РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.04.2023Справа № 910/7234/21

За позовом Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича

до 1. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Горенюк Т.О.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явилися;

від відповідача-1 не з`явилися;

від відповідача-2 Шабельник К.П.

від третьої особи не з`явилися.

В судовому засіданні 20.04.2023 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника відповідача-2, що повне рішення буде складено 04.05.2023 року.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Попов Вячеслав Євгенович (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № Ф/23-03 від 05.05.2021 року до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (відповідач-2) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 526 840,00 грн., з них: 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень) - з відповідача-1 та 426 840,00 грн. (чотириста двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень) - з відповідача-2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) № 23/03/2021 від 23.03.2021 року до позивача перейшло право вимоги до відповідачів щодо відшкодування збитків у зв`язку з пошкодження транспортного засобу "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2019 року у розмірі 526 840,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7234/21, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

23.06.2021 року через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" надійшов відзив на позовну заяву № 01-04-338 від 18.06.2021 року, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що у відповідача не виник обов`язок виплачувати страхове відшкодування, оскільки винна водія ОСОБА_2 не встановлена, тому останній не є винною особою у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 01.06.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 року постановлено здійснювати розгляд справи № 910/7234/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.07.2021 року.

В підготовчому засіданні 20.07.2021 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , призначено судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов`язано учасників судового процесу надати на вимогу експерта всі необхідні для проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи документи.

18.04.2022 року через відділ діловодства суду Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз супровідним листом № 3950 від 17.03.2021 року були повернуті матеріали справи № 910/7234/21 разом з висновком експерта № 3950 від 17.03.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2022 року поновлено провадження у справі № 910/7234/21 та повідомлено учасників справи, що дата, час і місце підготовчого засідання у цій справі будуть визначені судом після припинення воєнного стану в Україні, про що учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

З огляду на те, що на території міста Києва, де здійснює свою діяльність Господарський суд міста Києва, не ведуться активні бойові дії, з метою забезпечення конституційних прав учасників справи на судовий захист, безперервного здійснення правосуддя та дотримання розумності строків розгляду справ, суд призначив справу № 910/7234/21 до розгляду у судовому засіданні на 14.06.2022 року, про що учасників справи було повідомлено ухвалою суду від 19.05.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 року підготовче засідання відкладено на 14.07.2022 року.

В підготовчих засіданнях 14.07.2022 року та 16.08.2022 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 року призначено у справі № 910/7234/21 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов`язано учасників судового процесу надати на вимогу експерта всі необхідні для проведення судової автотоварознавчої експертизи документи та зупинено провадження у справі.

20.02.2023 року через відділ діловодства суду Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз супровідним листом № 622/09/вих.-23/ЛЕП від 08.02.2022 року були повернуті матеріали справи № 910/7234/21 разом з висновком експерта № 3469-Е від 08.02.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2023 року поновлено провадження у справі № 910/7234/21, підготовче засідання призначено на 28.03.2023 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 28.03.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/7234/21 до судового розгляду по суті на 20.04.2023 року.

В судовому засіданні 20.04.2023 року представник відповідача-2 позовні вимоги просив задовольнити частково з урахуванням висновку експерта № 3469-Е від 08.02.2023 року та стягнути з відповідача-2 на користь позивача 237 733,24 грн. Крім того, представник відповідача-2 просила залишити без розгляду заяву за підписом директора ТОВ "Західна агровиробнича компанія", якою він просив повернути відповідачу-2 залишки пошкодженого автомобіля.

Представники інших учасників справи в судове засідання 20.04.2023 року не з`явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача-2, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2019 року близько 10:40 на автодорозі Київ-Чоп в с. Привільне сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21214», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Власником автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , а власником автомобіля «ВАЗ 21214», державний номерний знак НОМЕР_2 - ТОВ "Західна агровиробнича компанія".

