ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/127/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників: позивача Тарарук Л.Р., адвокат; відповідача не з`явився, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП Транско про стягнення 614 896,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП Транско 614896,69 грн. заборгованості по договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 з яких: 596441,64 грн. плати за користування вагонами, 18455, 04 грн. збору за зберігання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не сплатив плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за період часу коли вагони були у його розпорядженні.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02.02.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю вважаючи заявлені вимоги безпідставними.

Відповідач зазначив, що за період з 22.02.2022 по 09.03.2022 на станцію Деренівка Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на адресу товариства прибули 16 порожніх вагонів.

Відповідач зауважив, що 24.02.2022 АТ «Укрзалізниця» розпорядженням №ЦЦО/99 від 24.02.2022 запровадила з технічних причин обмеження перевезень усіх видів вантажу призначенням станції Одеської залізниці та ДН-5 (портові станції) РФ «Одеська залізниця». При цьому, 02.03.2022 на адресу відповідача надійшло повідомлення №ЦТЛ-19/178 від 02.03.2022 про настання форс-мажору про те, що АТ «Укрзалізниця» доведено до відома, щодо відсутності можливості у наданні послуги/виконувати свої зобов`язання за Договором внаслідок виникнення обставин непереборної сили: військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Ці обставини засвідчені офіційним листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Як вказував відповідач, Відомості плати за користування вагонами форму ГУ-46 його представником були підписані із запереченнями, оскільки АТ «Укрзалізниця» були введені обмеження щодо перевезень до портових станцій призначення Одеської залізниці та в подальшому до станцій призначення Румунії. Крім того, як зазначив відповідач, АТ «Укрзалізниця» відмовилася від виконання своїх зобов`язань, визначених у п.2.3 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

У відзиві на позов відповідач також просив суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

17.03.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов та просив суд заявлені позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду 23 лютого 2023 року у судовому засіданні оголошувалася перерва до 16 березня 2023 року.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 р. призначено судове засідання на 10:30 год. 25 квітня 2023 р.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомлений.

Про дату,час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, через засоби електронної пошти на офіційну електронну адресу, зазначену відповідачем у відзиві на позов.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП Транско приєднався до публічного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір) Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Факт укладення договору засвідчується такими електронними документами:

- заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №32291375/2020-001 від 18.03.2020, підписаною електронним цифровим підписом представника Замовника;

- повідомленням про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-32291375/2020-001 від 19.03.2020, в якому повідомляється про укладення Договору та присвоєні коди Замовника, а саме як відправника / одержувача: 8165, як платника: 8200354.

Предметом вказаного Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою (п.1.1).

Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п. 1.5.).

За умовами п.2.1.4. і п.2.1.14. цього Договору Замовник зобов`язаний сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно та регулярно ознайомлюватися з змінами до Договору, направленими Перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах Перевізника.

За змістом п.3.4. Договору Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Замовнику на місцях не загального користування; затриманих на станціях в очікування подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від Замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Перевізника (далі - плата за користування власними вагонами Перевізника).

Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно п. 3.4.2 Договору (п.3.4.1.).

Відповідно п.3.4.2. Договору плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:

Пвик=(Спл/24) х tгод х kм, де

Пвик - плата за користування власними вагонами Перевізника відповідного типу вагонів;

Спл - ставка плати за використання власних вагонів Перевізника відповідного типу власних вагонів Перевізника, грн.. / вагон за добу визначена в Додатку 1-2 до Договору ( у спірному періоді для зерновозів - 2100грн.);

24 - кількість годин у добі;

tгод - кількість годин користування вагонам перевізника для відповідного типу вагонів:

kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовується до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного, контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюється Перевізником та зазначається в Додатку 1-2 Договору.

П.3.4.3. Договору визначено, що моментом відліку часу для нарахування плати за користування є момент передачі Замовнику власних вагонів Перевізника або початок затримки відповідно до Правил користування. Загальний час, за який нараховується та сплачується Замовником плата за користування власними вагонами Перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні Замовника та за час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

За період з 22.02.2022 та до 09.03.2022 на станцію Деренівка регіональної філії «Львівська залізниця» на адресу відповідача прибули 16 порожніх вагонів.

Позивач пояснив, що оскільки по станції Деренівка відповідач не має власної під`їзної колії, письмовою угодою(Заявка) від 01.01.2022 №1/392773, погодженою із власником під`їзної колії та залізницею, визначено, що подача адресованих відповідачу вагонів для навантаження здійснюється на під`їзну колію ТОВ «Мрія Елеватор Деренівка».

Умовами договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №Л/ДН-2/19/261/М/п від 15.05.2019, укладеного між залізницею та ТОВ «Мрія Елеватор Деренівка», передбачено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну із колій станції по вказівці чергового по станції, подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Так, 25.02.2022 на адресу відповідача прибули вагони №№58527516. 58532953. 95241139 зі станції Одеса-Порт Регіональної філії «Одеська залізниця» по накладних №№42144212, 42116244, 42144303.

