ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/893/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Ярош А.І., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року про повернення позовної заяви, м. Одеса, суддя Сулімовська М.Б., повний текст ухвали складено та підписано 08.03.2023 року

у справі №916/893/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Євстратенка Ігоря Валерійовича, Одеська обл., Арцизький район, с. Виноградівка

про стягнення 1 056 642 грн. 11 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

У березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Євстратенка Ігоря Валерійовича, Одеська обл., Арцизький район, с. Виноградівка, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1 056 642 грн. 11 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, всупереч умовам укладеного між ним та Банком кредитного договору від 29.03.2021 року №-КД-1 та додаткової угоди до нього від 29.03.2021 року №1, належним чином не виконано зобов`язання з повернення кредитних коштів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у нарахованому позивачем розмірі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року у справі №916/893/23 (суддя Сулімовська М.Б.) позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ та додані до неї документи повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наданий на підтвердження повноважень адвоката Будьонного В.С. ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1119035 від 24.01.2022 року не містить назву як конкретного органу, у якому адвокатом надається правова допомога (Господарський суд Одеської області), так і назву групи органів, які визначені п.2 ч.1 ст.20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", з огляду на що вказаний ордер не підтверджує повноважень адвоката Будьонного В.С. представляти інтереси позивача у Господарському суді Одеської області.

Відтак, за висновками суду першої інстанції, відсутні підстави вважати, що позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підписано особою, яка має право її підписувати, а тому, вказану позовну заяву належить повернути заявнику з огляду на вимоги п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року у справі №916/893/23 про повернення позовної заяви скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник за доводами апеляційної скарги, зазначає, що оскільки воля довірителя викладається саме в договорі правничої допомоги, а інформація, зазначена в ордері, не має цьому суперечити, у даному випадку суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо прийнятності позовної заяви, мав можливість пересвідчитися в тому, що в ордері зазначаються саме ті органи та групи органів, на представлення інтересів яких довіритель уповноважив адвоката, та серед цих органів зазначені як всі суди будь-якої інстанції та спеціалізації в т. ч. місцеві суди, так і конкретно зазначені місцеві господарські суди (тобто чітко зазначена група органів як більш узагальнена, так і більш чітко визначена).

Тому, на переконання скаржника, докази, надані адвокатом, виключали будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент подачі позову, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Посилаючись на рішення Ради адвокатів України, сталу практику Верховного Суду та правові позиції Європейського суду з прав людини, скаржник, зазначаючи про надмірний формалізм, застосований судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали, наголосив, що у даному випадку адвокатом ордер наданий, в ордері графа щодо органу не пуста. вона заповнена, та в ній чітко зазначений відповідний пункт договору, в якому вказані такі органи, договір також долучений до матеріалів позовної заяви, з огляду на що, суд міг пересвідчитися у дійсній волі довірителя.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року про повернення позовної заяви у справі №916/893/23, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідач своїм правом згідно ч.1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Приписи ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України визначають, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 34 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на викладене вище, судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року про повернення позовної заяви у справі №916/893/23 має розглядатися у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувану у справі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду матеріалів оскарження ухвали, правових норм, які підлягають застосуванню, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року про повернення позовної заяви у справі №916/893/23 потребує скасування з передачею справи, яка переглядається, до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

У березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Євстратенка Ігоря Валерійовича, Одеська обл., Арцизький район, с. Виноградівка, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1 056 642 грн. 11 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, всупереч умов укладеного між ним та Банком кредитного договору від 29.03.2021 року №-КД-1 та додаткової угоди до нього від 29.03.2021 року №1, належним чином не виконано зобов`язання з повернення кредитних коштів, внаслідок чого, у останнього виникла заборгованість у нарахованому позивачем розмірі.

Вказана позовна заява датована 13.02.2023 року та містить підпис представника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ адвоката Будьонного В.С.

На підтвердження повноважень на подання позовної заяви адвокатом надано відповідні документи, а саме, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДП №5289 від 17.12.2021 року, видане Будьонному Віталію Сергійовичу; договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 12.01.2022 року з умов п. 1.1. якого вбачається, що адвокат здійснює представництво інтересів клієнта на умовах і в порядку, визначеному цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надану правову допомогу в порядку, визначеному цим договором.