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10.08.2019 року серії ОБ № 113457 ОСОБА_2 01.06.2019 року об 10 годині 40 хвилин на автодорозі Київ-Чоп в с. Привільне Дубенського району Рівненської області керуючи автомобілем ВАЗ212140 д.н. НОМЕР_3 не врахував дорожню обстановку перед початком руху, не переконався в безпечності маневру розворот, змінив напрям руху з правої крайньої полоси розгону перестроївшись в ліву полосу руху, допустивши зіткнення з автомобілем Ауді А-6, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою слідчого слідчого відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Воронко В.П. від 18.07.2019 року кримінальне провадження №40000476 від 01.06.2019 року по факт дорожньо-транспортної пригоді, що мала місце 01.06.2019 року в с. Привільне Дубенського району Рівненської області закрито, в зв`язку з відсутністю в діях водія автомобіля ВАЗ Нива ОСОБА_2 та водія автомобіля Ауді А-6 ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

При цьому, у вказаній постанові слідчим відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Воронко В.П. встановлено, що враховуючи протокол огляду місця події та схему ДТП, свідчення свідків водій автомобіля «ВАЗ Нива» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто ОСОБА_2 при перестроюванні з крайньої правої полоси руху (полосі розгону) в ліву полосу руху не переконався належним чином, що це буде безпечно, та здійснивши маневр створив небезпеку для автомобіля марки «Ауді А6». За наведених обставин, слідчий відділення Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Воронко В.П. дійшов висновку, що в діях водія автомобіля «ВАЗ Нива» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 12.10.2020 року у справі № 568/1267/19 провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

З наданої до матеріалів справи ремонтної калькуляції № YK_2019 від 01.06.2019 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 становить 601 402,55 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП, відповідно до звіту № 432Е від 10.06.2021 року ПП «Експрес-Сервіс-Альфа» складає 516 840,48 грн.

Відповідно до звіту № 432Е від 10.06.2021 року ПП «Експрес-Сервіс-Альфа» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП, складає 516 840,48 грн.

У висновку № 50/21 автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження від 12.03.2021 року, складеного за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2019 року, судовим експертом Скороход К.М. встановлено, що пояснення водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 стосовно обставин ДТП технічно не спроможні; в даній дорожній обстановці ситуації дії водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України; в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не вбачається; у даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходяться (перебувають) дії водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , які не відповідають вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху; в діях водія автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 причинний зв`язок між його діями і виникненням даної ДТП відсутній.

Відносини між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Еталон", як страховиком та власником автомобіля «ВАЗ 21214», державний номерний знак НОМЕР_2 , як страхувальником врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9003864. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн.

23.03.2021 року між ОСОБА_1 (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 23/03/2021 (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги до боржника, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора щодо відшкодування збитків завданих останньому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.06.2019 року близько 10 год. 40 хв. по автодорозі Київ-Чоп, під керуванням ОСОБА_2 , 27.07.1995 року, котрий керував автомобілем «ВАЗ-Нива» д.н.з НОМЕР_3 , який працював в ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та був застрахований в ПАТ СК «Еталон».

Відповідно до п. 2.2. договору загальний розмір заборгованості боржника/-ів, право вимоги до якої відступається згідно цього договору становить 526 840,00 грн., що являє собою розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_4 » номер кузова НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_1 (документи, які підтверджують матеріальний збиток та вину особи, яка завдала збиток: звіт № 423E від 10.06.2019 року, висновок № 50/21 від 12.03.2021 року, платіжне доручення про сплату 10 000 грн.).

У додатковій угоді № 1 від 29.06.2021 року до договору № 23/03/2021 від 23.03.2021 року визначено, що боржниками за договором № 23/03/2021 від 23.03.2021 року є ПАТ «Страхова компанія «Еталон» (ліміт страхового відшкодування - 100 000,00 грн.) та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" (матеріальна шкода, різниця між лімітом страхового відшкодування - 426 840,00 грн.); потерпілою особою: ОСОБА_1 (водій ОСОБА_3 , «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_4 ); винною особою: ОСОБА_2 («ВАЗ-Нива» д.н.з НОМЕР_3 ).

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) № 23/03/2021 від 23.03.2021 року він набув право вимоги до відповідачів щодо відшкодування збитків у зв`язку з пошкодження автомобіля "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2019 року у розмірі 526 840,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

В силу пункту 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вже зазначалося судом вище, станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ Нива», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ "СК "Еталон" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9003864.

За змістом інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ станом на 01.06.2019 року, яка була надана Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Отже, виходячи зі встановленого полісом № АМ/9003864 ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну (100 000,00 грн.) і франшизи в сумі - 0,00 грн., суд дійшов висновку, що розмір невиплаченого ПАТ "СК "Еталон" страхового відшкодування становить 100 000,00 грн.

Як зазначалося вище, 23.03.2021 року між ОСОБА_1 (первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 23/03/2021 (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. якого, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги до боржника, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора щодо відшкодування збитків завданих останньому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.06.2019 року близько 10 год. 40 хв. по автодорозі Київ-Чоп, під керуванням ОСОБА_2 , 27.07.1995 року, котрий керував автомобілем «ВАЗ-Нива» д.н.з НОМЕР_3 , який працював в ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та був застрахований в ПАТ СК «Еталон».

Відповідно до п. 2.2. договору загальний розмір заборгованості боржника/-ів, право вимоги до якої відступається згідно цього договору становить 526 840,00 грн., що являє собою розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_4 » номер кузова НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_1 .

У додатковій угоді № 1 від 29.06.2021 року до договору № 23/03/2021 від 23.03.2021 року визначено, що боржниками за договором № 23/03/2021 від 23.03.2021 року є ПАТ «Страхова компанія «Еталон» (ліміт страхового відшкодування - 100 000,00 грн.) та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" (матеріальна шкода, різниця між лімітом страхового відшкодування - 426 840,00 грн.); потерпілою особою: ОСОБА_1 (водій ОСОБА_3 , «AUDI A6» д.н.з. НОМЕР_4 ); винною особою: ОСОБА_2 («ВАЗ-Нива» д.н.з НОМЕР_3 ).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514, 516 Цивільного кодексу України закріплено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи укладення договору про відступлення права вимоги (цесії) № 23/03/2021 від 23.03.2021 року, позивач - ФОП Попов В.Є. набув права грошової вимоги до боржників, відповідальних за збитки, завдані внаслідок ДТП, яка мала місце 01.06.2019 року на автодорозі Київ-Чоп.

Відповідач-1 проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення не встановлена, тому відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, тому підстави для виплати страхового відшкодування відсутні.

На підтвердження викладених у відзиві обставин відповідач-1 надав висновок експерта № 015-05(Е)/21 від 08.06.2021 року, складений судовий експертом Півень В.В., в якому встановлено, що пояснення водія автомобіля AUDI A6 д/н НОМЕР_6 ОСОБА_3 та пасажира ОСОБА_4 , щодо виїзду автомобіля ВАЗ-21214 д/н НОМЕР_2 перед зіткненням в крайню ліву смугу майже перпендикулярно до подвійної розділової лінії дорожньої розмітки є технічно неспроможними; вирішити питання, щодо наявності або відсутності технічної можливості водію автомобіля AUDI A6 д/н НОМЕР_6 ОСОБА_3 уникнути зіткнення транспортних засобів, виходячи з викладених ним та пасажиром ОСОБА_4 обставин розвитку пригоди не є можливим, оскільки викладені ними обставини пригоди в частині просторово - часових параметрів взаємного зближення транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням в комплексі є технічно неспроможними; виходячи з обставин розвитку пригоди, викладених водієм автомобіля ВАЗ-21214 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 та пасажирами його автомобіля ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , водій автомобіля AUDI A6 д/н НОМЕР_6 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, належним чином виконавши вимоги п. 13.1. ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру, виходячи з наданих на дослідження матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач проти доводів відповідача-1 заперечив, з огляду на те, що саме на ПАТ "СК "Еталон" покладено обов`язок доведення відсутності вини його страхувальника ( ОСОБА_2 ) в завданні шкоди постраждалому.

Слід зазначити, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, зазначає про те, що винуватцем спірної ДТП є ОСОБА_2 - водій автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідач, у свою чергу, вважає, що вина ОСОБА_2 у спірній ДТП не встановлена, матеріли справи судового рішення, яким була б встановлена винна у спірній ДТП ОСОБА_2 , не містить.

За вимогами процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Тобто, за відсутності встановлення вини учасників ДТП, яке сталося за взаємодії джерел підвищеної небезпеки, до моменту розгляду в суді справи про відшкодування відповідної шкоди, суд, який розглядає справу, зобов`язаний установити усі вищезазначені обставини ДТП, зокрема винну особу або ступінь вини кожного з учасників ДТП, для правильного застосування статті 1188 Цивільного кодексу України.

З урахуванням зазначених норм чинного Цивільного кодексу України, для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, в першу чергу необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії. Відтак цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2018 року у справі № 910/20412/16, в якій зазначено, що суд при розгляді справи не позбавлений та не обмежений у праві самостійно, в рамках розгляду даного виду спору та при наявності відповідних документальних доказів, встановити наявність/відсутність вини в діях особи.

У відповідності до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, з метою встановлення вини та відповідність дій кожного з водіїв технічним вимогам Правил дорожнього руху України, які є у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 року призначено у справі № 910/7234/21 судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- Яким чином в момент первинного контакту були розташовані між собою автомобілі "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 та "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 та в якому місці відбулося їх зіткнення?

- Чи технічно спроможні пояснення водія автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 та пасажира ОСОБА_4 , щодо виїзду автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 перед зіткненням в крайню ліву смугу майже перпендикулярно до подвійної розділової лінії дорожньої розмітки?

- Чи мав водій автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, виходячи з викладених ним та пасажиром ОСОБА_4 обставин розвитку пригоди?

- Чи мав водій автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, виходячи з викладених водієм автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 та пасажирами його автомобіля ОСОБА_5 і ОСОБА_7 обставин розвитку пригоди ?"

- Чи технічно спроможні пояснення водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 стосовно обставин справи виникнення ДТП?

- Чи є в діях водія автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху?

- Чи є в діях водія автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху?

У висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 3949 від 29.12.2021 року встановлено наступне.

1. У даному випадку мало місце попутне кутове зіткнення автомобілів Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ВАЗ 21214 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_3 , при якому їхні повздовжні осі розміщувались під кутом білі 30°, так як це показано на схемі №2, що додається до цього висновку.

2. Місце зіткнення автомобілів Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ВАЗ 21214 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходиться на лівій смузі руху правої сторони дороги, виходячи з напрямку руху в сторону м. Рівне, в районі розміщення початку сліду бокового юзу лівого переднього колеса автомобіля ВАЗ 21214 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_3 , тобто на віддалі біля 0,3 м від лінії горизонтальної розмітки 1.5, яка ділить смуги руху протилежних напрямків.

3. Покази водія автомобіля Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та пасажира цього автомобіля свідка ОСОБА_4 в частині виїзду водія автомобіля ВАЗ 21214 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перед зіткненням із правої крайньої смуги руху в ліву правої сторони дороги, виходячи з напрямку руху в сторону м. Рівне, з технічної точки зору є спроможними, а їх же покази в частині розміщення цього автомобіля в момент зіткнення відносно елементів дороги майже перпендикулярно до подвійної лінії горизонтальної розмітки, яка поділяє смуги руху протилежних напрямків, з технічної точки зору є неспроможними.

4. Покази водія автомобіля ВАЗ 21214 «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 в частині здійснення ним повороту ліворуч з лівої крайньої смуги руху правої сторони дороги, виходячи з напрямку руху в сторону м. Рівне, та розміщення його автомобіля в момент зіткнення з автомобілем Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно елементів дороги під кутом біля 25°-30° до подвійної лінії горизонтальної розмітки, яка поділяє смуги руху протилежних напрямків, з технічної точки зори є неспроможними.

У висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 3950 від 17.03.2022 року встановлено наступне.

1. По причинам вказаним в дослідницькій частині надані покази водієм ОСОБА_2 стосовно обставин виникнення ДТП, не відповідали технічно-спроможним та не приймались у подальшому дослідженні. Оскільки технічно неспроможні дані могли ввести в оману суд, та привести експерта до необгрунтованих висновків.

2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Audi» виходячи з викладених ним та пасажиром ОСОБА_4 обставин розвитку пригоди, не мав технічної можливості шляхом застосування гальмування керованого ним автомобіля зупинитись до місця зіткнення з автомобілем «ВАЗ», шляхом своєчасного застосування гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі), виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

3. По причинам вказаним в дослідницькій частині, встановити: ... «Чи мав водій автомобіля "Audi А6", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, виходячи з викладених водієм автомобіля «ВАЗ 21214», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_2 та пасажирами його автомобіля ОСОБА_5 і ОСОБА_7 обставин розвитку пригоди?» - не представляється можливим.

