ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р. Справа №911/1292/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт"

на рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022

у справі №911/1292/22 (суддя Сокуренко Л.В.)

за позовом Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт"

про стягнення 119 272,94 грн,

ВСТАНОВИВ:

Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" про стягнення 107 307,60 грн коштів за неотриманий бензин А-92 та 11 965,34 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не в повному обсязі отримав передбачений умовами договорів на придбання товару від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2 та №МС/Т-000424/3 бензин А-92 у загальній кількості 4010 літрів, у зв`язку із закриттям заправок на території міста Нікополь, припиненням приймання оплачених талонів та здійсненням заправки транспортних засобів позивача, що унеможливило подальше використання сплачених талонів. Крім того, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 08.04.2022 по 31.07.2022 у загальному розмірі 11 965,34 грн згідно з пунктами 7.2 договорів.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі №911/1292/22 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 107 307,60 грн основного боргу, 10 495,57 грн штрафних санкцій та 2 450,43 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в установленому порядку не надав належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 107 307,60 грн. Крім того, здійснивши власний перерахунок пені, з урахуванням дати виникнення прострочення, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 10 495,57 грн.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі №911/1292/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене без урахування всіх фактичних обставин у справі, при неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи, неправильному дослідженні та наданні оцінки наявним у справі доказам, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вказує апелянт, судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини та зроблено неправильні висновки щодо обставин укладення спірних договорів, а також не надано належної оцінки щодо нарахування штрафних санкцій, оскільки порушення зобов`язання сталось внаслідок настання дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), під впливом яких опинився відповідач.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" на рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі №911/1292/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1292/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" на рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі №911/1292/22.

Матеріали справи надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 27.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" у справі №911/1292/22 залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржник у встановлений строк усунув недоліки апеляційної скарги, шляхом подання відповідної заяви.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" на рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі №911/1292/22. Вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

13.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на апеляційну скаргу, за яким останній просить суд апеляційної інстанції залишити судове рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі №911/1292/22 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що дослідивши зібрані у справі докази й надавши їх належну оцінку, застосувавши норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

За змістом частини 3 статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною 10 цієї статті та частиною 2 статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до частини 5 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 269, частиною 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.01.2022 між Відділом освіти і науки Нікопольської міської ради (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" (продавець) укладено договір на придбання товару №МС/Т-000423/2, за умовами якого продавець зобов`язується поставити покупцеві Бензин А-92 (Лот 1 - Бензин А-92 для Комунального позашкільного навчального закладу освіти "Нікопольський міжшкільний центр трудового навчання та технічної творчості") код ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти, а покупець - прийняти і оплатити цей(ці) товар(и).

Згідно з пунктом 1.2 договору кількість одиниць - 3500 літрів.

Відповідно до пункту 3.1 договору його ціна становить 93 660,00 грн, у тому числі податок на додану вартість - 15 610,00 грн.

За умовами пунктів 5.1, 5.2 договору строк поставки товарів - до 31.01.2022. Місце поставки товару: 53200, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Херсонська, 56/1.

Разом з договором сторонами складено та підписано специфікацію, що є додатком №1 до договору, за умовами якої загальна вартість договору - 93 660,00 грн.

Також, 10.01.2022 між сторонами укладено договір на придбання товару №МС/Т-000424/3, за умовами якого продавець зобов`язується поставити покупцеві бензин А-92 (Лот 2 - Бензин А-92 для господарчої групи відділу освіти і науки), код ДК 021:2015:09130000-9 Нафта і дистиляти, а покупець прийняти і оплатити цей(ці) товар(и).

Кількість одиниць - 1500 літрів (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору його ціна становить 40 140,00 грн, у тому числі податок на додану вартість - 6 690,00 грн.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору строк поставки товарів - до 31.01.2022. Місце поставки товару: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, 3.

Разом із договором сторонами складено та підписано специфікацію, що є додатком №1 до договору, за умовами якої загальна вартість договору 40 140,00 грн.

Інші умови договорів №МС/Т-000423/2 та №МС/Т-000424/3 є аналогічними.

Згідно з пунктами 4.1-4.3 договорів розрахунки проводяться шляхом перерахування покупцем на рахунок продавця коштів на підставі належно оформленої накладної (акта приймання-передачі) та виставленого рахунку. Покупець робить оплату за рахунок коштів місцевого бюджету, після отримання товару в повному обсязі та у відповідному стані протягом 10 банківських днів після пред`явлення рахунку продавцем. Усі розрахунку за цим договором проводяться виключно в безготівковій формі. Фінансування договору здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету.

Відповідно до пунктів 5.3-5.6 договорів поставка товару здійснюється у встановлений строк та супроводжується видатковими накладними, оформленими належним чином. Приймання товару від імені покупця здійснюється уповноваженими представниками за місцем поставки товару. Витрати на перевезення (доставку) товару до місця поставки товару, навантажувально-розвантажувальні роботи та комплектування входять у вартість товару. Зобов`язання продавця щодо поставки товару вважається виконаним у повному обсязі з моменту передачі товару у власність покупця у місці поставки товару та підписання відповідних документів.

За умовами пункту 10.1 договорів, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до повного виконання зобов`язань.

14.01.2022 на виконання умов договору №МС/Т-000423/2 між позивачем та відповідачем підписано видаткову накладну №79 на отримання товару: бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0 (код УКТЗЕД ) за талонами; вид талона - бланк-дозвіл; кількість в штуках - 350 номіналом 10 літрів; кількість в літрах - 3500 літрів на загальну суму 93 660,00 грн. Також у вказаній видатковій накладній наведений перелік номерів бланків-дозволів на отримання бензину автомобільного А-92-Євро5-Е0 (код УКТЗЕД ).

Крім того, 14.01.2022 між позивачем та відповідачем, на виконання умов договору №МС/Т-000424/3, підписано видаткову накладну №80 на отримання товару: бензин автомобільний А-92-Євро5-Е0 (код УКТЗЕД ) за талонами; вид талона - бланк-дозвіл; кількість в штуках - 150 номіналом 10 літрів; кількість в літрах - 1500 літрів на загальну суму 40 140,00 грн. У вказаній видатковій накладній наведений перелік номерів бланків-дозволів на отримання бензину автомобільного А-92-Євро5-Е0 (код УКТЗЕД ).

Зі змісту видаткових накладних від 14.01.2022 №79 та №80, вбачається, що підписанням даної видаткової накладної покупець (отримувач) засвідчує отримання у постачальника бланків-дозволів (карток на пальне, скретч-карток, талонів) згідно номерів, визначених даною видатковою накладною. Бланки-дозволи (картки на пальне, скетч-картки, талони) дійсні для вибірки товару по даній видаткові накладній протягом 12 місяців з дати підписання видаткової накладної. Бланки-дозволи (картки на пальне, скетч-картки, талони), не пред`явлені оператору АЗС для отримання товару протягом 12 місяців з моменту підписання видаткової накладної анулюються (втрачають свою чинністю і є недійсними). Покупець зобов`язується прийняти товар у постачальника до моменту анулювання бланків-дозволів (картки на пальне, скетч-картки, талони), яке відбувається відповідно до умов договору.

Вищенаведені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих суб`єктів господарювання без будь-яких зауважень та заперечень.

На виконання умов договору позивач здійснив повну оплату вартості товару за видатковими накладними від 14.01.2022 №79 та №80, сплативши відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 133 800,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.01.2022 №8 на суму 93 660,00 грн та від 19.01.2022 №11 на суму 40 140,00 грн.

Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради зазначає, що отримав від відповідача бланк-дозволи (талони) на бензин А-92 номіналом 10 літрів у кількості 350 штук на отримання бензину за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2 та бланк-талони на бензин А-92 номіналом 10 літрів у кількості 150 штук на отримання бензину за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000424/3.

Разом із тим, позивачем по талонам, виданим за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2, отримано бензин А-92 у кількості 570 літрів, що еквівалентно 57 талонам, та по талонам, виданим за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000424/3, отримано бензин А-92 у кількості 420 літрів, що еквівалентно 42 талонам.

Як вказує позивач, починаючи з 07.04.2022 відповідач закрив заправки на території міста Нікополь, припинив приймати оплачені талони та здійснювати відпуск пального позивачу.

