УХВАЛА

11 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 873/93/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 (суддя Ходаківська І.П.)

у справі № 873/93/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Газові трейдери України" від 01.03.2023 у третейській справі № 01/23 (третейський суддя Суркіна А.В.)

у справі № 873/93/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс"

до Фізичної особи-підприємця Міклявої Світлани Григорівни

про стягнення 47461,71 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс" 04.05.2023 звернулось до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 873/93/23.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

За змістом частини другої статті 253 ГПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 25 зазначеного кодексу.

Таким чином, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають, як суди першої інстанції.

Здійснивши перевірку матеріалів апеляційної скарги на відповідність вимогам статей 256-259 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс" просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 873/93/23, якою відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс" в задоволенні заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Газові трейдери України" від 01.03.2023 у третейській справі № 01/23.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення змісту підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" приводить до висновку, що законодавцем визначено необхідність сплати судового збору за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено вказаним Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Близький за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 29.05.2018 у справі № 915/955/15.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня було встановлено у розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Проте, оскаржуючи в апеляційному порядку ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 873/93/23, скаржником надано доказ про сплату судового збору в розмірі 2013,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 873/93/23 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду докази доплати судового збору в розмірі 671,00 грн.

Керуючись статтями 174, 232, 234, 235, 253, 256, 258, 260, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмедполіс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 у справі № 873/93/23 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере