ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2023 р. Справа№ 911/1310/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Грека Б.М.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

представники учасників провадження у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства (далі - АТ) «Мегабанк»

на ухвалу господарського суду Київської області від 27.02.2023р.

(повний текст складено 27.02.2023р.)

за заявою АТ «Мегабанк» від 26.01.2023р. про грошові вимоги до боржника

у справі №911/1310/21 (суддя Щоткіна О.В.)

за заявою Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «СПП-Агро»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.02.2023р. по справі №911/1310/21 відхилено повністю кредиторські вимоги АТ «Мегабанк» до ТОВ «СПП-Агро» в сумі 8631,76 грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 21.03.2023р. АТ «Мегабанк» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 27.02.2023р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нове рішення, яким визнати АТ «Мегабанк» кредитором ТОВ «СПП-Агро» з загальною сумою 8631,76 грн. та включити в перелік кредиторів у відповідній черговості.

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Мегабанк» на ухвалу господарського суду Київської області від 27.02.2023р. по справі №911/1310/21 та призначено її до розгляду на 08.05.2023р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023р. апеляційну скаргу АТ «Мегабанк» на ухвалу господарського суду Київської області від 27.02.2023р. по справі №911/1310/21 прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду.

08.05.2023р. до апеляційного суду від арбітражного керуючого Косякевича С.О. надійшло клопотання про розгляд справи №911/1310/21 без його участі, яке суд задовольнив.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа за заявою Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" (далі - боржник).

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.08.2021р. було відкрито провадження у справі №911/1310/21 про банкрутство ТОВ "СПП-Агро", визнано вимоги Білоцерківської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України до ТОВ "СПП-Агро" у розмірі 4 174 844,88 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Косякевича С.О., вирішено інші процедурні питання у справі.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "СПП-Агро" було здійснено 10.08.2021р. (номер публікації - 67013).

Постановою господарського суду Київської області від 24.01.2022р. було припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "СПП-Агро" та повноваження розпорядника майна - арбітражного керуючого Косякевича С.О.; визнано банкрутом ТОВ "СПП-Агро" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України господарський було здійснено 25.01.2022р. (дата публікації - 04.02.2022р.; номер публікації - 68253).

Наразі провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Через підсистему "Електронний суд" 27.01.2023р. від АТ "Мегабанк" до місцевого суду була подана заява від 26.01.2023р. про грошові вимоги кредитора до боржника, у якій заявник просив суд: визнати АТ "Мегабанк" кредитором ТОВ "СПП-Агро" із загальною сумою 8 631,76 грн. та включити в перелік кредиторів; включити вимоги АТ "Мегабанк" до ТОВ "СПП-Агро" в сумі 8 631,76 грн. до реєстру вимог кредиторів у справі №911/1310/21 у відповідній черговості; включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ "СПП-Агро" вимоги в сумі 5 368,00 грн., як вимоги першої черги задоволення (витрати на оплату судового збору).

Ухвалою місцевого суду від 01.02.2023р. було прийнято до розгляду заяву АТ "Мегабанк" від 26.01.2023р. про грошові вимоги кредитора до боржника; призначено заяву до розгляду.

20.02.2023р. від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Косякевича С.О. на електронну пошту місцевого суду надійшли письмові пояснення щодо кредиторських вимог АТ "Мегабанк" №51-0220/160 від 20.02.2023р., відповідно до яких зазначено, що заявлені кредиторські вимоги не можуть бути включені до реєстру вимог кредиторів, як такі, що заявлені з пропуском загальних строків позовної давності.

Кедиторська заява АТ «Мегабанк» мотивована неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором від 21.11.2013р. №26-23/2013 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору Публічне акціонерне товариство "Мегабанк" (далі - кредитодавець) надає грошові кошти (відкриває невідновлювальну кредитну лінію) (далі - кредит) Товариству з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" (далі - позичальник) в розмірі 930 000,00 євро в строк з 21.11.2013р. до 18.11.2016р. на придбання сільськогосподарської техніки, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити 9,7% річних на умовах передбачених Договором.

Днем надання кредиту вважається день перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Днем повернення кредиту вважається день повної сплати позичальником кредитодавцеві цієї заборгованості за кредитом на позичковий рахунок (п.2.2, п.2.3 Кредитного договору).

Відповідно до п.2.4 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється згідно з Графіком повернення, зазначеним в Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору.

Як вказує заявник, АТ "Мегабанк" свої зобов`язання щодо видачі кредиту виконав належним чином, надавши кредитні кошти у розмірі 930 000,00 євро. Водночас, ТОВ "СПП-Агро" свої зобов`язання перед кредитором виконував неналежним чином, що підтверджено виписками по рахункам за період з 30.11.2015р. по 24.01.2022р., а також розрахунком заборгованості станом на 24.01.2022р., внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором склала 8 631,76 грн., які становлять заборгованість зі сплати відсотків.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

Згідно п.5.2 Кредитного договору та Додаткової угоди №1 від 17.10.2014р., сплата позичальником процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяці, а також в день повернення кредиту на рахунок кредитодавця №002.

Як свідчать, подані заявником місцевому суду, матеріали, за період з 30.11.2015р. по 08.09.2017р. позичальнику було нараховано 5 971 740,63 грн. процентів за користування кредитом, які підлягали сплаті в порядку визначеному п.5.2. Кредитного договору.

При цьому, у відповідності до виписки з особового рахунку заявника про рух коштів з 30.11.2015р. по 24.01.2022р. боржником було оплачено 5 963 108,87 грн. відсотків за користування кредитними коштами (останній платіж датований 12.09.2017р.), внаслідок чого проценти за користування в розмірі 8 631,76 грн., визначені як різниця між нарахованими та сплаченими відсотками були перенесені на рахунок обліку простроченої заборгованості за Кредитним договором №26-23/2013 від 21.11.2013р.

На момент розгляду справи місцевим судом вказана сума боржником не була оплачена та обліковується як заборгованість по сплаті відсотків.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Боржником доказів повного погашення суми нарахованих відсотків місцевому суду надано не було, як і не надано жодних належних доказів, які спростовують викладені вище обставини.

З огляду на викладене, судом першої інстанції встановлено, що АТ "Мегабанк" належними та допустимими доказами було доведено наявність у боржника перед Товариством грошових зобов`язань щодо своєчасного погашення процентів за користування кредитними коштами в розмірі 8 631,76 грн.

Як було вищезазначено, 20.02.2023р. ліквідаторм до місцевого суду була подана заява, в якій викладені обґрунтування щодо неможливості визнання та включення до реєстру вимог кредиторів вимоги АТ "Мегабанк" як такої, що заявлена з пропуском загальних строків позовної давності.

Відповідно до положень статей 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відтак, за змістом норм чинного законодавства початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на звернення до суду із позовною заявою, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку.

У відповідності до укладеного Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється згідно з Графіком повернення, зазначеним в Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору (п.2.4).

Узгодженим між кредитодавцем - АТ "Мегабанк" та позичальником - ТОВ "СПП-Агро" Графіком повернення кредиту повернення кредиту, оформленим як Додаток №1 до Кредитного договору визначено термін сплати заборгованості, що також обумовлено п.4.2.1 Кредитного договору про обов`язок повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 годин 00 хвилин 18.11.2016р.

Як визначено ч.2 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12 (провадження №4-10цс18), від 31.10.2018р. у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), від 04.07.2018р. у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018р. у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18).

Як було вищевстановлено, поряд зі сплатою кредитних коштів, згідно п.5.2 Кредитного договору із змінами внесеними додатковою угодою №1 від 17.10.2014р., встановлено порядок сплати процентів - щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а також в день повернення кредиту.

Тобто, термін сплати процентів за користування кредитними коштами закінчується разом із терміном сплати кредитних коштів - 18.11.2016р.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Зважаючи на те, що стягнення процентів річних є додатковими вимогами, порівняно до суми кредитних коштів яка була надана в межах Кредитного договору, та, відповідно до ст.257 ЦК України, до яких застосовується загальна позовна давність в три роки, судом першої інстанції правильно зазначено, що до процентів за користування кредитними коштами також застосовується строк позовної давності в три роки.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених норм та обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що, разом із поверненням кредиту в строк до 18.11.2016р., позичальник мав сплатити і передбачені договором відсотки, тобто з наступного за вказаним календарним днем - 19.11.2016р., а тому боржник є таким, що порушив грошове зобов`язання, визначене умовами договору.

Тобто, з 19.11.2016р. почався перебіг строку позовної давності, з того часу, коли саме АТ "Мегабанк" дізналось про порушення свого права та можливість захистити вказане право в судовому порядку. Натомість заява АТ "Мегабанк" з вимогами до боржника була сформована в підсистемі "Електронний суд" 26.01.2023р.

За поданими матеріалами справи колегією суддів не встановлено ніяких поважних причин (це повинні бути об`єктивні причини поза волею особи та нездоланні перешкоди) для пропуску АТ "Мегабанк" строку позовної давності.

За таких обставин, заява АТ "Мегабанк" із вимогами про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів суми процентів в загальній сумі 8 631,76 грн. не може бути задоволена, як така, що заявлена із пропуском загальних строків позовної давності.

Місцевий суд законно і обґрунтовано повністю відхилив кредиторські вимоги АТ «Мегабанк» до ТОВ «СПП-Агро» в сумі 8631,76 грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 27.02.2023р. по справі №911/1310/21 - без змін.

Справу №911/1310/21 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Б.М. Грек

М.Л. Доманська