4. Враховуючи вищенаведене в даному випадку в діях водія автомобіля «ВАЗ», ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам вимог п. п. 10.1, 10.4 ПДР Правил дорожнього руху України.

5. Враховуючи вищенаведене в даному випадку в діях водія автомобіля "Audi А6" ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не вбачається.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У відповідності до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Із матеріалів Висновків вбачається, що вони обґрунтовані, містять докладний опис проведених досліджень, чіткі висновки з поставлених перед експертами питань, містять підписи судових експертів про їх попередження щодо кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність Висновків чи суперечливість їх іншим матеріалам справи учасниками справи не наведено, судом не встановлено.

Відтак, надані Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Висновки є належними та допустимими в розумінні ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі.

Надавши правову кваліфікацію вказаним обставинам, наданим доказам суд вважає, що наявні правові підстави вважати, що винуватцем спірної ДТП є ОСОБА_2 - водій автомобіля "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 .

Зважаючи на те, що полісом № АМ/9003864 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн., суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача-1 підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації ОСОБА_2 транспортного засобу «ВАЗ Нива», державний номерний знак НОМЕР_3 , у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідач-2 проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що не є страховиком "ВАЗ 21214", державний номерний знак НОМЕР_2 , а є страхувальником згідно полісу № АМ/9003864, тому зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 у товариства відсутнє.

Позивач заперечив проти доводів відповідача-2. Заперечення мотивує тим, що різниця між страховим відшкодуванням за полісом № АМ/9003864 та завданою матеріальною шкодою має бути сплачена ТОВ "Західна агровиробнича компанія" в силу положень ст. 1172 Цивільного кодексу України.

З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу транспортного засобу "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження у ДТП та розміру відновлювального ремонту транспортного засобу "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 , ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 року призначено у справі № 910/7234/21 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- Яка ринкова вартість транспортного засобу "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 до настання ДТП, а саме на дату 31.05.2019 року?

- Яка ринкова вартість транспортного засобу "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 у пошкодженому стані станом на 02.06.2019 року після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2019 року?

- На який розмір змінилася вартість транспортного засобу "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2019 року?

- Який розмір матеріального збитку станом на 02.06.2019 року, завданого власнику транспортного засобу "Audi А6", номерний знак НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2019 з урахуванням величини фізичного зносу (розрахувати окремо)?

У висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 3469-Е від 08.02.2023 року встановлено наступне.

1. Ринкова вартість автомобіля "Audi А6", реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний (VIN) номер НОМЕР_8 , з врахуванням його стану, визначеного із представлених матеріалів господарської справи № 910/7234/21 на дату оцінки - 31.05.2019, становила - 496671,09 грн. (чотириста дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят одна гривня 09 коп.).

2. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля "Audi А6", 2013 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний (VIN) номер НОМЕР_8 , внаслідок його пошкодження ДТП 01.06.2019, виходячи з даних про нього і його стан та даних про його пошкодження і необхідність ремонту, які можливо встановити з представлених судом матеріалів справи 910/7234/21, визначається у розмірі ринкової вартості цього автомобіля на момент його пошкодження, яка в цінах на дату ДТП - 01.06.2019, становила 496671,09 грн. (чотириста дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят одна гривня 09 коп.).

3. Ринкова вартість автомобіля "Audi А6", реєстраційний номер НОМЕР_7 , ідентифікаційний (VIN) номер НОМЕР_8 станом на 02 червня 2019 року, після його пошкодження у ДТП (в пошкодженому стані), виходячи з даних про нього і його стан та даних про його пошкодження і необхідність ремонту, які можливо встановити з представлених судом матеріалів справи 910/7234/21, становила - 258937,85 грн. (двісті п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 85 коп.).

4. Виходячи із умови поставленого питання, у даному випадку необхідно визначити різницю між ринковою вартістю досліджуваного транспортного засобу до пошкодження у ДТП, яка відбулася - 01.06.2019 та ринковою вартістю досліджуваного транспортного засобу після пошкодження у цій ДТП (у пошкодженому стані), яка у даному випадку еквівалентна вартості відновлювального ремонту із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, і розраховано у п.3 досліджень та становить 237733,24 грн (двісті тридцять сім тисяч сімсот тридцять три гривні 24 коп.).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судову експертизу" та статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", згідно наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року № 1335/5/1159) була затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика).

