РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.05.2023Справа № 910/561/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКОМПАНІЯ ДЖЕНЬЮІН ТВ"
простягнення 125 552,08 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ" (далі також - позивач, ТОВ "МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія Дженьюін ТВ" (далі також - відповідач, ТОВ "ТЕЛЕКОМПАНІЯ ДЖЕНЬЮІН ТВ") про стягнення 108 660, 72 грн основного боргу, 14 617,96 грн інфляційного збільшення, 2 273,40 грн 3% річних.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/561/23, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду про відкриття була надіслана за адресою відповідача, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про повернення поштового відправлення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 16.01.2023.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ" (як провайдером) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія Дженьюін ТВ" (як підприємством) було укладено договір № 38-п відповідно до умов якого підприємство надає провайдеру право на поширення та розповсюдження (ретрансляцію телепрограм, в межах права на поширення, з метою надання провайдером телекомунікаційних (програмних) послуг абонентам, а провайдер зобов`язується прийняти надані йому права та використовувати їх відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України. На виконання умов цього договору провайдер зобов`язується забезпечувати доступ абонентів до отриманого від підприємства сигналу телевізійних програм каналу "GENUINETV", здійснюючи їх адресну доставку абонентам в реальному часі, без затримки та змін.

У розділі 6 договору сторони погодили, що за забезпечення провайдером доступу до сигналу телевізійних програм каналу "GENUINETV" абонентам у телемережі на території, охопленій технічними засобами провайдера, підприємство щомісячно сплачує плату в розмірі 10 000,00 грн з урахуванням без ПДВ. Оплата вказаної суми здійснюється підприємством протягом 3 банківських днів, на підставі отриманого від провайдера рахунку-фактури та Акту приймання-передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок провайдера. Оплата суми проводиться підприємством щомісячно у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми з банківського рахунку підприємства на банківський рахунок провайдера. Зобов`язання підприємства по виплаті плати згідно даного договору починаються з моменту початку ретрансляції телеканалу, про що сторони підписують відповідний акт прийому-передачі послуги з надання невиключного права на ретрансляцію телеканалу.

Згідно з п.п. 7.1., 7.2. договору, на підтвердження виконання умов даного договору сторонами не пізніше 3 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписуються акт приймання-передачі наданих послуг. Сторона, яка отримала акт приймання-передачі наданих послуг, не пізніше 5-ти робочих днів після отримання такого акта зобов`язана підписати його та передати іншій стороні.

Відповідно до п. 11.1. договору, цей договорі вступає в силу з 01.10.2019 та діє до 31.12.2019.

Якщо за 30 днів до кінця дії цього договору жодна зі сторін не заявить бажання про його розірвання або внесення змін до договору, він вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 11.2. договору).

Крім того, між сторонами неодноразово підписані додаткові угоди до договору, зокрема:

- Додаткова угода № 1/07 від 01.06.2022, за умовами якої вартість послуг з ретрансляції програми в мережі складатиме з 24.02.2022 по 01.06.2022 - 2 500,00 грн;з 01.06.2022 по 31.12.2022 - 7 500,00 грн без ПДВ щомісячно.

Як стверджує позивач, він продовжив надавати відповідачу послуги відповідно до умов договору та додаткових угод до нього, однак відповідачем не належним чином виконані зобов`язання в частині оплати отриманих послуг.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві доводів не спростував.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що останній за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На доведення факту надання послуг за договором, позивачем до позовної заяви долучено, зокрема, наступні акти наданих послуг:

- № 98 від 31.10.2021 на суму 10 000 грн; № 109 від 30.11.2021 на суму 10 000 грн; № 120 від 31.12.2021 на суму 10 000 грн; № 3 від 31.01.2022 року, на суму 10 000 грн; №4 від 28.02.2022 на суму 8 660, 67 грн; № 17 від 31.03.2022 на суму 2 500 грн; № 18 від 30.04.2022 року, 2 500 грн; № 41 від 31.05.2022 на суму 2 500 грн; № 42 від 30.06.2022 на суму 7 500 грн; № 47 від 31.07.2022 на суму 7 500 грн; № 55 від 31.08.2022 на суму 7 500 грн; № 62 від 30.09.2022 на суму 7 500 грн; № 71 від 31.10.2022 на суму 7 500 грн; № 72 від 30.11.2022 на суму 7 500 грн; № 78 від 31.12.2022 на суму 7 500 грн.

Вказані акти надання послуг підписані як зі сторони TOB «МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ», так зі сторони TOB «ТЕЛЕКОМПАНІЯ ДЖЕНЬЮІН ТВ» й посвідчені печатками обох сторін.

Крім цього, позивач наголосив, що між TOB «МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ» та TOB «ТЕЛЕКОМПАНІЯ ДЖЕНЬЮІН ТВ» 09.08.2022 року та 10.11.2022 року були складені акти звірки взаєморозрахунків.

Так, відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків №17 від 09.08.2022, станом на 09.08.2022 року в TOB «ТЕЛЕКОМПАНІЯ ДЖЕНЬЮІН ТВ» наявна заборгованість за надані TOB «МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ» послуги, в сумі - 73 160, 67 грн. Вказаний Акт звірки взаєморозрахунків підписаний та посвідчені печатками обох сторін.

Згідно з Актом звірки взаєморозрахунків № 27 від 10.11.2022, станом на 10.11.2022 року в TOB «ТЕЛЕКОМПАНІЯ ДЖЕНЬЮІН ТВ» наявна заборгованість за надані TOB «МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ» послуги, в сумі - 95 660, 67 грн. Вказаний Акт звірки взаєморозрахунків підписаний як зі сторони TOB «МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ», так зі сторони TOB «ТЕЛЕКОМПАНІЯ ДЖЕНЬЮІН ТВ», та посвідчені печатками обох сторін.

Також, як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, позивачем разом з актами надання послуг були надіслані відповідачу рахунки на оплату, а саме: №74 від 20.09.2021 на суму 10 000 грн; №83 від 11.10.2021 на суму 10 000 грн; № 94 від 16.11.2021 на суму 10 000 грн; № 3 від 11.01.2022 на суму 10 000 грн; № 4 від 11.01.2022 на суму 8 660, 67 грн; № 17 від 11.03.2022 на суму 2 500 грн; № 18 від 01.04.2022 2 500 грн; № 41 від 27.05.2022 на суму 2 500 грн; № 42 від 27.05.2022 на суму 7 500 грн; № 47 від 27.05.2022 на суму 7 500 грн; № 55 від 14.07.2022 на суму 7 500 грн; № 62 від 09.08.2022 на суму 7 500 грн; №71 від 31.10.2022 на суму 7 500 грн; № 72 від 13.10.2022 на суму 7 500 грн; № 78 від 10.11.2022 на суму 7 500 грн.

Суд наголошує, що самі по собі акти звірки розрахунків не є належними доказами факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо (зокрема не може засвідчувати факт належного, або неналежного виконання зобов`язань з поставки товару), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Таким чином, акти звірки є суто бухгалтерськими документами за якими бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Надані позивачем первинні документи підтверджують факт надання послуг та прийняття їх відповідачем.

Наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 108 660,72 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів оплати послуг за договором на вказану позивачем суму, у зв`язку з чим позов в частині стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім наведеного розміру заборгованості позивачем заявлено до стягнення 14 617,96 грн інфляційних втрат та 2 273,40 грн 3% річних за загальний період з 01.10.2021 по 31.12.2022.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 2 273,40 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, а розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 14 617,96 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність порушення зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача згідно з вимогами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ" вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія Дженьюін ТВ" (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКЛАУТ ТВ ЧЕРКАСИ" (18000, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 37; ) заборгованість в розмірі 108 660, 72 грн, інфляційні втрати в розмірі 14 617,96 грн, 3% річних 2 273,40 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2023 року.

Суддя Ю.О.Підченко