Таким чином, залишок недоотриманого пального за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2 становить 2930 літрів вартістю 78 406,80 грн та за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000424/3 залишок недоотриманого пального становить 1080 літрів вартістю 28 900,80 грн, що підтверджується довідкою про балансову вартість палива забезпечення діяльності інших закладів у сфері освіти, розташованого за адресою м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 3, та довідкою про балансову вартість палива КПНЗО НМЦТН та ТТ, розташованого за адресою м. Нікополь, вул. Херсонська, 56/1.

20.04.2022 позивач направив відповідачу претензію від 18.04.2022 №321, у якій повідомив останнього про неможливість отримання пального за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000424/3 у зв`язку з припиненням роботи заправок відповідача, і що станом на 14.04.2022 залишок недоотриманого пального А-92 складає 1080 літрів вартістю 28 900,80 грн. Також у даній претензії позивач вимагав надати можливість отримання пального бензину А-92 відповідно до оплачених талонів у повному обсязі та просив про результати розгляду даної претензії повідомити письмово в строк, встановлений чинним законодавством.

Крім того, 20.04.2022 позивач направив відповідачу претензію від 18.04.2022 №322, якою повідомив про неможливість отримання пального за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2 у зв`язку із припиненням роботи заправок відповідача та повідомив останнього, що станом на 12.04.2022 залишок недоотриманого пального А-92 складає 2930 літрів вартістю 78 406,80 грн. Претензією позивач вимагав надати можливість отримання пального бензину А-92 відповідно до оплачених талонів у повному обсязі та просив про результати розгляду даної претензії повідомити письмово в строк, встановлений чинним законодавством.

Також позивач звернувся до відповідача з листом від 20.04.2022 №326, у якому пропонував відповідачу, з метою недопущення порушення останнім умов укладених договорів, розглянути можливість реалізувати талони. У разі відсутності такої можливості, просив повернути кошти за невикористані талони у термін до 01.05.2022.

Проте, відповідач про результати розгляду претензій позивача не повідомив, вимог претензій не виконав, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача 107 307,60 грн та 11 965,34 грн пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав наявність основного боргу перед позивачем, однак просив суд врахувати, що порушення зобов`язання сталося внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), неможливість в отриманні пального сталося через дії партнера позивача - ТОВ "Лакі Пєтрол", яке у зв`язку з бойовими діями зупинило роботу АЗС, що знаходяться у зоні/біля зони бойових дій.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до пункту 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі укладеного між сторонами договору у позивача виник обов`язок здійснити поставку товару, а у відповідача - прийняти та оплатити такий товар на умовах викладених у спірному договорі.

Матеріалами справи підтверджено, що 14.01.2022 між сторонами підписано видаткову накладну №79 на отримання бензину А-92-Євро5-Е0 за талонами на загальну суму 93 660,00 грн. Крім того, 14.01.2022 між позивачем та відповідачем підписано видаткову накладну №80 на отримання бензину А-92-Євро5-Е0 за талонами на загальну суму 40 140,00 грн.

Позивач здійснив повну оплату вартості товару згідно з видатковими накладними від 14.01.2022 №79 та №80, сплативши відповідачу грошові кошти в загальній сумі 133 800,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.01.2022 №8 на суму 93 660,00 грн та №11 на суму 40 140,00 грн.

Таким чином, позивачем зобов`язання за договорами виконані належним чином.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради отримав від відповідача бланк-дозволи (талони) на бензин А-92 по 10 літрів у кількості 350 штук на отримання бензину за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2 та бланк-талони на бензин А-92 по 10 літрів у кількості 150 штук на отримання бензину за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000424/3.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, позивачем по талонам, виданим за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2, отримано бензин А-92 у кількості 570 літрів на загальну суму 15 253,20 грн, що еквівалентно 57 талонам, та по талонам, виданим за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000424/3, отримано бензин А-92 у кількості 420 літрів на загальну суму 11 239,20 грн, що еквівалентно 42 талонам.

Проте, як вказує позивач, починаючи з 07.04.2022 відповідач закрив заправки на території міста Нікополь, припинив приймати оплачені талони та здійснювати відпуск пального позивачу.

Станом на дату звернення позивачем до суду з даним позовом, за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000423/2 залишок недоотриманого пального становить 2930 літрів вартістю 78 406,80 грн, за договором від 10.01.2022 №МС/Т-000424/3 залишок недоотриманого пального становить 1080 літрів вартістю 28 900,80 грн.