Пунктом 1.2. Методики визначено, що вона встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Відповідно до пункту 1.6. Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Пунктом 2.4. Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно із п. 3.9. Методики, фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації.

Порядок розрахунку коефіцієнта фізичного зносу визначений у пункті 7.38 Методики, згідно якого значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Як вбачається з інформації, яка міститься в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу "Audi А6", державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , вказаний транспортний засіб є легковий, а отже коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю, якщо строк експлуатації такого транспортного засобу не перевищує 7 років.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 транспортний засіб "Audi А6", державний реєстраційний номер НОМЕР_7 2013 року випуску, тому на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.06.2019 року, строк експлуатації транспортного засобу не перевищував 7 років, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що необхідність врахування коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу при розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "Audi А6", державний реєстраційний номер НОМЕР_7 відсутня.

Згідно з частиною першою статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

При цьому, з аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Так, ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у справі № 910/14685/17 від 05.05.2018 року.

Отже, з урахуванням правової позиції, визначеної Верховним Судом, можна констатувати, що для застосування ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України необхідно дотримання наступних умов: 1) особа, яка керувала транспортним засобом і з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода, має перебувати у трудових відносинах з власником транспортного засобу на підставі трудового договору або контракту; 2) роботодавець особи, яка керувала транспортним засобом і з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода, має на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіти таким транспортним засобом; 3) особа, з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода, має виконувати свої трудові (службові) обов`язки в момент вчинення такої дорожньо-транспортної пригоди.

Як свідчать матеріали справи, на момент вчинення спірної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ Нива», державний номерний знак НОМЕР_3 , перебував у трудових відносинах з ТОВ "Західна агровиробнича компанія".

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що посилання відповідача-2, що позивач не надав жодних доказів, що він має зобов`язання перед позивачем є необґрунтованими, оскільки в даному випадку зобов`язання відповідача-2 перед позивачем виникають на підставі ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, тому позовна вимога про стягнення з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" 426 840,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачами заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів: 1500,00 грн. - на відповідача-1 та 6402,60 грн. - на відповідача-2.

Щодо витрат позивача на правову допомогу у розмірі 18 900,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що попередній орієнтовний розмір витрат позивача на правову допомогу становить 18 900,00 грн.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 909/452/19, 02.11.2020 року у справі № 922/3548/19 та 18.11.2019 року у справі № 923/1121/17.

В обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу позивач надав наступні докази:

- договір про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року, укладений між ФОП Поповим В.Є. та адвокатом Самойленком П.М.;

- додаткову угоду № 1 від 30.04.2021 року до договору (акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги), у якій сторони погодили перелік послуг правової допомоги та їх вартість на загальну суму 18 900,00 грн.;

- довіреність від 29.01.2019 року, видану адвокату Самойленку П.М. на представництво ФОП Попова В.Є. у суді;

- свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 6314 від 24.01.2019 року;

- платіжне доручення № Р24А877232756А70066 від 30.04.2021 року.

Від відповідачів клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених витрат не надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи. Тому з огляду на задоволення позову у повному обсязі та зважаючи на приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку розподілу судових витрат між сторонами, відшкодуванню за рахунок відповідачів підлягають судові витрати на правничу допомогу у розмірі 18 900,00 грн.: 3587,43 грн. - з відповідача-1 та 15 312,57 грн. - з відповідача-2.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (ідентифікаційний код 20080515, адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд) на користь Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича (ідентифікаційний код НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошові кошти: страхового відшкодування - 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень), витрати на правову допомогу - 3587,43 грн. (три тисячі п`ятсот вісімдесят сім гривень 43 копійки) та судовий збір - 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (ідентифікаційний код 41099127, адреса: 35601, Рівненська обл., м. Дубно, пров. Центральний, 1) на користь Фізичної особи-підприємця Попова Вячеслава Євгеновича (ідентифікаційний код НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошові кошти: страхового відшкодування - 426 840,00 грн. (чотириста двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень), витрати на правову допомогу- 15 312,57 грн. (п`ятнадцять тисяч триста дванадцять гривень 57 копійок) та судовий збір - 6402,60 грн. (шість тисяч чотириста дві гривні 60 копійок).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.05.2023р.

Суддя О.В. Котков