УХВАЛА

11.05.2023Справа № 759/4401/20

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верховинна, 41»

про визнання недійсними рішень загальних зборів

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін: без виклику,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення загальних зборів ОСББ "Верховинна, 41" від 05.02.2020, яке оформлене протоколом від 21.02.2020, є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що просить суд визнати зазначене рішення недійсним в частині.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2020, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.03.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17.08.2022 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 ; скасовано рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 30.03.2021; закрито провадження у справі № 759/4401/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" про визнання недійсними рішень загальних зборів та роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови позивач може звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 26.10.2022, зокрема, передано справу № 759/4401/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" про визнання недійсними рішень загальних зборів для розгляду до Господарського суду міста Києва.

12.12.2022 справа № 759/4401/20 надійшла до Господарського суду міста Києва.

За наслідками проведеного автоматизованого розподілу справу № 759/4401/20 передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 21.02.2023 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 18.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

25.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 759/4401/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 суд ухвалив: призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09.05.2023.

28.04.2023 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 суд ухвалив: задовольнити клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом; провести судове засідання призначене на 09.05.2023 о 15:30 год. в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом; доручити забезпечення проведення відеоконференції Ленінському районному суду міста Полтави, зал свідок.

09.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про приєднання документів.

У судове засідання 09.05.2023 прибув представник відповідача, позивач взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач заперечив проти задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 759/4401/20 та просив, зокрема, залишити таку заяву без розгляду з підстав пропуску відповідачем процесуального строку на її подачу. Представник відповідача підтримав заяву та просив стягнути з позивача 30 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 09.05.2023 оголошено перерву до 16.05.2023.

10.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відвід судді.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді Картавцевої Ю.В. від розгляду справи № 759/4401/20, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи заяву, позивач, зокрема, зазначає про те, що не згоден з процесуальним рішенням судді про призначення до розгляду заяви адвоката відповідача щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі про стягнення з позивача витрат на оплату правничої допомоги, оскільки, суд мав залишити таку заяву без розгляду відповідно до приписів ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, позивач, зазначає, що, на його думку, у судовому засіданні 09.05.2023 суддею було поставлено провокаційне питання щодо того, яку суму судових витрат за надані адвокатом послуги з правової допомоги відповідачу, позивач вважає обґрунтованою.

Крім того, позивач стверджує, що суд не запобіг зловживанню відповідачем його правами та оголосив перерву у судовому засіданні з метою продовження незаконного розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 759/4401/20.

Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що суддя Картавцева Ю.В. є не об`єктивною та упередженою, а наявність порушень суддею зобов`язань встановлених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» ставить під сумнів дотримання суддею принципів верховенства права, незалежності та безстронності суду, а, відтак, позивач просить відвести суддю Картавцеву Ю.В. від розгляду справи № 759/4401/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частинами 7, 8 та 11 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Разом з тим, частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, доводи вказаної заяви, зокрема, зводяться до незгоди позивача з прийнятими судом процесуальними рішеннями у справі № 759/4401/20 щодо призначення до розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 759/4401/20 та оголошення перерви у судовому засіданні до 16.05.2023.

Однак, в силу імперативних приписів ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Щодо тверджень ОСОБА_1 стосовно поставлення суддею провокаційного питання позивачу та сприяння відповідачу у зловживанні його правами, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 198 ГПК України головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

При цьому, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Отже, головуючий в межах розгляду справи наділений повноваженнями ставити учасникам судової справи питання, що прямо визначено приписами Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, суд зазначає, що в силу приписів ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, зазначаючи про провокаційність поставленого суддею питання, позивач використовує формулювання «на мою думку», при цьому, доказів, які б підтверджували упередженість та необ`єктивність судді Картавцевої Ю.В., а також, безпосередньо та однозначно вказували на її упереджене ставлення до учасників судового процесу, заявник не надає.

Суд звертає увагу, що жодних обставин зловживання відповідачем своїми правами під час розгляду справи № 759/4401/20 судом встановлено не було, а відтак, самі по собі доводи позивача щодо зловживання відповідачем своїми правами, є необґрунтованими, оскільки, не підтверджуються належними доказами.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу судді Картавцевій Ю.В. від розгляду справи № 759/4401/20.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заява ОСОБА_1 підлягає передачі для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Картавцевої Ю.В. від розгляду справи № 759/4401/20.

2. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Картавцевої Ю.В. від розгляду справи № 759/4401/20 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.В. Картавцева