ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023м. ДніпроСправа № 904/5041/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 941 527,07 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Бочарова М.О.

Представники сторін

від позивача: Меюс Ірина Миколаївна, ордер серії АЕ № 1179627, адвокат

від відповідача: Заклецький Володимир Віталійович, довіреність № 69/335 від 02.01.2023, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на свою користь 751 132,53 грн заборгованості, 121 890,31 грн. різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні, 60 465,64 грн. інфляційних втрат, 8 038,59 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на невиконання Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" своїх зобов`язань за договором №421 від 27.02.2017 в частині оплати заборгованості в сумі 751 132,53 грн. та 121 890,31 грн. різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні. У зв`язку з несвоєчасними розрахунками за поставлений товар, позивачем нараховані та заявлені до стягнення інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.02.2023.

06.02.2023 від представника Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату та час для можливості підготування на надання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.02.2023, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 відкладено підготовче судове засідання у справі на 07.03.2023.

27.02.2023 від представника Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" відмовити в повному обсязі.

Так, в своєму відзиві відповідач зазначає, що позивач не надав до позовної заяви доказів надання відповідачу повного пакету документів, передбачених положеннями договору, що є передумовою здійснення відповідачем оплати за поставлений товар. Відтак, позивач не надав суду доказів виникнення у відповідача обов`язку здійснення оплати за договором.

Також вважає, що у відповідача не настав обов`язок здійснити оплату за договором внаслідок прострочення позивача, то нарахування 3 % річних, інфляційних втрат за вказаний у позовній заяві період є необґрунтованими та неправомірним.

Відповідач посилається й на форс-мажорних обставин до яких належать: війна і військові конфлікти, терористичні активи, аварії на транспорті, цивільні безлади, страйки, рішення і розпорядження урядових і державних органів, а також будь-які інші події і факти, які перебувають поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули або впливають на виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

06.03.2023 від представника Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засідання.

У судовому засіданні 07.03.2023 представник позивача повідомив, що не отримував відзиву на позовну заяву, тому бажає скористатись своїм правом на ознайомлення із відзивом на позовну заяву та надання заперечень.

У судове засідання, яке відбулося 07.03.2023, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче судове засідання у справі на 22.03.2023.

14.03.2023 від Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" надійшла заява про участь представника в засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 клопотання Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про участь представника в засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" задоволено.

16.03.2023 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" надійшла відповідь на відзив в якому не погоджується з доводами викладеними у відзиві відповідача та підтримує позовні вимоги та в якій завертає увагу суду, що видаткові накладні були підписані та закріплені печаткою уповноваженими особами від ПАТ "Суха Балка". Видаткова накладна №ПКН+У122501 від 19.01.2022 року підписана завідувачем складу Орловою Анастасією Віталіївною на підставі Довіреності № 0000162 від 19.01.2022 року. Видаткова накладна №ПКН+У 123807 від 25.01.2022 року підписана завідувачем складу Орловою Анастасією Віталіївною на підставі Довіреності № 0000206 від 25.01.2022 року. Видаткова накладна ЖІКН+У 125333 від 11.02.2022 року підписана завідувачем складу Слепенчук Тетяною Анатоліївною на підставі Довіреності № 0000383 від 11.02.2022 року. Видаткова накладна №ПКН+У 128347 від 11.03.2022 року підписана завідувачем складу Слепенчук Тетяною Анатоліївною на підставі Довіреності № 0000510 від 11.03.2022 року. Таким чином, вважає, що ТОВ "Тотал Флюід Менеджмент" було виконані всі вимоги договору №421 від 27.02.2017 року, в тому числі, що визначені п. 2.3 договору у повному обсязі.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини.

Зазначає, що розділом 10 договору № 421 від 27.02.2017 року встановлено, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань у разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили після укладання договору.

До форс-мажорних обставин належать: війна і військові конфлікти, терористичні акти, аварії на транспорті, цивільні безлади, страйки, рішення і розпорядження урядових і державних органів, а також будь-які інші події і факти, які перебувають поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули або впливають на виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

У разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили строк виконання за договором відповідно відсувається на час, протягом якого діяли обставини. сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, зобов`язана сповістити іншу сторону про це в письмовому вигляді протягом 10 ти (десяти) календарних днів (з попереднім одночасним направленням повідомлення в найкоротші терміни по факсу або телеграмою) про настання, терміни можливого їх припинення, характер несприятливих обставин, що наступили і можливі наслідки.

Підтвердження настання форс - мажорних обставин є сертифікат регіональної торгово-промислової палати сторони, для якої створилися такі умови.

Протягом строку дії форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, сторона, яка знаходиться під впливом цих обставин, зобов`язана, по можливості, проводити всі можливі заходи з метою припинення дії форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили та/або скорочення терміну їх дії.

Звертає увагу суду, що строк виконання зобов`язань по оплаті спірних видаткових накладних, наступив ще до 24.02.2022. Крім того, відповідач не сповіщав ТОВ "Тотал Флюід Менеджмент" про настання для нього форс-мажорних обставин, відповідних підтверджень не надавав, як того вимагають умови договору. Тому позивач вважає, що відповідач не може посилатися на форс-мажорні обставини при невиконанні своїх зобов`язань з оплати накладних, які є предметом даного спору.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.03.2023 з`явився представник позивача, підключення в режимі відеоконференції з представником відповідача не відбулося з технічних причин.

У підготовчому засіданні 22.03.2023 господарським судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в засіданні на 12.04.2023.

У зв`язку з мінуванням приміщення Господарського суду Дніпропетровської області призначене судове засідання на 12.04.2023 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 розгляд справи призначений на 18.04.2023 на 14:40 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" для представника Приватного акціонерного товариства "Суха Балка".

У судовому засіданні, яке відбулося 18.04.2023, господарським судом оголошено перерву до 03.05.2023.

У судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2023, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача підтримав заперечення на позов.

У судовому засіданні 03.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017 між Приватним акціонерним товариства "Євраз Суха Балка", яке змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Суха Балка" (покупець) Товариством з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" (постачальник) було укладено договір №421 від 27.02.2017, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передавати покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти у власність товар на передбачених цим договором умовах (пункт 1.1 договору).

Найменування перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях, які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору).

Базисні умови, терміни поставки товару, а також відвантажувальні реквізити, узгоджуються сторонами в специфікаціях до цього договору (п. 2.2. договору).

На кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал); сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника); видаткову накладну -1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту; податкову накладну - складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку, передбаченому п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України; інші документи, перераховані в специфікації (додатку). Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця. В зазначених вище документах поруч з найменування товару зазначається код УКТ ЗЕД такого товару з дотриманням вимог, вказаних в п. 1.2 договору (пункт 2.3 додаткової угоди №1 від 30.03.2017 ).

Датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено специфікацією (додатком).

Право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у специфікаціях (додатках) (пункт 2.4 договору).

Ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до п. 1.2 цього Договору (пункт 3.1 договору).

Загальна вартість договору визначається вартістю всіх специфікацій (додатків), підписаних по цьому договору, які є невід`ємною частиною договору (пункт 3.2 договору).

Оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками) (пункт 4.1 договору).

Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок(пункт 4.2 договору).

У випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в п. 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту належнім чином оформленої документації, при цьому строк оплати, вказаний у пункті 4.1 договору збільшується на період надання документів, зазначених у п. 2.3 договору, оформлених належним чином. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем. Якщо податкова накладна не зареєстрована постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений в п. 2.5 договору строк або реєстрація податкової накладної була зупинена контролюючим органом, то відлік строку оплати, узгоджений сторонами відповідно до пункту 4.1 Договору, починається з дати реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем (пункт 4.4 додаткової угоди до договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12. 2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (пункт 13.5 договору).

Сторонами укладена Специфікація №80 від 10.01.2022 на суму 494 890,75 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 10, том 1).

На виконання договору постачальником поставлено, а покупцем прийнято без зауважень товар за видатковими накладними: №ПКН+У122501 від 19.01.2022 на суму 457 861,15 грн. з урахуванням ПДВ (на виконання Специфікації №80 від 10.01.2022); №ПКН+У 123807 від 25.01.2022 на суму 37 029,60 грн. з урахуванням ПДВ (на виконання Специфікації №80 від 10.01.2022); №ПКН+У125333 від 11.02.2022 р. на суму 169 356,06 грн. з урахуванням ПДВ; №ПКН+У 128347 від 11.03.2022 на суму 136 836,48 грн. з урахуванням ПДВ, всього на суму 801 083,29 грн. Вказана видаткові накладні підписані сторонами та скріплена печатками сторін без зауважень.

Відповідно до умов договору та у зв`язку зі збільшенням курсу НБУ долара США до гривні сторонами підписані наступні накладні коригування: №ПРС+У135000 від 08.01.2022 на суму 4 477,67 грн.; №ПРС+У135359 від 20.01.2022 на суму 5 343,03 грн.; №ПРС+У 135908 від 25.01.2022 на суму 109 65,05 грн.; №ПРС+У 136333 від 27.01.2022 р. на суму 5 611,99 грн.; №ПРС+У 136334 від 27.01.2022 на суму 9 882,82 грн.; №ПРС+У137324 від 03.02.2022 на суму 9 487,21 грн.; №ПРС+У137790 від 08.02.2022 на суму 7 801,09 грн.; №ПРС+У138109 від 10.02.2022 на суму 4 860,43 грн.; №ПРС+У138612 від 15.02.2022 на суму 1 130,88 грн.; №ПРС+У138613 від 15.02.2022 на суму 1 413,60 грн.; №ПРС+У 138932 від 17.02.2022 на суму 7 317,34 грн.; №ПРС+У 139401 від 22.02.2022 на суму 8 830,06 грн.; №ПРС+У 139732 від 09.03.2022 на суму 9 928,07 грн., всього на суму 87 049,24 грн.

Відповідач частково сплатив вартість поставленого товару в розмірі 137 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 19030 від 09.03.2022 (а.с. 32, том 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" зазначає, що сума боргу становить 751 132,53 грн. (801 083,29 грн. + 87 049,24 грн. 137 000,00 грн.).

Відповідно до пункту 7 специфікації №80 від 10.01.2022 ціни вказані і розраховані за курсом НБУ - 27,2782 грн./дол. США на 04.01.2022. У разі зміни більш ніж на +/- 5% НБУ курсу долару США до гривні у порівнянні із курсом, зазначеним у даній специфікації, на дату здійснення оплати за товар - ціна на товар та сума даної специфікації підлягає пропорційній зміні.

Згідно розрахунку позивача станом на 16.12.2022 року курс Національного банку України становить 1 долар США = 36,5686 грн. Тобто, курс долару США до гривні збільшений Національним банком України більш ніж на 5%. Тому сума заборгованості Відповідача за видатковими накладними за Специфікацією №80 від 10.01.2022 підлягає перерахуванню: за накладною №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 курсова різниця залишку заборгованості: 320 861,15 грн.*36,5686/27,2782-320 861,15 грн. = 109 278,78 грн.; за накладною №ПКН+У1238О7 від 25.01.2022 курсова різниця заборгованості: 37 029,60 грн.*36,5686/27,2782-37029,60 грн. = 12 611,53 грн.

25.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" направило на адресу Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" вимогу за вих. №25240/2022 від 25.11.2022 з вимогою сплатити заборгованість за договором №421 від 27.02.2017 у розмірі 551 132,53 грн., з яких 664 083,29 грн. заборгованість за поставлений товар за видатковими накладними № ПКН+У 123807 від 25.01.2022, №ПКН+У125333 від 11.02.2022 та №ПКН+У 128347 від 11.03.2022 (з урахуванням часткової оплати у розмірі 137 000,00 грн.) та 87 049,24 грн. коригування у зв`язку зі збільшенням курсу долара США до гривні за накладними коригування №ПРС+У135000 від 08.01.2022. №ПРС+У135359 від 20.01.2022, №ПРС+У 135908 від 25.01.2022, №ПРС+У 136333 від 27.01.2022, №ПРС+У 136334 від 27.01.2022, №ПРС+У137324 від 03.02.2022, №ПРС+У137790 від 08.02.2022, №ПРС+У138109 від 10.02.2022, №ПРС+У138612 від 15.02.2022, №ПРС+У138613 від 15.02.2022, №ПРС+У 138932 від 17.02.2022, №ПРС+У 139401 від 22.02.2022, №ПРС+У 139732 від 09.03.2022.

Вказану вимогу отримано Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" 06.12.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" посилається на порушення Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 751 132,53 грн заборгованості, суму різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні в розмірі 121 890,31 грн, інфляційні втрати в сумі 60 465,64грн та 3 % річних в сумі 8 038,59 грн.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №421 від 27.02.2017, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність /відсутність прострочення оплати товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 вказаної статті).

Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 751 132,53 грн та сума різниці у зв`язку зі зміною курсу Національного банку України долару США до гривні в розмірі 121 890,31 грн.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно зі статті 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої стаття 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина друга цієї норми допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України (Правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі N 910/10191/17). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі N 910/763/13 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 916/706/17.

Курсова різниця є недоотриманою позивачем вартістю товару у зв`язку зі зміною його ціни за рахунок валютних коливань в бік збільшення.

Позивачем згідно з пунктом 7 Специфікації №80 від 10.01.2022 здійснено перерахування станом на 16.12.2022 за видатковими накладними: №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 курсова різниця залишку заборгованості: 320 861,15 грн.*36,5686/27,2782-320 861,15 грн. = 109 278,78 грн.; за накладною №ПКН+У1238О7 від 25.01.2022 курсова різниця заборгованості: 37 029,60 грн.*36,5686/27,2782-37029,60 грн. = 12 611,53 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що за видатковою накладною №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 здійснювалось коригування у зв`язку зі зміною курсу долара США, а саме згідно з накладною коригування №ПРС+У 139732 від 09.03.2022 на суму 9 928,07 грн.

Під час розгляду справи представник позивача пояснила, що коригуваня у зв`язку зі зміною курсу долара США за видатковою накладною №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 здійснювалось на суму 9 928,07 грн. (накладна коригування №ПРС+У 139732 від 09.03.2022) та у зв`язку з частковою оплатою на залишок заборгованості (320 861,15 грн.) у сумі 109 278,78 грн.

Таким чином коригуваня у зв`язку зі зміною курсу долара США за видатковою накладною №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 здійснювалось відповідно до пункту 7 Специфікації №80 від 10.01.2022.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивач не подав доказів надання відповідачу повного пакету документів, передбачених положеннями договору (п.2.3), що є передумовою для здійснення оплати за поставлений товар. Відтак позивач не надав до суду доказів виникнення у відповідача обов`язку здійснення оплати за договором. Оскільки не настав обов`язок здійснити оплату внаслідок прострочення позивача, то нарахування 3% річних, інфляційних втрат за вказаний у позовній заяві період, є необґрунтованим. Зазначає, що відповідачем не були порушені жодні права та/або законні інтереси позивача, у зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Пунктом 2.3. договору в редакції додаткової угоди №1 від 30.03.2017 від сторони узгодили, що на кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал); сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника); видаткову накладну - 1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту; податкову накладну - складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку, передбаченому п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України; інші документи, перераховані в специфікації (додатку). Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця. В зазначених вище документах поруч з найменування товару зазначається код УКТ ЗЕД такого товару з дотриманням вимог, вказаних в п. 1.2 договору.

Будь-які заперечення відповідача щодо неотримання вищевказаних документів одночасно з товаром видаткові накладні не містять.

Відповідно до пункту 4.3. договору у випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в пункті 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов пункту 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту належним чином оформленої документації, при цьому термін оплати, вказаний у пункті 4.1 договору збільшується на період надання документів, зазначених у пункті 2.3 договору, оформлених належним чином. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються.

Доказів направлення позивачу (постачальнику) повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору відповідач (покупець) не надав.

Відповідач доказів оплати вартості поставленого товару у розмірі 751 132,53 грн та 121 890,31 грн. різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 751 132,53 грн заборгованості та 121 890,31 грн. різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 8 038,59 грн. 3 % річних за період прострочення з 22.03.2022 по 20.12.2022 за прострочення оплати за поставлений товар з видатковими накладними №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 та №ПКН+У1238О7 від 25.01.2022.

Відповідач контррозрахунок 3% річних не надав.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних, помилок не виявив, тому вимога є такою, що підлягає задоволенню в розмірі 8 038,59 грн.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 60 465,64 грн інфляційних втрат за період прострочення з квітня 2022 по листопад 2022 за прострочення оплати за поставлений товар за видатковими накладними №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 та №ПКН+У123807 від 25.01.2022.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач нарахував курсову різницю за видатковими накладними №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 та №ПКН+У123807 від 25.01.2022 станом на т16.12.2022 на загальну суму 121 890,31 грн., а також 60 465,64 грн інфляційних втрат за період прострочення з квітня 2022 по листопад 2022 за прострочення оплати за поставлений товар за видатковими накладними №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 та №ПКН+У123807 від 25.01.2022.

Проте оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма Цивільного кодексу України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №296/10217/15-ц.

Враховуючи, що за грошове зобов`язання за видатковими накладними №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 та №ПКН+У123807 від 25.01.2022 визначається з урахуванням курсової різниці, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти, відповідно, позовні вимоги в частині стягнення 60 465,64 грн інфляційних втрат за період прострочення з квітня 2022 по листопад 2022 за прострочення оплати за поставлений товар за видатковими накладними №ПКН+У 122501 від 19.01.2022 та №ПКН+У123807 від 25.01.2022 задоволенню не підлягають.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини.

Сторони домовились, що звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань у разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили після укладення договору (пункт 10.1 договору).

До форс-мажорних обставин належать: війна і військові конфлікти, терористичні акти, аварії на транспорті, цивільні безлади, страйки, рішення і розпорядження урядових і державних органів, а також будь-які інші події і факти, які перебувають поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули або впливають на виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

До обставин непереборної сили відносяться: стихійні лиха, пожежа, землетрус, повінь, епідемії та інші природні явища, що знаходяться поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули на виконання сторонами зобов`язань за цим договором (пункт 10.2 договору).

У разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили строк виконання за Договором відповідно відсувається на час, протягом якого діяли обставини (пункт 10.3 договору).

Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, зобов`язана сповістити іншу сторону про це в письмовому вигляді протягом 10 ти (десяти) календарних днів (з попереднім одночасним направленням повідомлення в найкоротші терміни по факсу або телеграмою) про настання, терміни можливого їх припинення, характер несприятливих обставин, що наступили і можливі наслідки.

Доказів вчинення дій, передбачених вказаними вище умовами договору, відповідач суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (стаття 218 Господарського кодексу України).

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що учасник господарського зобов`язання може бути звільнений від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по договору про надання послуг, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Слід відзначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану унеможливило виконання конкретних зобов`язань за договором. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 881 061,43 грн. (751 132,53 грн заборгованості + 121 890,31 грн. різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долара США до гривні + 8 038,59 грн. 3% річних).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві позивачем поданий попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку із розглядом справи, в тому числі й витрати на правничу допомогу, під час розгляду справи по суті до судових дебатів представник позивача заявила, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані після ухвалення рішення у справі, тому розподіл витрат на правничу допомогу під час ухвалення рішення не здійснюється, що є підставою для звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" про стягнення 941 527,07 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна буд. 5, ідентифікаційний код 00191329) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тотал Флюід Менеджмент" (49000, м. Дніпро, вул. Ламана, буд. 17, прим. 6-10, ідентифікаційний код 37675989) 751 132,53 грн заборгованості, 121 890,31 грн суму різниці у зв`язку зі зміною курсу НБУ долару США до гривні, 8 038,59 грн. 3 % річних в сумі, 13 215,92 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.05.2023

Суддя Ю.А. Бажанова