Як зазначив позивач, вказані вагони були затримані на станційних коліях з вини вантажоодержувача в очікуванні розкредитування перевізних документів та подачі на під`їзну колію, про що складено акт загальної форми ГУ-23 №182 від 25.02.2022.

27.02.2022 - прибув вагон №58546714 зі станції Чорноморська Одеської залізниці за накладною №42367029. Цей вагон був затриманий на станційних коліях з вини вантажоодержувача в очікуванні подачі на під`їзну колію, про що був складений акт загальної форми ГУ-23 №186 від 27.02.2022.

02.03.2022 - прибули вагони №№58547936, 58548124, 58550856, 95063970, 95086559, 95227054, 95074506 зі станції Чорноморська (для Т1С) Одеської залізниці за накладними №№42422444, 42422436, 42422410, 42422402, 42422386, 42415919, 42422394. Ці вагони були затримані на станційних коліях з вини вантажоодержувача в очікуванні подачі на під`їзну колію, про що був складений акт загальної форми ГУ-23 №198 від 02.03.2022.

04.03.2022 на адресу відповідача прибули вагони №№58528076, 58528183, 58553058, 95040465 зі станції Чорноморськ - Порт Одеської залізниці по накладних №№42167973, 42167817, 42385682, 42385690. Ці вагони були затримані на станційних коліях з вини вантажоодержувача в очікуванні розкредитування перевізних документів та подачі на під`їзну колію, про що був складений акт загальної форми ГУ-23 №205 від 04.03.2022.

09.03.2022 - прибув вагон №95239729 зі станції Одеса-Норт Одеської залізниці за накладною №42388314. Цей вагон був затриманий на станційних коліях з вини вантажоодержувача в очікуванні подачі на під`їзну колію, про що був складений акт загальної форми ГУ-23 №213 від 09.03.2022.

Всі акти загальної форми були підписані повноважним представником відповідача Фундитус Оксаною Євстахівною, на підставі доручення №1 від 02.01.2022.

Повідомлення Одержувача про прибуття зазначених вагонів міститься у графі 49 накладних.

Позивач зауважив, що вантажоодержувачем жодних розпоряджень щодо вагонів, які прибули на його адресу, і простоювали на місцях загального користування станції Деренівка, не надав. Як зазначив позивач, лише 25 квітня 2022 р. відповідачем на спірні вагони були оформлені перевізні документи і вагони в кількості 16 шт. направлені на станцію Борщів Львівської залізниці. З цієї дати закінчилася затримка вказаних вагонів на станційних коліях ст.Деренівка з вини вантажовласника, про що були складені акти загальної форми №№271, 274, 273, 272 та 270 від 25.04.2022, підписані повноважним представником товариства Фурко О.Є. без зауважень.

Для нарахування плати за користування вагонами позивач застосував положення ст.119 Статуту, яка кореспондується із п. 5 Розділу V Збірника тарифів, де зазначено, що за час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними стягується 50% зазначених розмірів плати.

Згідно актів загальної форми ГУ-23 складено відомості плати за користування вагонами, у яких зазначено загальний час користування вагонами та нараховано плату за користування вагонами відповідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи:

- відомість № 26049015 на суму 102 072,60 грн., без ПДВ на 3 вагони - №№ 58527516, 58532953, 95241139,

- відомість № 26049017 на суму 32 403,80 грн., без ПДВ на 1 вагон №58546417,

- відомість №26049013 на суму 217 008,40 грн., без ПДВ на 7 вагонів - №№58547936, 58548124, 58550856, 95063970, 95086559, 95227054, 95074506,

- відомість № 260490014 на суму 118 974,40 грн., без ПДВ на 4 вагони - №№58528076, 58528183, 58553058, 95040465,

- відомість №26049016 на суму 26575,50 грн., без ПДВ на 1 вагон №95239729.

Загальна сума плати за користування, нарахована по вище вказаних відомостях, складає 497 034 грн. 70 коп. без ПДВ (596441грн. 64коп з ПДВ).

Крім того, станцією Деренівка на підставі зазначених вище актів загальної форми на затримку вагонів №№ 182, 271; 186, 274; 198, 273; 205, 272; 213, 270 нараховано збір за зберігання рухомого складу на своїх осях в розмірі 15 379 грн. 20 коп. без ПДВ (18 455 грн. 04 коп. з ПДВ), який включено у накопичувальну картку № 26040083.

Розрахунок нарахованого позивачем збору на зберігання рухомого складу на своїх осях складається з наступного:

- по актах на затримку №№ 182,271 (відомість плати за користування 26049015) нараховано збір за зберігання за 3 вагони /58 діб в сумі:

5,9*3,023*3*58=3097 грн 20 коп, без ПДВ, 3716,64 грн. з ПДВ; де:

5,9 - ставка збору за зберігання власного (орендованого)рухомого складу на своїх осях (п.2.1 Розділу 2 Збірника тарифів);

3,023 - коригуючий коефіцієнт відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 29.10.2021 № 586;

3 - кількість вагонів;

58 - кількість діб;

- по актах на затримку №№ 186,274 (відомість плати за користування 26049017) нараховано збір за зберігання за 1 вагон/57 діб в сумі:

5,9*3,023*1*57=1014 грн 60 коп, без ПДВ, 1217,52 грн. з ПДВ;

- по актах на затримку №№ 198, 273 (відомість плати за користування 26049013) нараховано збір за зберігання за 7 вагонів/54доби в сумі:

5,9*3,023*7*54=6728 грн 40 коп, без ПДВ, 8074,08 грн. з ПДВ;

- по актах на затримку №№ 205, 272 (відомість плати за користування 26049013) нараховано збір за зберігання за 4 вагони/52 доби в сумі:

5,9*3,023*4*52=3702 грн 40 коп, без ПДВ, 4442,88 грн. з ПДВ;

- по актах на затримку №№ 213, 270 (відомість плати за користування 26049016) нараховано збір за зберігання за 1 вагон/47 діб в сумі:

5,9*3,023*1*47=836 грн 60 коп, без ПДВ, 1003,92 грн. з ПДВ.

У вказаних відомостях плати за користування вагонами та накопичувальній картці представник відповідача залишив рукописні заперечення про не погодження підписання плати за користування вагонами у вказаних сумах через введення АТ «Укрзалізниця» обмеження перевезення призначенням портові станції Одеської залізниці у відповідності до роз`яснення АТ «Укрзалізниця» №ЦМ 13/693 від 05.04.2022 про те, що до часу користування не включається час з моменту введення тимчасового обмеження до моменту припинення їх дії.

Позивач вважає необґрунтованою незгоду відповідача із нарахуванням залізницею платежів за час простою порожніх власних вагонів на станції призначення Деренівка, оскільки підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, наведені у ст.121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил, є вичерпними. Позивач зауважив, що оскільки спірні вагони не подавались на під`їзну колію з причин, які залежали від вантажоодержувача, а перевізник вантаж до перевезення по станції Деренівка не приймав, то у залізниці в даному випадку були відсутні законні підстави не нараховувати вказані платежі відповідачу.

05.09.2022 позивачем була направлена відповідачу Претензія №16-41/2022 про стягнення заборгованості в сумі 1092532,56 грн.

26.09.2022 відповідач направив позивачу лист-відповідь на Претензію позивача про відсутність у відповідача підстав щодо сплати за користування вагонами та збору за зберігання рухомого складу на своїх осях на зазначену суму.

Ст.908 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, яка кореспондується із ст. 307 Господарського кодексу (далі - ГК) України встановлює, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Ст.46 Статуту залізниць України встановлює, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

За приписами ст.119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Збір за зберігання вантажу розраховується відповідно до п.2 Розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1).

Відповідно до положень ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ зазначених Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні (пункт 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (пункт 13 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

З наведених норм права вбачається, що залізниця має право нарахувати плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за період затримки вагонів з вини та в період перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника та в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Обставини, за якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені пунктом 16 Розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, а саме:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Збірником тарифів визначено, що рейковий рухомий склад (в т.ч. порожні вантажні вагони) є «вантажем на своїх осях». В силу ст.46 Статуту залізниць вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби, за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом. Збірником тарифів передбачено нарахування збору за зберігання рухомого складу на своїх осях за кожну добу перебування на місцях загального користування. Порядок зберігання вантажів визначається Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644.

Так, нарахування спірних платежів за позовом пов`язується з фактом перебування спірних вагонів у безпосередньому розпорядженні вантажовласника відповідача на станції Деренівка Львівської залізниці у період з 22.02.2022 по 09.03.2022, що не оспорюється останнім.

Суд бере до уваги, що Департамент комерційної роботи АТ «Українська залізниця» листом № ЦМ-13/639 від 05.04.2022 інформував причетні підрозділи відповідача, що рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т.) затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні». У вказаному Переліку, зокрема, зазначено, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у «кинутих» поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів(контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (Контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник у випадках:

- введення перевізником тимчасових обмежень щодо станції призначення після прийняття вантажу перевізником до перевезення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час з моменту введення тимчасових обмежень до моменту припинення дії таких обмежень або до моменту видачі наказу про переадресування вантажу.

Факт затримки вагонів на станції Деренівка Львівської залізниці підтверджується актами загальної форми із конкретними причинами затримки, які залежали від вантажоодержувача (очікування розкредитування та подачі на п/к).

