номер провадження справи 28/56/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.05.2023 Справа № 908/877/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Дроздова С.С., розглянувши заяву Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, м. Запоріжжя про видачу дублікату виконавчого документа у справі № 908/877/19

за позовом Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька теплова електрична станція Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 95)

до відповідача Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради, (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, а/с 376)

про стягнення грошових коштів

без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

В системі «Електронний суд» Господарського суду Запорізької області Акціонерним товариством ДТЕК Дніпроенерго сформовано заяву про видачу дублікату наказу від 26.07.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/877/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 заяву про видачу дублікату наказу передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/877/19 (суддя Федорова О.В.) позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради на Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі Відокремленого підрозділу Запорізька теплова електрична станція Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго 10 081 090,30 грн. основного боргу, 269 839,11 грн. пені, 45 260,45 грн. 3 % річних, 28 145,20 грн. інфляційних втрат, 156 365,03 грн. судового збору.

26.07.2019 господарським судом Запорізької області на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/877/19 видано відповідний наказ.

Як вбачається із змісту заяви позивача, 13.09.2019 старшим державним виконавцем Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 908/877/19.

Відповідно до постанови Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2021 у справі №908/877/19 було постановлено замінити сторону виконавчого провадження (боржника) - Комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради на - Комунальне підприємство "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради.

20.04.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) було прийнято постанову

Відповідно до довідки Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго № 01/108 від 06.03.2023 зазначено, що наказ від 26.07.2019 про примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/877/19 загублено, на примусове виконання повторно не пред`являвся та не перебуває.

Положеннями п. 19.4 Розділу XI Господарського процесуального кодексу України визначено, що в разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. При цьому, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Таким чином, судом встановлено, що строк на пред`явлення наказу до виконання перервався та встановлюється з дня повернення виконавчого документу, а саме 20.04.2021.

Таким чином, строк пред`явлення наказу № 908/877/19 не є пропущеним.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №5023/1702/12 від 23.05.2019 Господарського процесуального кодексу України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення за рішенням суду.

Отже, чинним законодавством визначено право стягувача на повторну видачу йому судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, наказу суду (його дубліката) як виконавчого документа, на підставі якого здійснюється примусове виконання судового рішення, прийнятого по суті спору.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

У рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Заяву Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго про видачу дубліката наказу у справі № 908/877/19 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго про видачу дубліката наказу у справі № 908/877/19 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Запорізької області від 26.07.2019 у справі № 908/877/19 про стягнення з комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд 17, офіс 5-1, а/с 376, ідентифікаційний код 32166551) на користь акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20. ідентифікацій код 00130872) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька теплова електрична станція" акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (71503, Запорізька область, м.Енергодар, вул. Промислова, буд. 95, ідентифікаційний код 38024583) 10.081.090,30 грн. (десять мільйонів вісімдесят одну тисячу дев`яносто грн. 30 коп.) основного боргу, 269.839,11 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять грн. 11 коп.) пені, 45.260,45 грн. (сорок п`ять тисяч двісті шістдесят грн. 45 коп.) 3% річних, 28.145,20 грн. (двадцять вісім тисяч сто сорок п`ять грн. 20 коп.) інфляційних втрат, 156.365,03 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч триста шістдесят п`ять грн. 03 коп.) судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 11.05.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст. 256 ГПК України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова