ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
26.04.2023 Справа №905/1339/17
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.
при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за участю уповноважених представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,-
І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.19 Конституції України, ст.ст.1, 12, 22, 44, 49, 54-57 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.1, 10, р.VII, ст.ст.34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст.5, 22 Закону України «Про зайнятість населення», п.1, п.2 Положення про Державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №1543 від 15.12.2016, п.2 постанови Кабінету Міністрів України №90 від 05.03.2014 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення», п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013.
28.08.2017 відповідач надав заперечення на позовну заяву, за змістом яких позовні вимоги не визнає повністю і вважає, що вони не ґрунтуються на законі, є безпідставними і тому не підлягають задоволенню; на думку відповідача ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не може бути застосована у даному випадку, так як не відбулося поновлення безробітного на роботі, дія Кодексу законів про працю України не поширюється на військовослужбовців та на праводвідосини щодо проходження військової служби; зазначає, що військовослужбовці не мають правового статусу «працівник», проходження ними військової служби врегульовано спеціальним законодавством, тому чинність Кодексу законів про працю України на них не поширюється; зауважує, що позивачем жодних заходів щодо працевлаштування безробітної особи ОСОБА_1 не проводилось, таким чином, позивачем в порушення вимог ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» не здійснювалось заходів у пошуку підходящої роботи або інших заходів щодо працевлаштування ОСОБА_1 , тобто фактично позивач намагається перекласти витрати, що виникли внаслідок його бездіяльності на іншу юридичну особу.
16.12.2019 від відповідача отримано лист №14/7831 від 12.12.2019, за змістом якого повідомлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень справу №815/5116/16 за позовом ОСОБА_1 до Краматорського прикордонного загону про визнання протиправним та скасування наказів №286-ос від 18.07.2016, №287-ос від 19.07.2016, №332 від 08.07.2016 та поновлення на посаді було передано до суду Касаційної інстанції, на даний час будь-яких рішень Верховного Суду на адресу відповідача не надходило.
18.12.2019 від позивача через канцелярію суду отримано лист №1651/15/06 від 13.12.2019, відповідно до якого згідно роз`яснень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду справу №815/5116/16 до касаційного розгляду не призначено.
До листа додано документи згідно переліку.
08.07.2021 на адресу Господарського суду Донецької області надійшло клопотання позивача №1000/01-41/06 від 01.07.2021 про поновлення провадження у справі, у зв`язку із усуненням обставин, що викликали його зупинення, а саме станом на 01.07.2021 ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду м.Одеси від 31.05.2021 провадження у справі №815/5116/16 залишено без руху.
01.02.2022 від позивача отримано судом клопотання №98/01-41/06 від 25.01.2022 про поновлення провадження у справі, у зв`язку з усуненням обставин, що викликали його зупинення.
21.02.2022 від позивача, на офіційну електронну поштову адресу суду, отримано заяву №198/01-41/06 від 21.02.2022. Просив провести підготовче засідання у справі №95/1339/17 без участі представника Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Стосовно надання належним чином засвідченої копії постанови П`ятого апеляційного адміністративно суду від 30.09.2021 у справі №815/5116/16 зазначено, що Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості не є учасником справи, тому надати копію вищезазначеної постанови не має можливості.
Заява скріплена кваліфікованим електронним підписом керівника.
18.04.2023 електронною поштою від позивача надійшла заява №61/01-41/01 від 17.04.2023 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
До заяви додано документ згідно переліку.
Заява та додатки скріплено кваліфікованим електронним підписом.
26.04.2023 електронною потою від відповідача надійшло клопотання б/н від 21.04.2023 про розгляд справи без участі його представника.
Даний документ не скріплено кваліфікованим електронним підписом представника відповідача.
ІІ. Процесуальні дії суду:
Ухвалою суду від 19.06.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №905/1339/17 за правилами ст.ст.61, 64, 65 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній на час вчинення процесуальних дій), призначено судове засідання на 29.06.2017 та зобов`язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву, обґрунтований розрахунок оспорюваної суми.
Ухвалою суду від 29.06.2017 відкладено розгляд справи на 24.07.2017, встановлено відповідачеві надати відзив на позовну заяву.
У судовому засіданні оголошувалась перерва з 24.07.2017 до 28.08.2017.
Ухвалою суду від 24.07.2017 продовжено строк розгляду справи на 15 днів, до 01.09.2017 (включно).
Листом №905/1339/17 від 04.12.2019, з метою з`ясування питання поновлення провадження у справі, суд звертався до сторін щодо повідомлення про стан розгляду Вищим адміністративним судом України справи №815/5116/16.
Справа перебувала у провадженні судді Матюхіна В.І.
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з відрахуванням судді Матюхіна В.І. зі штату суддів Господарського суду Донецької області, для розгляду справи №905/1339/17 визначено суддю Кротінову О.В. (розпорядження керівника апарату Господарського суду Донецької області №02-01/229 від 09.08.2021, протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021).
Клопотання позивача №1000/01-41/06 від 01.07.2021 про поновлення провадження у справі залишено судом без задоволення, оскільки визначені у ньому обставини не є тими, що викликали зупинення провадження у справі №905/1339/17.
Клопотання позивача №98/01-41/06 від 25.01.2022 про поновлення провадження у справі задоволено судом.
28.02.2022 судове засідання з розгляду справи №905/1339/17 по суті, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, не відбулось.
Ухвалою суду від 05.05.2022 відкладено розгляд справи №905/1339/17; визначено з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України; повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд»; визначено про дату, час і місце наступного судового засідання повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою суду.
У судове засідання 26.04.2023 представник позивача не з`явився, про час, дату та місце проведення повідомлений, просив про розгляд справи за його відсутності.
У судове засіданні 26.04.2023 представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце проведення повідомлений.
За відсутності посвідчення клопотання відповідача б/н від 21.04.2023 електронним цифровим підписом, дане звернення судом до уваги не прийнято.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, забезпечення з боку суду можливості учасників справи для реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, та беручи до уваги відсутність перешкод вирішенню спору, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи (оголошення перерви) та дійшов висновку про можливість розглянути спір у судовому засіданні 26.04.2023.
З огляду на викладене, суд задовольняє заяву позивача №61/01-41/01 від 17.04.2023 про розгляд справи за його відсутності.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Відповідно до заяв ОСОБА_1 б/н від 22.09.2016 про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю, б/н від 22.09.2016 про надання (поновлення) статусу безробітного, на адресу директора Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, ОСОБА_1 просив до вирішення питання його працевлаштування надати (поновити) йому статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013, та призначити (поновити) йому допомогу по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 8-го дня після реєстрації.
Матеріали справи містять персональну картку № НОМЕР_2 від 22.09.2016 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої останній вид зайнятості: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), посада: інспектор прикордонної служби, дата початку зайнятості 16.01.2012, дата припинення зайнятості 19.07.2016, дата надання статусу безробітного 22.09.2016, на підставі ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», дата припинення реєстрації обліку 10.04.2017.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 у справі №815/5116/16 (повний текст складено та підписано 23.01.2017) адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів №286-ос від 18.07.2016р., №287-ос від 19.07.2016р., №332 від 08.07.2016р., поновлення на посаді, - задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 286-ос від 18.07.2016р.; визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №287-ос від 19.07.2016р.; визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №332 від 08.07.2016р.; поновлено старшого сержанта ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора прикордонної служби І категорії - номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 20.07.2016р.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №815/5116/16 касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року скасовано, а справу №815/5116/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатами нового розгляду рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 (повний тескт рішення складено та підписано 26.04.2021) у справі №815/5116/16 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано пункт 8 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.07.2016 року №332; визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.07.2016 року №286-ос в частині звільнення з військової служби ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Краматорського прикордонного загону від 19.07.2016 року №287-ос в частині виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ОСОБА_1 ; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №815/5116/16 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року скасовано в частині відмови ОСОБА_1 в поновленні на посаді; ухвалено в цій частині нове рішення, яким поновлено старшого сержанта ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора прикордонної служби І категорії номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 20 липня 2016 року; в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді залишено без змін.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №815/5116/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 815/5116/16 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.
Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №815/5116/16 суду набрала законної сили.

