УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

08.05.2023Справа № 910/75/23

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

заяву Міністерства внутрішніх справ України

про забезпечення позову

у справі № 910/75/23

за позовом 1) Міністерства внутрішніх справ України

2) Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Персевбуд"

2) Товарної біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Фонду державного майна України

про визнання недійсними аукціонів та договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Міністерство внутрішніх справ України (далі - позивач-1) та Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" (далі - позивач-2) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Персевбуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.08.2018, укладеного між Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Персевбуд", на підставі якого було відчужено державне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, проїзд Військовий, 8, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 3 760,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорюваний договір було укладено з урахуванням погодження уповноважених органів, отриманого на підставі підробленого документа.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачам строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

26.01.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивачів надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/75/23, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.03.2023.

22.03.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-1 надійшли заяви про залучення до участі у справі Національного антикорупційного бюро України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача та Товарної біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

У підготовче засідання 22.03.2023 з`явились представники позивачів, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання відповідач був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 22.03.2023 суд відмовив у задоволенні заяви про залучення до участі у справі Національного антикорупційного бюро України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у зв`язку з її безпідставністю, відклав на наступне підготовче засідання вирішення заяви позивача-1 про залучення до участі у справі Товарної біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 12.04.2023.

24.03.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-1 надійшли заяви про залучення до участі у справі Національного антикорупційного бюро України і Фонду державного майна України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та Товарної біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

07.04.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивачів надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої позивачі просять:

- визнати недійним повторний аукціон, проведений 27.07.2018 Товарною біржею "Універсальна товарно-сировинна біржа", за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 51, оф. 11, з продажу державного майна, що обліковується на балансі Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси", а саме лоту № 1 - нежитлова будівля виробничих майстерень із підсобними приміщеннями (Літ. 2Г) загальною площею 1 025 кв.м, інвентарний № 10300027, розташованих за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, та оформленого протоколом № 1;

- визнати недійним повторний аукціон, проведений 27.07.2018 Товарною біржею "Універсальна товарно-сировинна біржа", за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 51, оф. 11, з продажу державного майна, що обліковується на балансі Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси", а саме лоту № 2 - нежитлових будівель виробничої бази (Літ. 2А, 2Б, 2В, 2Д, 2Є, 2Ж, 2З) загальною площею 2735,4 кв.м, інвентарний № 10300026, розташованих за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, та оформленого протоколом № 2;

- визнати недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 28.08.2018, укладений між Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Персевбуд", на підставі якого було відчужено державне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, проїзд Військовий, 8, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 3 760,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

07.04.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивачів надійшло клопотання про залучення до участі в справі Товарної біржі "Універсальна товарно-сировинна біржа" в якості співвідповідача і залишення без розгляду раніше поданої заяви про залучення цієї особи в якості третьої особи.

10.04.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У підготовче засідання 12.04.2023 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 12.04.2023 суд розглянув вищенаведені заяви та клопотання сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 прийнято до розгляду заяву Міністерства внутрішніх справ України та Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" про зміну предмета позову, залучено Товарну біржу "Універсальна товарно-сировинна біржа" до участі у справі в якості співвідповідача, залучено Фонд державного майна України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів та серед іншого встановлено учасникам справи строки для подання ними відповідних заяв по суті справи. Підготовче засідання відкладено на 10.05.2023.

25.04.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Фонду державного майна України надійшли письмові пояснення.

28.04.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Міністерства внутрішніх справ України надійшла відповідь на відзив.

08.05.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Міністерства внутрішніх справ України надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що знаходиться за адресою: м. Київ, Військовий проїзд, 8, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 3760,4 кв.м, що перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Персевбуд".

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що у нього існують підстави вважати, що нерухоме майно, яке є предметом оспорюваного договору, може бути відчужено відповідачем-1, а відтак невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

За доводами позивача, можливість відповідача-1 розпорядитися нерухомим майном, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивачів, а також унеможливить повернення майна у разі визнання судом договору про його відчуження недійсним, тому єдиним реальним способом здатним забезпечити (гарантувати) подальше виконання рішення суду в даній справі в разі задоволення позовних вимог є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на зазначене нерухоме майно.

Розглянувши заяву Міністерства внутрішніх справ України про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами частин 1, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Предметом заявленого позову є вимоги позивачів про визнання недійними повторних аукціонів, проведених 27.07.2018 Товарною біржею "Універсальна товарно-сировинна біржа" з продажу державного майна, що обліковується на балансі Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси", а також визнання недійсним укладеного за наслідками проведення цих торгів Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.08.2018, укладеного між Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Персевбуд", на підставі якого було відчужено державне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, проїзд Військовий, 8, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 3 760,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Відповідно до ч. 2 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, у зв`язку з чим позивач-1 зазначає, що відчуження відповідачем-1 нерухомого майна, яке є предметом Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.08.2018, ускладнить захист прав позивачів у порядку застосування реституції.

Водночас позовна заява не містить вимог про застосування наслідків недійсності Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.08.2018, укладеного між Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-Ресурси" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Персевбуд".

Судове рішення у разі задоволення вимог немайнового характеру не вимагатиме примусового виконання. Тому в даному випадку застосовуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19, від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

З наведеного слідує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Відтак, зважаючи, що в разі задоволення позову в цій справі судове рішення не передбачатиме примусового виконання, то відсутній зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позову.

Крім того, позивачем-1 у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не надано суду жодного доказу, в розумінні чинного процесуального закону, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Матеріали справи не містять доказів існування у відповідача-1 наміру відчужити нерухоме майно та/або вчинення ним дій, спрямованих на його відчуження, при цьому з долученого до заяви про забезпечення позову витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, проїзд Військовий, 8, а саме: нежитлових будівель загальною площею 3 760,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) вбачається, що 19.09.2019 було зареєстровано обтяження (запис № 33299719) у вигляді арешту нерухомого майна на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 05.08.2019 у справі № 757/39050/19-к, а 02.10.2020 було зареєстровано обтяження (запис № 38483954) у вигляді податкової застави на підставі Акту опису майна у податкову заставу Головного управління ДПС у м. Києві № 21/26-15-13-07-27 від 30.09.2020.

За висновком суду, заява про забезпечення позову мотивована виключно припущеннями позивача-1 щодо можливого ухилення відповідача від виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Відтак позивачем-1 у встановленому процесуальним законом порядку не доведено суду, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Нечай