РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2023 Справа № 910/20078/21 (909/683/22)
За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (76010, м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського,20)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2, корпус 66, кім. 204)

про видачу судового наказу про стягнення 22 319,99 грн.

В межах справи № 910/20078/21

За заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" (ідентифікаційний код 36629308)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/20078/21 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.02.2022.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення 22 319,99 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 01.09.2022 матеріали заяви № 909/683/22 передано для розгляду в межах справи № 910/20078/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт", що розглядається Господарським судом міста Києва.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.09.2022 матеріали справи № 910/20078/21 (909/683/22) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2022 позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" про видачу судового наказу про стягнення 22 319,99 грн. залишено без руху.

21.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.10.2022 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" про видачу судового наказу про стягнення 22 319,99 грн. до розгляду в межах справи № 910/20078/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" та зупинено провадження у справі № 910/2007821 (909/683/22) до повернення матеріалів справи № 910/20078/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" до Господарського суду м. Києва.

Судом встановлено, що матеріали справи № 910/20078/21 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" повернулись до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.12.2022 поновлено провадження у справі № 910/2007821 (909/683/22) та постановлено розглядати позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження.

Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом, п`ятнадцятиденний з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов з доданням доказів, строк не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" (споживач) укладено договір розподілу природного газу на основі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, зареєстрованого в Мінінстерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829 шляхом підписання заяви-приєднання №42ВТ760-21072-21 від 17.11.2021.

За загальним правилом договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно положень ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердила Типовий договір розподілу природного газу.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу природного газу між газопостачальником та споживачем, у тому числі побутовими споживачами, регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 30.09.2015 р. № 2494, який набрав чинності 27 листопада 2015 року, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором газорозподільної системи (далі - Оператором ГРМ) з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Таким чином споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Оператор ГРМ - оператор газорозподільної системи в особі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" є газопостачальником, що здійснює розподіл природного газу на підставі ліцензії на розподіл природного газу, газу (метану) вугільних родовищ, що підтверджується переоформленим рішенням НКРЕКП від 01.09.2015р № 2248 та постановою НКРЕКП від 19.06.2017 року № 816.

Враховуючи зазначені вимоги, договір укладений на умовах, які розроблені газопостачальником та опубліковані на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", без викладення його в паперовій формі.

Таким чином, факт укладення договору підтверджується діями відповідача, які спрямовані на виконання його умов, зокрема, останнім було підписано заяву-приєднання та здійснювалось споживання природного газу.

Відповідно до п 2.1. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Відповідно до п.5.1. договору облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 5.2. договору вказано, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. (п.6.1. договору)

Відповідно до п. 6.3. договору місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.6.4. договору).

Пунктом 6.6. договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Цей договір укладається на безстроковий період з метою забезпечення фізичної доставки обсягів природного газу, що належить Споживачу (його постачальнику) до межі балансованої належності об`єкта Споживача та можливості санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи енту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є Додатком № 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника, договір набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є Додатком № 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" приєдналось до комерційної пропозиції Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз".

Як зазначає позивач, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" свої зобов`язання за договором про розподіл природного газу виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачу природній газ, проте відповідач, згідно умовам укладеного між сторонами договору не здійснює плату за природній газ, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" утворилась заборгованість за спожитий природній газ за період з 01 травня 2022 по 31 липня 2022 в розмірі 22 319, 99 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про ринок природного газу" приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Згідно ч. 2 ст. 13 згаданого Закону споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір про постачання природного газу, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу, припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Суд зазначає, що копії неоплачених відповідачем рахунків за природній газ (з відображенням нарахувань, тарифів та суми боргу) за період з 01 травня 2022 року по 31 липня 2022 року та обґрунтований помісячний розрахунок заборгованості за спожитий природній газ за договором про постачання природного газу споживачу додані до позовної заяви.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 22 319, 99 грн., факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоексперт" (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, 2, корпус 66, кім. 204, ідентифікаційний код 36629308) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (76010, м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського,20, ідентифікаційний код: 03361046) заборгованість заборгованість за спожитий природній газ за період з 01 травня 2022 року по 31 липня 2022 року в розмірі 22 319 (дві тисячі триста дев`ятнадцять) грн. 99 коп., судовий збір в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Копію рішення направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Чеберяк