За змістом листа ІНФОРМАЦІЯ_1 №30/2422 від 14.04.2017 ОСОБА_1 повідомлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №137-ос від 10.04.2017 його поновлено на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії номера обслуги 4 відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави (м.д. н.п. Курахівка) оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Згідно повідомлення Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості №581/13/06 від 11.05.2017 на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач просив повернути кошти на суму 28462,99 грн., нараховані за період перебування на обліку у центрі зайнятості ОСОБА_1 з 22.09.2016 по 09.04.2017, які склались із видатків на виплату допомоги по безробіттю застрахованим особам з урахуванням страхового стажу.

До повідомлення додано наказ Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості №105 від 11.05.2017 «Про повернення коштів роботодавцем».

У якості доказів направлення вказаного повідомлення з додатком відповідачу надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вручено 16.05.2017 представнику за довіреністю Безкровний.

Факт отримання даного звернення відповідач не заперечує.

Претензійна сума у встановлений термін та станом на дату прийняття рішення у справі добровільно відповідачем не сплачена.

Відповідно до довідки Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості №308 від 02.06.2017 ОСОБА_1 дохід за період з 29.09.2016 по 09.04.2017 становить 28462,99 грн.

Відтак, у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі за рішенням суду позивач просить суд стягнути з відповідача 28462,99 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

У запереченнях на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнає, вважає, що ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не може бути застосована у даному випадку, так як не відбулося поновлення безробітного на роботі, дія Кодексу законів про працю України не поширюється на військовослужбовців та на праводвідосини щодо проходження військової служби.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.04.2023 військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) є державною організацією та здійснює свою діяльність за кодом 84.24 Діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки (основний).

Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон).

Пунктами 2, 6, 8 ч.1 ст.1 Закону встановлено, що суб`єктами страхування на випадок безробіття є застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Об`єктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім`ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону. Страховий випадок - це, зокрема, подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Частиною 1 ст.6 Закону передбачено, що застраховані особи мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону видом забезпечення за цим Законом, серед іншого, є допомога по безробіттю.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Приписами ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» (у редакції станом на момент існування спірних правовідносин) передбачено, що статусу безробітного може набути:

1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;

2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам»;

3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення»).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

У пункті 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» » (у редакції станом на момент існування спірних правовідносин) встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» закріплено, що платниками єдиного внеску є: роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 втратив роботу з незалежних від нього обставин та в установленому законодавством порядку зареєстрований як безробітний. Позивач виплатив ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у сумі 28462,99 грн. за період з 29.09.2016 по 09.04.2017.

Відповідно до Положення про Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості, затверджений наказом Одеського обласного центру зайнятості №93 від 11.05.2016, Білгород-Дністровський міськрайонний центр зайнятості (базовий центр зайнятості) є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості. Базовий центр зайнятості виконує завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначеними законами України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення», до внесення відповідних законів (п.2 постанови Кабінету Міністрів України №90 від 05.03.2014 «Деякі питання державного управління зайнятості населення»).

Суд встановив, що призначення, звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_1 здійснювалося відповідачем у даній справі, який по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем в розумінні частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а тому саме на ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, законодавством передбачено право позивача стягувати з відповідача суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок відповідача як роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція викладена у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 12.07.2018 у справі №914/586/17, від 09.07.2018 у справі №914/1875/17, від 12.06.2018 у справі №914/2087/17.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок роботодавця відшкодувати центру зайнятості вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у тому випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і вимушена стати на облік, як безробітна та отримувати страхові виплати.

За таких обставин, сума матеріального забезпечення, виплачена Білгород-Дністровським міськрайонним центром зайнятості Гурову К.І. в розмірі 28462,99 грн. в період його перебування на обліку в районному центрі зайнятості з 29.09.2016 по 09.04.2017 як безробітного, підлягає поверненню роботодавцем, оскільки судом встановлено неправомірність дій роботодавця відносно застрахованої особи та поновлено її на роботі.

Відтак, твердження відповідача, які покладені в основу його заперечень, судом відхилено.

V. Висновки суду:

З огляду на встановлені обставини справи та мотиви з яких виходить суд, позовні вимоги Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, м.Краматорськ Донецької області, про стягнення витрат на допомогу по безробіттю у розмірі 28462,99 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подання позову) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Для звернення до господарського суду: з позовною заявою майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240000,00 грн.).

Позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою майнового характеру, загальну сума позовних вимог складає 28462,99 грн. Отже, відповідно до приписів ст.4 Закону України «Про судовий збір» останній мав сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позивач, на користь якого ухвалене судове рішення, звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду в силу приписів п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подання позову), тому відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України при постановленні рішення, судові витрати підлягають стягненню у розмірі 1600,00 грн. з відповідача на користь державного бюджету.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, м.Краматорськ Донецької області, про стягнення витрат на допомогу по безробіттю у розмірі 28462,99 грн., задовольнити.

2.Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , р/р 0445 Державна казначейська служба України у м.Київ, код банку 820172) на користь Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості (67701, Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Миколаївська, буд.12, , до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття: р/р НОМЕР_5 в УДКС у Білгород-Дністровському районі, МФО 828011) витрати на допомогу по безробіттю у розмірі 28462,99 грн

3.Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , , р/р 0445 Державна казначейська служба України у м.Київ, код банку 820172) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, , отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (EAП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5.В судовому засіданні 26.04.2023 ухвалено вступну та резолютивну частини рішення.

6.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7.Повний текст судового рішення складено 05.05.2023.

Суддя О.В. Кротінова