При цьому, за умовами п. 1.2. договору, сторони домовились, що адвокат, в межах надання правової допомоги клієнту за цим договором: здійснює представництво інтересів клієнта у всіх судах будь-якої інстанції та спеціалізації в т. ч. у місцевих судах (місцевих загальних судах, місцевих господарських судах, місцевих адміністративних судах), апеляційних судах відповідного апеляційного округу (апеляційних судах з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційних господарських судах та апеляційних адміністративних судах), у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного суду, у Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду, у Касаційному господарському суді у складі Верховного суду, у Великій Палаті Верховного суду, Об`єднаних палатах Верховного суду, перед Науково-консультативною Радою Верховного суду, Конституційному Суді України під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, конституційного судочинства, у Державній казначейській службі України, у відносинах з державними та приватними виконавцями з усіх питань виконання рішень/ухвал суду, стороною яких є Банк; підписує заяви, скарги, заперечення, процесуальні та інші документи правового характеру (з правом подачі до суду та їх отримання), спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, сприяння їх у відновленні у разі порушення.

Вказаний договір набирає чинності з 12.01.2022 року і діє до 30.06.2022 року (включно) з можливістю укладення додаткової угоди на кожний наступний рік за згодою сторін з урахуванням пункту 3.4. договору (п. 2.1. договору).

Договір про надання правової допомоги підписано сторонами за допомогою АЦСК АТ КБ «ПриватБанк» та скріплено електронною печаткою позивача.

Також, з додаткової угоди до договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.06.2022 року №1 вбачається, що адвокат та клієнт домовилися внести зміни до вказаного договору, а саме, продовжити дію основного договору на період з 01.07.2022 року до 30.06.2023 року (включно).

Вказана додаткова угода підписана сторонами без заперечень та зауважень за допомогою АЦСК АТ КБ «ПриватБанк» та скріплена електронною печаткою позивача.

З ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 24.01.2022 року АЕ №1119035, який сформовано у особистому кабінеті адвоката, вбачається, що адвокат Будьонний Віталій Сергійович на підставі договору про надання правової допомоги від 12.01.2022 року б/н надає Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" правничу допомогу в органі, в якому надається правова допомога відповідно до п. 1.2. договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 12.01.2022 року.

Інших документів на підтвердження повноважень адвоката матеріали справи не містять.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року у справі №916/893/23 (суддя Сулімовська М.Б.) позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ та додані до неї документи повернуто позивачу, незгода з якою стала підставою для звернення скаржника до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви прийняття аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа може брати участь у судовому процесі особисто, тобто шляхом самопредставництва та (або) через представника. При цьому, особиста участь особи не позбавляє її права мати у цій справі представника.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 14.09.2021 року у справі 911/3242/20; від 13.03.2018 року у справі № 914/2772/16; від 21.03.2018 року у справі № 914/2771/16).

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Таким чином, обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в сумі свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України).

Виходячи зі змісту положень ст. 131-2 Конституції України, обов`язковою вимогою для здійснення представництва іншої особи у суді є те, що таке представництво може здійснювати виключно адвокат (за винятком випадків, встановлених законом).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"

Згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При цьому, ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пп. 12.3, 12.4 п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41, ордер містить наступні реквізити: посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, з матеріалів господарської справи вбачається, що представником позивача до матеріалів позовної заяви надано відповідні документи на підтвердження наявності у нього повноважень для представництва інтересів з правом підписання документів, що підтверджується наявним договором про надання правової допомоги від 12.01.2022 року та додатковою угодою до договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.06.2022 року №1.

Зокрема, з умов п. 1.1. договору вбачається, що адвокат здійснює представництво інтересів клієнта на умовах і в порядку, визначеному цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надану правову допомогу в порядку, визначеному цим договором.

При цьому, за умовами п. 1.2. договору, сторони домовились, що адвокат, в межах надання правової допомоги клієнту за цим договором: здійснює представництво інтересів клієнта у всіх судах будь-якої інстанції та спеціалізації в т. ч. у місцевих судах (місцевих загальних судах, місцевих господарських судах, місцевих адміністративних судах), апеляційних судах відповідного апеляційного округу (апеляційних судах з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційних господарських судах та апеляційних адміністративних судах), у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного суду, у Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду, у Касаційному господарському суді у складі Верховного суду, у Великій Палаті Верховного суду, Об`єднаних палатах Верховного суду, перед Науково-консультативною Радою Верховного суду, Конституційному Суді України під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, конституційного судочинства, у Державній казначейській службі України, у відносинах з державними та приватними виконавцями з усіх питань виконання рішень/ухвал суду, стороною яких є Банк; підписує заяви, скарги, заперечення, процесуальні та інші документи правового характеру (з правом подачі до суду та їх отримання), спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, сприяння їх у відновленні у разі порушення.

