РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.05.2023Справа № 910/12676/22
За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство"

про визнання недійсними рішення, скасування запису

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Єременок О.В.

Представники учасників справи

від позивача: ОСОБА_1, Власенко О.С.

від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні 01.05.2023 в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства від 17.11.2021, оформленого протоколом № 3 та скасування реєстраційного запису.

Позовні вимоги мотивовані порушенням корпоративних прав позивача, оскільки, його не було повідомлено про проведення загальних зборів.

Ухвалою суду від 28.11.2022 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.12.2022 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 28.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.01.2023.

13.01.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує. До відзиву долучено заяву про поновлення пропущеного строку на подання відзиву. Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

19.01.2023 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує доводи відповідача, викладені у відзиві та підтримує позовні вимоги.

В зв`язку з відсутністю електропостачання в суді, підготовче засідання 19.01.2023 не відбулось.

Про призначене на 02.02.2023 підготовче засідання сторони були повідомлені ухвалою суду від 19.01.2023.

Підготовче засідання 02.02.2023 не відбулось, в зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою суду від 27.02.2023 сторін було повідомлено про призначення підготовчого засідання на 09.03.2023.

09.03.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 09.03.2023 оголошено перерву до 23.03.2023, встановлено відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив.

23.03.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він заперечує проти позову в повному обсязі.

Ухвалою від 23.03.2023 суд відмовив відповідачу у задоволенні його клопотання про поновлення строку на подання відзиву та для всебічного і повному розгляду справи поновив відповідний строк з власної ініціативи; закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до розгляду по суті на 20.04.2023.

Ухвалою суду від 20.04.2023 судове засідання відкладено на 01.05.2023.

В судове засідання 01.05.2023 представник відповідача не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 01.05.2023 підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві та інших заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу № 1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" від 03.02.2016, громадяни України ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 прийняли рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство"; здійснення діяльності на основі модельного статуту; призначення директором ОСОБА_1 ; визначення вищим органом товариства загальні збори учасників.

04.02.2016 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 0058254.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.11.2022 розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" - 1000,00 грн, його учасниками є: ОСОБА_4 (розмір частки учасника 400,00 грн), що відповідає 40% статутного капіталу; ОСОБА_3 (розмір частки учасника 300,00 грн), що відповідає 30% статутного капіталу; ОСОБА_1 (розмір частки учасника 300,00 грн), що відповідає 30% статутного капіталу. Органами управління товариства є загальні збори учасників та директор. Станом на день розгляду справи директором є ОСОБА_3 .

17.11.2021 року відбулись Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство", на яких були присутні учасники, що в сукупності володіють 70% голосів: ОСОБА_4 (40%) та ОСОБА_3 (30%).

Протокол Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" № 3 від 17.11.2021 року свідчить, що до порядку денного зборів було включено такі питання: про звільнення директора ОСОБА_1 та обрання нового директора. Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За результатами голосування, згідно з протоколом № 3 від 17.11.2021 року, учасники вирішили: припинити повноваження директора товариства - ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України та звільнити з посади директора з 18.11.2021 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Призначити на посаду директора з 19.11.2021 ОСОБА_3 . Внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач вважає, що рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство", оформлені протоколом № 3 від 17.11.2021 року, прийняті та самі збори проведені з порушенням встановленого законом порядку, а тому є незаконними і підлягають визнанню недійсними, зважаючи на порушення порядку скликання загальних зборів, відсутність належного повідомлення позивача про скликання загальних зборів. Позивач вказує, що ним, як директором Товариства загальні збори не скликались, а від учасників Товариства ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) повідомлення про скликання загальних зборів не надходило, позивач як учасник Товариства про проведення загальних зборів товариства не повідомлявся взагалі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з підстав того, що на загальних зборах Товариства 17.11.2021 були присутні всі учасники товариства, проте для засвідчення справжності підписів на протоколі загальних зборів, позивач не прибув до нотаріуса. Присутність позивача на загальних зборах підтверджується тим, що вони відбувались за місцезнаходженням товариства, а позивач, як директор, перебував в той час в офісі товариства за його місцезнаходженням. Крім того, 18.11.2021 в останній робочий день, позивач сформував платіжні доручення про перерахування збору за державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу та виплату йому вихідної допомоги. Вказані обставин свідчать про обізнаність позивача про загальні збори та про їх рішення. Крім того, саме позивач запропонував не дотримуватись порядку скликання загальних зборів, як то передбачено ч. 10 ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", в зв`язку з обізнаністю всіх учасників про проведення зборів та їх участю у них.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України до підвідомчості господарським судам України віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно зі статтею 80 Господарського кодексу України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Частинами першою та другою статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" унормовано, що загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Таким чином, право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Порядок скликання загальних зборів учасників визначено статтями 31, 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 31 вказаного Закону (у чинній на момент виникнення правовідносин редакції) Загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: 1) з ініціативи виконавчого органу товариства; 2) на вимогу наглядової ради товариства; 3) на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства. Річні загальні збори учасників скликаються протягом шести місяців наступного за звітним року, якщо інше не встановлено законом. До порядку денного річних загальних зборів учасників обов`язково вносяться питання про розподіл чистого прибутку товариства, про виплату дивідендів та їх розмір.

Відповідно до ч. 5-9 ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належать таким учасникам. Виконавчий орган товариства повідомляє про відмову в скликанні загальних зборів учасникам, які вимагали скликання таких зборів, письмово із зазначенням причин відмови протягом п`яти днів з дати отримання вимоги від таких учасників товариства. Разом з питаннями, запропонованими для включення до порядку денного загальних зборів учасників особою, яка вимагає скликання таких зборів, виконавчий орган товариства з власної ініціативи може включити до нього додаткові питання. Виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів. У разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлено статутом, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно. У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників, передбачені статтею 32 цього Закону, покладаються на учасників товариства, які ініціювали загальні збори учасників.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

У постанові від 28.10.2020 року у справі № 924/641/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Зокрема, рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання.

Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Отже, у справах з позовною вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, заявленою з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів, на яких прийняті спірні рішення, судам при вирішенні питання щодо порушення прав учасника товариства спірним рішенням необхідно з`ясовувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, яке є складовою скликання зборів, а також щодо відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства, оскільки своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів, що містить вичерпну інформацію щодо проведення зборів, є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Якщо учасник (або його представник) узяв участь у загальних зборах і голосував на них, то ця обставина сама собою не обов`язково свідчить про те, що учасник був належним чином повідомлений про збори і мав змогу підготуватися до розгляду питань порядку денного.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 року у справі № 923/876/16.

Необхідність дослідження обставин щодо дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема, щодо належного повідомлення позивача про такі збори, відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства у подібних правовідносинах (про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів) при вирішенні питання про порушення прав позивача як учасника товариства на участь у загальних зборах та на участь в управлінні товариством підтверджена сталою судовою практикою, зокрема висновками Верховного Суду, що містяться у постановах від 02.05.2018 року у справі № 910/807/17 та від 27.11.2018 року у справі № 916/58/18.

Суду не було надано доказів того, що в Статуті товариства визначений інший, відмінний від передбаченого законом порядок скликання загальних зборів. З огляду на зазначене, оскільки, доказів того, що позивач як директор товариства ініціював скликання загальних зборів суду надано не було, обгрунтованим вважається твердження позивача, що скликання загальних зборів ініціювали учасники товариства, які і мала виконати вимоги Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та повідомити учасників товариства про скликання загальних зборів, дату їх проведення та порядок денний.

Твердження відповідачів з приводу того, що позивач ініціював не дотримання порядку скликання загальних зборів не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ч. 10 ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть прийняти рішення з будь-якого питання без дотримання вимог, встановлених цим Законом та статутом товариства щодо порядку скликання загальних зборів учасників та щодо повідомлень, якщо в таких загальних зборах учасників взяли участь всі учасники товариства та всі вони надали згоду на розгляд таких питань.

Отже, не дотримання порядку скликання загальних зборів, як то передбачено ч. 10 ст. 31 Закону не порушує законодавство та корпоративні права учасників товариства тільки за умови присутності всіх учасників товариства на загальних зборах.

Проте, як вбачається з протоколу загальних зборів учасників товариства від 17.11.2021 № 3, в них брали участь лише два учасники з трьох, які в сукупності володіють 70% голосів.

Суд наголошує, що подані відповідачем докази (договір оренди приміщення та табель обліку робочого часу за листопад 2021 року) не підтверджують обставин щодо присутності позивача на загальних зборах, які відбулись 17.11.2021. Підписання ЕЦП позивача платіжних доручень 17.11.2021 та 18.11.2021 не свідчать про присутність на загальних зборах 17.11.2021, оскільки, в протоколі не вказано час проведення загальних зборів, а тому здійснення платежів в день їх проведення не підтверджує обставини присутності позивача на загальних зборах.

Натомість, позивачем долучено до матеріалів справи лист відповідача від 18.11.2021 № 160-11/21 за підписом учасника товариства ОСОБА_5 , яким ОСОБА_1 повідомлено про прийняття загальними зборами товариства 17.11.2021 (протокол № 3) рішення про звільнення з посади директора, нарахування вихідної допомоги. Докази направлення листа суду не надано, проте позивач вказує про його отримання 19.11.2021 (відповідач обставини щодо дати отримання листа не спростував та не заперечив).

Отже, як вбачається з матеріалів справи 17.11.2021 року відбулись загальні збори учасників ТОВ "Українське театральне партнерство" за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на яких було прийнято рішення звільнити з 18.11.2021 ОСОБА_1 з посади директора Товариства; призначити з 19.11.2021 ОСОБА_3 на посаду директора Товариства. Зазначені рішення були прийняті одноголосно присутніми учасниками Товариства, яким в сукупності належить 70% голосів.

Всупереч положенням ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників з ініціативи виконавчого органу товариства (директора ОСОБА_1 ) не скликались, так само як і не скликались на вимогу учасника Товариства, який володіє 10 або більше відсотками статутного капіталу Товариства ( ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 ), у передбачений Законом спосіб.

У матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 з вимогою про скликання загальних зборів до виконавчого органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного, в зв`язку з чим права скликати загальні збори учасників самостійно в порядку ч. 9 ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 не набули.

Судом встановлено, що про проведення загальних зборів учасників 17.11.2021 року не було повідомлено ОСОБА_1 як учасника ТОВ "Українське театральне партнерство" ані шляхом надсилання повідомлення в порядку ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", ані в будь-який інший спосіб, та як наслідок на цих зборах ОСОБА_1 присутнім не був, участі у голосуванні не брав. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Натомість, докази, подані відповідачем, не підтверджують обставин щодо присутності позивача на загальних зборах 17.11.2021, а підтверджують обставини перебування позивача як керівника на робочому місці та здійснення ним своїх посадових обов`язків, зокрема щодо переказу коштів.

Таким чином, процедура скликання загальних зборів ТОВ "Українське театральне партнерство" 17.11.2021 не була дотримана, оскільки не надано доказів виникнення права на проведення загальних зборів учасниками Товариства ( ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 ) самостійно, а також повідомлення позивача про їх призначення та проведення в установлений законом спосіб. Це, у свою чергу, призвело до порушення корпоративних прав позивача на участь в управлінні товариством, оскільки він як учасник не зміг (і не міг) взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах, голосувати на загальних зборах, висловлювати свою позицію тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управління товариством.

Враховуючи норми статті 167 Господарського кодексу України, правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 904/10956/16 (провадження №12-90гс19)).

Позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 907/167/17).

У спірних відносинах обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників Товариства, покладається на відповідача, проте таких доказів відповідачем не надано.

Відповідачем не спростовано твердження позивача про неотримання ним жодних повідомлень про скликання та проведення загальних зборів 17.11.2021 року у спосіб, передбачений Статутом та законом.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є учасником Товариства, та, відповідно, особою, яка наділена правом участі у загальних зборах учасників товариства та прийняття ними рішень з питань порядку денного разом з іншими учасниками товариства, зокрема, в частині вирішення питання про звільнення з посади директора товариства (яким є сам позивач) та призначення нового директора.

Наведене у сукупності свідчить, що недотримання порядку скликання загальних зборів учасників Товариства, прийняття ними рішень за відсутності позивача, який взагалі не був повідомлений про їх проведення, є порушенням вимог закону, порушує права позивача як учасника на участь в управлінні справами Товариства, а тому є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство", оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства № 3 від 17.11.2021 року.

Ефективність позовної вимоги про визнання рішень зборів недійсними має оцінюватися, виходячи з обставин справи, залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 року у справі № 916/1415/19, від 26.01.2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 року у справі № 910/10011/19.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги (обґрунтовані порушенням його корпоративних прав, а саме права на участь у загальних зборах Товариства та, відповідно, на участь в управлінні Товариством, у зв`язку з чим позивач просить визнати недійсними рішення загальних зборів, ухвалені без його участі, внаслідок його неналежного повідомлення), є належним способом захисту в спірних правовідносинах та узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.12.2019 року у справі № 904/10956/16.

Позивач також просить скасувати реєстраційний запис № 002058254, вчинений державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.11.2021 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" (ідентифікаційний код 40253491): державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань" визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено спростовувану презумпцію відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: 2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема шляхом скасування запису в ЄДР.

Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Вимога про скасування запису в ЄДР, вчиненого на підставі рішення загальних зборів від 17.11.2021, яке визнано судом недійсним, є належним способом захисту порушених прав та інтересів особи, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2017 у справі № 904/5857/17, Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 910/13125/19.

З огляду на викладене, вимоги позивача про скасування реєстраційного запису № 002058254, вчиненого державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.11.2021 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" (ідентифікаційний код 40253491): державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про застосування спеціального строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 8) про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України " Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 р. № 211 установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

Наразі строк дії карантину продовжено до 30.06.2023 (Постанова КМУ від 25.04.2023 № 383).

Отже, строки позовної давності продовжено і вони не вважаються пропущеними з огляду на вищезазначене, а тому у суду відсутні підстави для відмови в позові, в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" (ідентифікаційний код 40253491), оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" № 3 від 17.11.2021.

3. Скасувати реєстраційний запис № 002058254, вчинений державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.11.2021 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" (ідентифікаційний код 40253491): державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське театральне партнерство" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ідентифікаційний код 40253491) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 05.05.2023

Суддя І.В.Усатенко