У зв`язку із вищенаведеним, 20.04.2022 позивач звернувся до відповідача з претензіями від 18.04.2022 №321 та №322, у яких повідомив про неможливість отримання пального за спірними договорами, у зв`язку з припиненням роботи заправок відповідача та вимагав надати можливість отримання пального бензину А-92 відповідно до оплачених талонів у повному обсязі та просив про результати розгляду претензій повідомити письмово в строк, встановлений чинним законодавством.

Однак, відповідач про результати розгляду претензій позивача не повідомив, вимог претензій також не виконав, відпуск пального по талонам не здійснив.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на дату звернення позивачем до суду з даною позовної заявою, в матеріалах справи відсутні докази відпуску пального за договором №МС/Т-000424/3 обсягом 1080 літрів на загальну суму 28 900,80 грн та за договором №МС/Т-000423/2 обсягом 2930 літрів на загальну суму 78 406,80 грн.

За приписами частини 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Згідно з частиною 1 статті 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Якщо строк (термін) виконання зобов`язання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (частина 2 статті 530 ЦК України).

Доказів повернення грошових коштів в загальній сумі 107 307,60 грн матеріали справи також не містять.

Посилання відповідача на те, що ним вживаються всі можливі заходи щодо належного виконання зобов`язань, а також на пошук нових шляхів вирішення питання забезпечення пальним своїх клієнтів судом першої інстанції правомірно відхилені, оскільки не підтверджені жодними належними та допустими доказами, з чим погоджується судова колегія.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 107 307,60 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 11 965,34 грн, нараховану за період з 08.04.2022 по 31.07.2022, на підставі пунктів 7.2 договорів.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами пункту 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 2 статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Положеннями пункту 4 статті 231 ГК України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

Відповідно до пунктів 7.2 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товару (товарів) за бюджетні кошти продавець сплачує покупцю штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки. Сплата штрафних санкцій не звільняє продавця від виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором.

У той же час, місцевим господарським судом встановлено, що позивачем не вірно визначено період прострочення зобов`язання.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивачем здійснено нарахування пені за спірними договорами за період з 08.04.2022 до 31.07.2022 (датою початку розрахунку позивачем обрану наступну дату за датою закриття відповідачем заправок 07.04.2022).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази закриття заправок відповідача саме 07.04.2022, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що прострочення почалося з наступного дня від кінцевої дати для повернення попередньої оплати 01.05.2022, що визначена позивачем в листі від 20.04.2022 №326.

Разом із тим, згідно з частиною 5 статті 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, прострочення почалося з 03.05.2022 (01.05.2022 припадає на вихідний день, тому кінцевий термін відпуску товару або повернення оплати є 02.05.2022).

Колегія суддів, здійснивши власний перерахунок пені, погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення пені за спірними договорами підлягають задоволенню частково в сумі 10 495,57 грн пені.

Крім того, заперечень щодо невірності розрахунку пені доводи апеляційної скарги не містять.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позов та в апеляційній скарзі на настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), у зв`язку з широкомасштабною агресією російської федерації проти України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У контексті приписів статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно зі статтею 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до пункту 8.1 договорів сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом трьох днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі (пункт 8.2 договорів).

Натомість, матеріали справи не містять доказів повідомлення у письмовій формі відповідачем позивача про настання обставин непереборної сили у встановлені пунктом 8.2 договору порядку та строки.

Згідно з пунктом 8.3 договорів доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видають Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракта, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що адресований "Всім кого це стосується", згідно якого на підставі статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракта, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 09.11.2021 у справі №913/20/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 та у постанові від 01.06.2021 у справі №910/9258/20.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Тобто, при виникненні форс-мажорних обставин сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Існування листа ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зобов`язаннями відповідача щодо оплати поставленого товару, а відтак вказаний лист не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за договором.

Саме по собі посилання відповідача на наявність листа ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, як на наявність обставин непереборної сили без надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання перед позивачем.

В той же час, відповідачем не надано доказів неможливості виконання ним свого зобов`язання за укладеним договором саме внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що судове рішення прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Контракт" залишити без задоволення

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.12.2022 у справі №911/1292/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1292/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська