року до 11.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 142 223,04 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 13 084,52 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5677 від 22.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

15.07.2022 року до 13.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 559 455,12 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 51 190,14 грн.;

24.01.2023 року до 24.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 456 528,95 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 228,26 грн.;

25.01.2023 року до 25.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 193 528,95 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 96,76 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5711 від 29.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

22.07.2022 року до 21.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 210 564,00 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 19 371,89 грн.;

26.01.2022 року до 26.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 141 092,95 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 70,55 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5822 від 06.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

29.07.2022 року до 26.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 167 400,00 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 15 233,40 грн.;

27.01.2023 року до 30.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 45 492,95 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 90,99 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5863 від 13.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

05.08.2022 року до 30.01.2023 року, від суми боргу в розмірі 177 516,00 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 15 887,68 грн.;

31.01.2023 року до 01.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 58 468,19 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 58,47 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5944 від 23.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

16.08.2022 року до 01.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 256 241,52 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 21 780,53 грн.;

02.02.2023 року до 06.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 14 709,71 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 36,77 грн.;

- згідно з видатковою накладною №6054 від 27.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

19.08.2022 року до 06.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 280 128,96 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 24 091,09 грн.;

- згідно з видатковою накладною №6130 від 03.08.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

26.08.2022 року до 06.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 406 908,00 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 33 569,91 грн.;

07.02.2023 року до 08.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 376 746,67 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 376,75 грн.;

09.02.2023 року до 10.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 62 896,43 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 62,90 грн.;

- згідно з видатковою накладною №6233 від 10.08.2022 року, враховуючи період заборгованості з 02.09.2022 року до 10.02.2023 року, від суми боргу в розмірі 406 276,20 грн., за ставкою, що становила 0,05%, складає 32 908,37 грн.,

а разом 238 405,40 грн. (за розрахунком суду), які підлягають стягненню.

Крім стягнення пені, позивач просив суд стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 39 859,26 грн. та суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 202 151,35 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, сплата трьох процентів річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредитору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем період нарахування трьох процентів річних та суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, зазначений наступним чином:

- згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року, за період з 08.07.2022 року до 23.01.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №5617 від 18.06.2022 року, за період з 12.07.2022 року до 23.01.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №5677 від 22.06.2022 року, за період з 15.07.2022 року до 25.01.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №5711 від 29.06.2022 року, за період з 22.07.2022 року до 26.01.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №5822 від 06.07.2022 року, за період з 29.07.2022 року до 30.01.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №5863 від 13.07.2022 року, за період з 05.08.2022 року до 01.02.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №5944 від 23.07.2022 року, за період з 16.08.2022 року до 06.02.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №6054 від 27.07.2022 року, за період з 19.08.2022 року до 06.02.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №6130 від 03.08.2022 року, за період з 26.08.2022 року до 10.02.2023 року;

- згідно з видатковою накладною №6233 від 10.08.2022 року, за період з 02.09.2022 року до 10.02.2023 року.

Три проценти річних, згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

08.07.2022 року до 25.07.2022 року, складає 18 днів, тому три проценти річних від суми 626 888,16 грн. становлять 927,45 грн.;

26.07.2022 року до 01.08.2022 року, складає 07 днів, тому три проценти річних від суми 617 850,79 грн. становлять 355,48 грн.;

02.08.2022 року до 03.08.2022 року, складає 02 дні, тому три проценти річних від суми 417 850,79 грн. становлять 68,69 грн.;

04.08.2022 року до 08.08.2022 року, складає 05 днів, тому три проценти річних від суми 217 850,79 грн. становлять 89,53 грн.;

09.08.2022 року до 23.01.2023 року, складає 168 днів, тому три проценти річних від суми 17 850,79 грн. становлять 246,49 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5617 від 18.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

12.07.202 року до 23.01.2023 року, складає 196 днів, тому три проценти річних від суми 142 223,04 грн. становлять 2 291,15 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5677 від 22.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

15.07.2022 року до 23.01.2023 року, складає 193 дні, тому три проценти річних від суми 559 455,12 грн. становлять 8 874,64 грн.;

24.01.2023 року до 24.01.2023 року, складає 01 день, тому три проценти річних від суми 456 528,95 грн. становлять 37,52 грн.;

25.01.2023 року до 25.01.2023 року, складає 01 день, тому три проценти річних від суми 193 528,95 грн. становлять 15,91 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5711 від 29.06.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

22.07.2022 року до 25.01.2023 року, складає 188 днів, тому три проценти річних від суми 210 564,00 грн. становлять 3 253,65 грн.;

26.01.2023 року до 26.01.2023 року, складає 01 день, тому три проценти річних від суми 141 092,95 грн. становлять 11,60 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5822 від 06.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

29.07.2022 року до 26.01.2023 року, складає 182 дні, тому три проценти річних від суми 167 400,00 грн. становлять 2 504,12 грн.;

27.01.2023 року до 30.01.2023 року, складає 04 дні, тому три проценти річних від суми 45 492,95 грн. становлять 14,96 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5863 від 13.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

05.08.2022 року до 30.01.2023 року, складає 179 днів, тому три проценти річних від суми 177 516,00 грн. становлять 2 611,67 грн.;

31.01.2023 року до 01.02.2023 року, складає 02 дні, тому три проценти річних від суми 58 468,19 грн. становлять 9,61 грн.;

- згідно з видатковою накладною №5944 від 23.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

16.08.2022 року до 01.02.2023 року, складає 170 днів, тому три проценти річних від суми 256 241,52 грн. становлять 3 580,36 грн.;

02.02.2023 року до 06.02.2023 року, складає 05 днів, тому три проценти річних від суми 14 709,71 грн. становлять 6,05 грн.;

- згідно з видатковою накладною №6054 від 27.07.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

19.08.2022 року до 06.02.2023 року, складає 172 дні, тому три проценти річних від суми 280 128,96 грн. становлять 3 960,18 грн.;

- згідно з видатковою накладною №6130 від 03.08.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

26.08.2022 року до 06.02.2023 року, складає 165 днів, тому три проценти річних від суми 406 908,00 грн. становлять 5 518,34 грн.;

07.02.2023 року до 08.02.2023 року, складає 02 дні, тому три проценти річних від суми 376 746,67 грн. становлять 61,93 грн.;

09.02.2023 року до 10.02.2023 року, складає 02 дні, тому три проценти річних від суми 62 896,43 грн. становлять 10,34 грн.;

- згідно з видатковою накладною №6233 від 10.08.2022 року, враховуючи період заборгованості з:

02.09.2022 року до 10.02.2023 року, складає 162 дні, тому три проценти річних від суми 406 276,20 грн. становлять 5 409,60 грн.,

а разом 39 859,26 грн., які підлягають задоволенню.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожний період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж повинен бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому повинен бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо оплату заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без враховування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням цього місяця.

Сума, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції:

згідно з видатковою накладною №5534 від 15.06.2022 року:

за період з 08.07.2022 року до 25.07.2022 року, у липні 2022 року - 100,7%, від суми заборгованості 626 888,16 грн., складає 4 388,22 грн.

Судом встановлено, що періоди з 26.07.2022 року до 01.08.2022 року, від суми заборгованості 617 850,79 грн., з 02.08.2022 року до 03.08.2022 року, від суми заборгованості 417 850,79 грн., а також з 04.08.2022 року до 08.08.2022 року, від суми заборгованості 217 850,79 грн., становлять менше місяця.

за період з 09.08.2022 року до 23.01.2023 року: у серпні 2022 року 101,1%; вересні 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 17 850,79 грн., складає 1 416,74 грн.;

згідно з видатковою накладною №5617 від 18.06.2022 року:

за період з 12.07.2022 року до 23.01.2023 року: у липні 2022 року - 100,7%; серпні 101,1%; вересні 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 142 223,04 грн., складає 12 362,23 грн.;

згідно з видатковою накладною №5677 від 22.06.2022 року:

за період з 15.07.2022 року до 23.01.2023 року: у липні 2022 року - 100,7%; серпні 101,1%; вересні 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 559 455,12 грн., складає 48 628,64 грн.

Судом встановлено, що періоди з 24.01.2023 року до 24.01.2023 року, від суми 456 528,95 грн., а також з 25.01.2023 року до 25.01.2023 року, від суми заборгованості 193 528,95 грн., становлять менше місяця.

Згідно з видатковою накладною №5711 від 29.06.2022 року:

за період з 22.07.2022 року до 25.01.2023 року: у серпні 2022 року 101,1%; вересні 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 210 564,00 грн., складає 16 711,59 грн.

Судом встановлено, що період з 26.01.2023 року до 26.01.2023 року, від суми заборгованості 141 092,95 грн., становить менше місяця.

Згідно з видатковою накладною №5822 від 06.07.2022 року:

за період з 29.07.2022 року до 26.01.2023 року: у серпні 2022 року 101,1%; вересні 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 167 400,00 грн., складає 13 285,85 грн.

Судом встановлено, що період з 27.01.2023 року до 30.01.2023 року, від суми заборгованості 45 492,95 грн., становить менше місяця.

Згідно з видатковою накладною №5863 від 13.07.2022 року:

за період з 05.08.2022 року до 30.01.2023 року: у серпні 2022 року 101,1%; вересні 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 177 516,00 грн., складає 14 088,71 грн.

Судом встановлено, що період з 31.01.2023 року до 01.02.2023 року, від суми заборгованості 58 468,19 грн., становить менше місяця.

Згідно з видатковою накладною №5944 від 23.07.2022 року:

за період з 16.08.2022 року до 01.02.2023 року: у вересні 2022 року 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 256 241,52 грн., складає 17 327,57 грн.

Судом встановлено, що період з 02.02.2023 року до 06.02.2023 року, від суми заборгованості 14 709,71 грн., становить менше місяця.

Згідно з видатковою накладною №6054 від 27.07.2022 року:

за період з 19.08.2022 року до 06.02.2023 року: у вересні 2022 року 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 280 128,96 грн., складає 18 942,89 грн.;

згідно з видатковою накладною №6130 від 03.08.2022 року:

за період з 26.08.2022 року до 06.02.2023 року: у вересні 2022 року 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 406 908,00 грн., складає 27 515,94 грн.

Судом встановлено, що періоди з 07.02.2023 року до 08.02.2023 року, від суми 376 746,67 грн., а також з 09.02.2023 року до 10.02.2023 року, від суми заборгованості 62 896,43 грн., становлять менше місяця.

Згідно з видатковою накладною №6233 від 10.08.2022 року:

за період з 02.09.2022 року до 10.02.2023 року: у вересні 2022 року 101,9%; жовтні 102,5%; листопаді 100,7; грудні 100,7%; у січні 2023 року 100,8%, від суми заборгованості 406 276,20 грн., складає 27 473,22 грн.,

а разом 202 141,60 грн. (за розрахунком суду), які підлягають стягненню.

У клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, а також у судовому засіданні, представник відповідача просила суд зменшити розмір пені, трьох процентів річних та суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, послалась на те, що відповідач перебуває у тяжкому фінансовому становищі, викликаному запровадженням воєнного стану на території України, а також на положення ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення вищевказаного клопотання представника відповідача заперечував.

Згідно з ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Крім цього, неустойка не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

За відсутності встановленого законом переліку обставин, які мають істотне значення, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в справі №913/89/18 від 06.11.2018 року, в справі №916/65/18 від 04.12.2018 року, в справі №917/791/18 від 03.07.2019 року, в справі №904/5830/18 від 22.10.2019 року, в справі № 902/855/18 від 13.01.2020 року.

Як уже зазначалось судом, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, сума трьох процентів річних, а також сума, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, не є неустойкою, а отже відповідні суми не можуть підлягати зменшенню, відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України.

Разом з цим, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року в справі №902/417/18 (провадження №12-79гс19), з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд, за певних умов, може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір процентів річних, за час прострочення грошового зобов`язання.

Разом з цим, підстави для зменшення суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, в законодавстві відсутні.

Так, відповідно до загальних правил, право суду на зменшення заявлених до стягнення сум пов`язане із наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданих учасниками справи доказів та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення суми, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд з`ясовує наявність значного перевищення розміру з розміром збитків, а також об`єктивно оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, значності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Розглянувши клопотання представника відповідача про зменшення розміру пені, трьох процентів річних та суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, суд дійшов висновку про відсутність виключних обставин для задоволення вищевказаного клопотання.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну допомогу відбувається в наступній послідовності:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну допомогу, що підлягають розподілу (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України);

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, при визначенні суми відшкодування суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір, - обґрунтованим (рішення в справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю ОЛІМПІУС КОНСАЛТ (далі клієнт) та адвокатом Дашком Ігорем Валерійовичем (далі адвокат) був укладений договір №25/10/22 про надання правових (юридичних) послуг (далі договір), відповідно до умов якого клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

На підтвердження надання юридичних послуг та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн. адвокатом Дашком І.В. до матеріалів справи долучені: копія договору про надання правових (юридичних) послуг №25/10/22 від 25.10.2022 року з додатком; копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, серії АР №1103986, від 11.11.2022 року; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, серії ЗП 002951, від 18.04.2022 року; копія акту здачі приймання робіт (надання послуг) акт №1/251022 від 24.03.2023 року, на суму 50 000,00 грн.; копія рахунка на оплату №1/251022 від 23.03.2023 року, на суму 50 000,00 грн.

Як вбачається із завдання №1 на надання правових (юридичних) послуг від 25 жовтня 2022 року, адвокатом були надані позивачу наступні юридичні послуги:

№п/п. Вартість правових послуг (гонорар), що надаються позивачу, з урахуванням розміру заборгованості за договором поставки, складає:

№п/п. 2.1. Загальна вартість послуг, вказаних в п. 1.1 Завдання №1, є фіксованою та складає: 50 000 грн.

№п/п. 2.2. Вартість послуг, визначених в п. 1.1 цього Завдання, включає:

- правовий аналіз документів;

- підготовка позовної заяви з додатками та подання її до суду;

- правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи;

- супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь яких необхідних процесуальних документів, передбачених нормами ГПКУ, без обмежень їх кількості;

- участь у судових засіданнях (в приміщенні суду або в режимі відео конференції), без обмеження їх кількості;

- отримання ухвал суду.

№п/п. 2.3. Загальна вартість послуг, вказаних в п. 2.1-2.2 Завдання №1, сплачується позивачем у безготівковій формі на рахунок адвоката протягом 30 (тридцяти) днів з дня прийняття рішення у справі судом першої інстанції.

№п/п. 2.4. Акт приймання здачі наданих сторони послуг складають протягом 10 (десяти) календарних днів з винесення судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

№п/п. 2.5. Поштові та інші витрати, витрати на відрядження тощо, сплачуються позивачем адвокату на підставі окремого акту та доказів про понесені витрати останнім; згідно акту.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 року).

Принцип рівності сторін у процесі, в розумінні "справедливого балансу" між сторонами, вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів" від 27.10.1993 року).

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, не дотримані вимоги стосовно співмірності із складністю виконаної роботи, її обсягом та часом, витраченим на їх виконання.

Судом встановлено, що відповідач клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу не подав, а розмір заявлених позивачем витрат є розумним та виправданим, враховуючи обставини цієї справи, її складність, обсяг наданої адвокатом позивачу правової допомоги.

Так, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн. є обґрунтованою.

Разом з цим, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМПІУС КОНСАЛТ задоволений частково, тому витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59, ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", ст. 1, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 216, ч. ч. 1, 2 ст. 218, ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, ч. 1 ст. 233, ч. 1 ст. 264, ч. 1 ст. 265, ч. 2 ст. 267 Господарського кодексу України, ст. 253, ч. 5 ст. 254, ч. 1 ст. 530, ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612, ч. ч. 1, 3 ст. 549, ч. 3 ст. 551, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, п. 12 ч. 3 ст. 2, ст. 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 16, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 123, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 126, ч. ч. 5, 8, 9 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ч. 4 ст. 236, ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМПІУС КОНСАЛТ до товариства з обмеженою відповідальністю ФОРА про стягнення заборгованості.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ФОРА (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Промислова, будинок 5, ідентифікаційний код 32294897) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМПІУС КОНСАЛТ (49102, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Данила Галицького, будинок 2-А, ідентифікаційний код 42234821) 242 476,96 грн. (двісті сорок дві тисячі чотириста сімдесят шість грн. 96 коп.) пені; 36 859,26 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. 26 коп.) трьох процентів річних; 185 430,01 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч чотириста тридцять грн. 01 коп.) суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції; 47 964,72 грн. (сорок сім тисяч дев`ятсот шістдесят чотири грн. 72 коп.) витрат на професійну правничу допомогу; 6 971,49 грн. (шість тисяч дев`ятсот сімдесят одну грн. 49 коп.) витрат на сплату судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 10.05.2023 року.

Суддя С. Грабець