В свою чергу, відповідач не довів наявність визначених чинним законодавством обставин, які звільняють його від сплати спірних платежів.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позовну заяву на введений в Україні 24.02.2022 воєнний стан, суд зауважує, що сам по собі воєнний стан не є підставою для звільнення від сплати спірних платежів.

Відповідно листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув гранту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Суд бере до уваги, що у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність. Відповідно до умов п.6.2 Договору про надання послуг, сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які маються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини (п.6.3 Договору про надання послуг).

Листом від 28.02.2022 Торгово-Промисловою палатою України було засвідчено форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, проте, відповідач не довів, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. У даному випадку, відповідачем документально не доведено вплив конвенційної заборони та воєнного стану на спроможність виконувати конкретно визначені обов`язки.

В свою чергу, статтею 121 Статуту залізниць України та п.16 Правил користування вагонами та контейнерами визначено перелік обставин, за яких вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами.

Так, пунктом 16 Правил користування вагонами передбачено випадки, за якими вантажовласники звільняються від сплати плати за користування вагонами, а саме:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність.

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежить від залізниці.

Телеграмним розпорядженням №ЦМ-13/693 від 05.04.2022 затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів від обов`язків вносити плату за користування вантажними вагонами та зборів під час воєнного стану в Україні.

Визначені у Переліку обставини передбачають звільнення замовників послуг від обов`язку зносити плату за користування вагонами у разі:

- введення перевізником тимчасових обмежень щодо станції призначення після прийняття вантажу до перевезення;

- запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція з відправлення/призначення;

- проведення бойових дій або тимчасової окупації;

- прийняття Державною митною службою України рішення про простій працівників певних територіальних органів.

Замовник звільняється від плати за користування вагонами за час існування таких обставин. Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 Правил користування вагонами.

В усіх інших випадках, які не пов`язані з обставинами, обумовленими воєнним станом в Україні, плати і збори сплачуються в порядку, установленому законодавством України та умовами існуючих договорів.

Заперечення вантажовласника, наведені ним при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки не підпадають під жоден з випадків звільнення від плати за користування вагонами, наведених у п.16 Правил користування вагонами та контейнерами, і обставини, за яких виникла затримка, а також не входять до Переліку виняткових умов, що є підставою для звільнення від обов`язку вносити плату та збір під час дії воєнного стану.

Згідно з телеграмним розпорядженням №ЦЦО/99 від 24.02.2022 щодо певних напрямків призначення з 24.02.2022 до відміни вводяться обмеження перевезень.

Як вбачається з накладних, за якими вагони прийнято до перевезення, станцією відправлення є станція Деренівка, що входить до складу Львівської дирекції залізничних перевезень, на яку не розповсюджується заборона приймання до перевезення вантажів.

Доставлені залізницею на станцію Деренівка вагони відповідач мав прийняти та забрати на під`їзну колію. Несвоєчасне забирання з колій станції Деренівка одержувачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажу, ст.ст.46,47,125 Статуту залізниць України.

Станційні залізничні колії не є місцем безкоштовного зберігання та простою власних вагонів. У разі неможливості прийняти спірні вагони на під`їзну колію, вантажовласник вирішує питання щодо їх переадресування на інші станції під навантаження із власником вагонів.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на що вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, суд вважає, що позивач навів беззаперечні доводи, надав належні докази в обґрунтування своєї правової позиції, які свідчать про достатність фактичних та правових підстав для нарахування плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу.

Щодо заяви відповідача про застосування терміну позовної давності, суд приходить до наступного.

За приписами ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п.1.1 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між сторонами 18.03.2020 №32291375/2020-001, предметом цього договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією, перевезення вантажів у- внутрішньому та міжнародному сполученнях ( експорт,імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

За умовами п.7.3 цього Договору строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Отже, строк позовної давності при пред`явленні позовної заяви від 16.01.2023 №НЮ-1/151 до відповідача про стягнення платежів за затримку вагонів по станції Деренівка на суму 614 896,68 грн. позивачем не пропущено.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 596 441,64 грн. плати за користування вагонами та 18 455,04 грн. збору за зберігання вантажу за вказаний період.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕП Транско (; вул.Благовісна,1, с.Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область, 19601) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5, код ЄДРПОУ 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м.Львів, вул.Гоголя, 1, код ЄДРПОУ 40081195) - 596 441,64 грн. (п`ятсот дев`яносто шість тисяч чотириста сорок одна грн. 64 коп.) плати за користування вагонами, 18 455,04 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять грн. 04 коп.) збору за зберігання вантажу та 9 223,45 грн. (дев`ять тисяч двісті двадцять три грн. 45 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 02.05.2023

Суддя К.І.Довгань