За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики"
до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"
про стягнення грошових коштів
за зустрічним позовом Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики"
про стягнення грошових коштів
Щодо розгляду заяви б/н від 30.03.2023 року «Про ухвалення додаткового рішення» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики"
Суддя Котков О.В.
Секретар судового засідання Горенюк Т.О.
Представники учасників справи:
від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) Васюк М.М.;
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Янушевич О.Ю.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2023 року у справі № 910/10308/22 первісний позов задоволено повністю; стягнуто з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія Автоматики» грошові кошти: основного боргу - 32 580,00 грн. та судовий збір - 2481,00 грн.; в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

14.04.2023 року через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики" надійшла заява б/н від 30.03.2023 року «Про ухвалення додаткового рішення», в якій заявник просить стягнути з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія Автоматики» витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 року призначено розгляд заяви б/н від 30.03.2023 року «Про ухвалення додаткового рішення» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики" у справі № 910/10308/22 на 04.05.2023 року.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява б/н від 30.03.2023 року «Про ухвалення додаткового рішення» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики" підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Виходячи із змісту положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/19.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Виходячи із змісту статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

На виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні з позовом до суду позивач повідомив, що орієнтовний попередній розрахунок витрат на правову допомогу, які позивач очікує понести складає 10 000,00 грн. Остаточний розмір витрат буде визначений з урахуванням вчинених процесуальних дій.

Так, у відповідності до наданих ТОВ «Лінія Автоматики» доказів розмір понесених витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду первісного позову становить 10 000,00 грн.

Судом встановлено, що 15.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінія Автоматики» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 175 (договір), відповідно до п. 1.2. якого клієнт дає завдання, а адвокатське об`єднання зобов`язується відповідно до завдання клієнта надавати йому юридичні послуги (правову допомогу) за відповідну плату. У свою чергу клієнт зобов`язується оплатити такі юридичні послуги та фактичні витрати адвокатського об`єднання, пов`язані з наданням таких послуг.

Згідно з п. 5.1. договору плата за надані адвокатським об`єднанням послуги за цим договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліку послуг зазначених у додатках, що є невід`ємною частиною даного договору.

За умовами п. 5.3. договору послуги вважаються оплаченими з моменту надходження грошових коштів на поточний рахунок адвокатського об`єднання або з видачею довідки про підтвердження надходження грошових коштів/прибуткового касового ордеру.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2022 року. Після закінчення терміну дії даного договору встановленого п. 8.1. цього договору, у разі відсутності письмових заперечень сторін протягом одного місяця, договір вважається поновлений на строк, який був раніше встановлений даним договором (п. 8.1., 8.5. договору).

Додатком № 1 від 05.09.2022 року до договору № 175 від 15.08.2022 року встановлено, що розмір гонорару адвокатського об`єднання за надання послуг складається з загальної кількості годин витрачених адвокатським об`єднанням на надання послуг. 1 (одна) година наданої правової допомоги адвокатським об`єднанням клієнту за цим договором складає 1000,00 грн. Гонорар (вартість послуг) за цим договором оплачується клієнтом протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати набрання чинності судового рішення у справі на підставі виставленого рахунку.

В п. 2 додатку № 1 від 05.09.2022 року до договору № 175 від 15.08.2022 року визначено послуги, які адвокатське об`єднання надає клієнтові за цим договором (перелік не є вичерпним): юридичний аналіз документів, які надані клієнтом та формування правової позиції; підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з АГК «Північ» до Господарського суду міста Києва; отримання інформації у суді щодо руху справи та ознайомлення з матеріалами справи; надання клієнту інформації щодо руху справи у Господарському суді міста Києва; надання клієнтові усних консультацій з приводу вчинених процесуальних дій в рамках справи; участь в судових засіданнях у справі; інше.

29.03.2023 року між клієнтом та адвокатським об`єднанням складено та підписано акт наданих послуг згідно договору № 175 від 15.08.2022 року, в якому детально наведено перелік наданих послуг та визначено їх вартість.

Зі змісту вказаного акта вбачається, що адвокатське об`єднання надало клієнтові наступну правничу допомогу: 1. Проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі № 910/10308/22; підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з АГК «Північ» до Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/10308/22 (5000,00 грн.); 2. Підготовка та подання відповіді на відзив до Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі № 910/10308/22 (2000,00 грн.); 3. Підготовка та подання клопотання про витребування доказів до Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі № 910/10308/22 (500,00 грн.); 4. Підготовка та подання клопотання про виклик свідків до Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі № 910/10308/22 (500,00 грн.); 5. Участь в судовому засіданні 16.02.2023 у справі № 910/10308/22 у приміщенні Господарського суду міста Києва (1000,00 грн.); 6. Участь в судовому засіданні 23.02.2023 у справі № 910/10308/22 у приміщенні Господарського суду міста Києва (1000,00 грн.). Вартість 1 години наданих послуг (надання професійної правничої допомоги) клієнту адвокатського об`єднання складає 10 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 10 000,00 грн.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія Автоматики» у даній справі здійснювалося адвокатом Васюком М.М. на підставі ордеру серії АІ № 1285406 від 28.09.2022 року.

10.04.2023 року через відділ діловодства суду від Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" надійшло клопотання б/н б/д «Про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами», в якому АГК «Північ» просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 5000,00 грн. В обгрунтування поданого клопотання посилається на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним, неспівмірним зі складністю справи та ціною позову.

Право - це система загальних загальнообов`язкових, формально-визначених правил поведінки, які встановлюються, охороняються і гарантуються державою з метою врегулювання найважливіших суспільних відносин.

Юридичний обов`язок - міра необхідної поведінки особи. Це об`єктивно необхідна та можлива поведінка, котра забезпечує реальність можливостей, наданих суспільством та державою індивіду.

Суд зазначає, що в контексті статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якою визначені права та обов`язки учасників справи, надання послуг з: проведення правового аналізу наданих документів клієнтом; аналізу законодавчої бази, що регулює спірні відносини; вивчення судової практики; підготовки та подання відповіді на відзив; підготовки та подання клопотання про витребування доказів; підготовки та подання клопотання про виклик свідків, є правом учасника, а не його обов`язком, відтак покладення на АГК «Північ» вказаних судових витрат в частині зазначених вище послуг є недоведеним та необґрунтованим.

Разом з тим, на переконання суду, надання адвокатом вищевказаних послуг в контексті даної справи не можна вважати такими, що є неминучими та необхідними.

Стосовно затраченого часу 16.02.2023 року у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва у справі № 910/10308/22 представником визначено тривалість 1 година, в той час як підготовче засідання тривало з 10:41:30 по 11:04:53.

Стосовно затраченого часу 23.02.2023 року у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва у справі № 910/10308/22 представником визначено тривалість 1 година, в той час як підготовче засідання тривало з 12:56:26 по 13:00:15.

Таким чином, витрати затраченого часу у підготовчих засіданнях 16.02.2023 року та 28.02.2023 року в Господарському суді міста Києва у справі № 910/10308/22 представником ТОВ «Лінія Автоматики» не можуть враховуватися, як співрозмірні витраченому адвокатом часу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Таким чином, суд вважає, що заявлений ТОВ «Лінія Автоматики» до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із предметом позову та наданих адвокатом послуг, стягнення адвокатських витрат у зазначеній заявником сумі не відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості і становить надмірний тягар для відповідача, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за представництво інтересів ТОВ «Лінія Автоматики» за наслідками розгляду первісного позову складає 5450,00 грн.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву б/н від 30.03.2023 року «Про ухвалення додаткового рішення» представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінія Автоматики" у справі № 910/10308/22 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» (ідентифікаційний код 25661903, адреса: 02232, м. Київ, вул. Закревського, 93) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія Автоматики» (ідентифікаційний код 33399728, адреса: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. С.Лазо, 20) витрати на правничу допомогу в розмірі 5450,00 грн. (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 11.05.2023р.

Суддя О.В. Котков