В свою чергу, сам по собі вказаний вище договір про надання допомоги є правочином, який в силу положень статті 204 Цивільного кодексу України, є правомірним, оскільки судом не було визнано його недійсним (презумпція правомірності), а також таким, що виражає волю особи - у даному випадку Банку, на те, що його інтереси у визначених договором органах представляє уособлений адвокат.

Таким чином, підставою для виникнення правовідносин між адвокатом та клієнтом, а також надання першим адвокатської допомоги, є саме вказаний вище договір, а ордер є письмовим документом, що у випадках, встановлених Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, які вже виникли на підставі відповідного договору.

Крім цього, як встановлено колегією суддів, наданий до позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ ордер у відповідності до підпунктів 12.3, 12.4 пункту 12 "Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги", затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року №41 містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, за вказаним ордером, адвокат Будьонний Віталій Сергійович на підставі договору про надання правової допомоги від 12.01.2022 року б/н надає Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" правничу допомогу в органі, в якому надається правова допомога відповідно до п. 1.2. договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 12.01.2022 року. Даний ордер містить підпис адвоката, має індивідуально визначений номер та серію та свідчить про те, що останній згенеровано у особистому кабінеті адвоката на офіційному сайті Національної асоціації адвокатури України.

Тобто, зазначаючи в ордері інформацію про те, що адвокатом надається правнича допомога в органі відповідно до п. 1.2. договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 12.01.2022 року та при цьому надавши суду примірник такого договору, представником позивача фактично визначено, що адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у всіх судах будь-якої інстанції та спеціалізації в т. ч. у місцевих судах (місцевих загальних судах, місцевих господарських судах, місцевих адміністративних судах), апеляційних судах відповідного апеляційного округу (апеляційних судах з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційних господарських судах та апеляційних адміністративних судах), у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного суду, у Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду, у Касаційному господарському суді у складі Верховного суду, у Великій Палаті Верховного суду, Об`єднаних палатах Верховного суду, перед Науково-консультативною Радою Верховного суду, Конституційному Суді України під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, конституційного судочинства, у Державній казначейській службі України, у відносинах з державними та приватними виконавцями з усіх питань виконання рішень/ухвал суду, стороною яких є Банк; підписує заяви, скарги, заперечення, процесуальні та інші документи правового характеру (з правом подачі до суду та їх отримання), спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, сприяння їх у відновленні у разі порушення, що має судом трактуватися однозначно та беззаперечно.

За загальним правилом, суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складові представництва, а саме, факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та, окремо, обсяг таких повноважень, а саме: право на звернення з відповідним процесуальним документом до відповідного суду (інстанції) у конкретний момент часу.

Тобто, у даному разі, фактично у суду першої інстанції, з урахуванням наявного у матеріалах справи договору на надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, були відсутні підстави для повернення позовної заяви Банку, оскільки виходячи зі встановлених судом апеляційної інстанції обставин, у останнього наявне волевиявлення на представництво його інтересів та встановлених законом прав в органах, визначених чинним договором відповідним адвокатом, наявні повноваження адвоката на представництво інтересів такої особи та визначено обсяг таких повноважень у відповідні часові проміжки.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13.01.2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення судом першої інстанції позову з формальних підстав за наявності обставин, що свідчать про беззаперечну волю Банку на захист своїх прав та інтересів адвокатом Будьонним В.С. за укладеним з Банком договором, унеможливило доступ позивача до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду спору.

З огляду на вказане, судова колегія зазначає, що унеможливлення доступу позивача до суду, у даному випадку, однозначно суперечить головній меті господарського судочинства, якою є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що висновок суду першої інстанції, викладений в ухвалі про повернення позовної заяви від 08.03.2023 року у справі №916/893/23 щодо наявності підстав для її повернення у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є помилковим та виконаним з порушенням норм процесуального права, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали у даній справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно із ч.3 ст.271 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, зокрема, скасування судом апеляційної інстанції ухвал про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ потребує задоволення, а оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року про повернення позовної заяви у справі №916/893/23 прийнята без дотримання господарського процесуального закону та потребує скасування із передачею матеріалів позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року про повернення позовної заяви у справі №916/893/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.03.2023 року про повернення позовної заяви у справі №916/893/23 скасувати.

Матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ передати Господарському суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Л.В. Поліщук
А.І. Ярош