ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" травня 2023 р. Справа № 924/1351/20 (924/620/20)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі суддів: Танасюк О.Є. (головуюча суддя), Гладюк Ю.В., Субботіна Л.О., секретар судового засідання Мироненко Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради, с.Розсоша, Хмельницького району, Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Головного управління Державного земельного кадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Агрофірма "Проскурів", м. Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства "Проскурів", м.Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТ - ПРОСКУРІВ", м.Хмельницький

- ОСОБА_3, м. Хмельницький

про - визнання права комунальної власності Розсошанської сільської ради на 31 земельну ділянку загальною площею 159,0194 га з наступними кадастровими номерами: :04:017:0299 (площа 10,7105 га); :06:004:0852 (площа 4,8422 га); :06:004:0901 (площа 1,05 га); :06:012:0871 (площа 0,6 га); :06:008:0298 (площа 1,7676 га); :05:004:0524 (площа 3,2054 га); :05:006:0622 (площа 4,6089 га); :05:004:0523 (площа 2,5214 га); :06:015:1091 (площа 1,1293 га); :06:004:0903 (площа 5,0819 га); :04:015:1179 (площа 12,7062 га); :06:008:0297 (площа 10,3674 га); :05:003:0230 (площа 6,7432 га); :05:006:0621 (площа 4,9649 га); :04:010:0232 (площа 2,216 га); :06:012:0837 (площа 4,4346 га); :04:015:1175 (площа 3,949 га); :06:015:1089 (площа 2,3716 га); :06:004:0902 (площа 5,597 га); :06:018:0145 (площа 0,6472 га); :06:015:1090 (площа 1,2959 га); :06:012:0811 (площа 1,9331 га); :06:012:0810 (площа 0,6564 га); :06:015:1150 (площа 17,4568) га; :06:015:1149 (площа 0,075 га); :06:004:0853 (площа 4,394 га); :05:006:0620 (площа 9,0805 га); :04:015:1177 (площа 22,0804 га); :06:012:0722 (площа 7,9343 га); :04:015:1178 (площа 2,3833 га); :04:017:0300 (площа 2,2154 га), що розташовані на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району

- визнання недійсними 22 договорів оренди земельних ділянок загальною площею 86,032 га, укладених між Агрофірмою „Проскурів" та Публічним акціонерним товариством „Проскурів" від 08.02.2017, 10.02.2017, 20.04.2017

в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів"

Представники сторін:

Позивач: Дячок В.В. - сільський голова; Гадзіна М.Ю. - згідно довіреності

Відповідач - Агрофірма "Проскурів": Венгер Д.О. - згідно ордера

Відповідач - ПАТ "Проскурів": не з`явився

Треті особі: не з`явилися

Від прокуратури: Веселовська О.П. - прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури

Рішення ухвалюється 03.05.2023, оскільки в судовому засіданні 25.04.2023 постановлялася ухвала про оголошення перерви, яка занесена до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Процесуальні дії по справі.

21.05.2020 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради до Агрофірма "Проскурів", Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання права комунальної власності Розсошанської сільської ради на 30 земельних ділянок загальною площею 159,0194 га та визнання недійсними 22 договорів оренди земельних ділянок.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.05.2020р. (суддя Вибодовський О.Д.) відкрито провадження у справі №924/620/20 за правилами загального позовного провадження.

27.01.2021 постановлено ухвалу про передачу справи №924/620/20 до Господарського суду Хмельницької області для розгляду у межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.03.2021р. справу №924/1351/20 (924/620/20) передано на розгляд судді Танасюк О.Є. на підставі п. 8 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Хмельницької області (в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів").

На стадії прийняття справи до розгляду, провадження у якій відкрито іншим складом суду 22.05.2020р., враховуючи положення ст. 162, 163, 164, 172, 174, 176 ГПК України, ухвалою суду від 15.03.2021р. позовну заяву заступника прокурора Хмельницької області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: визначити ціну позову з урахуванням грошової оцінки кожної земельної ділянки (31 земельної ділянки), у випадку необхідності доплатити судовий збір, надати копії договорів оренди земельних ділянок, обґрунтувати порушення прав позивача на момент укладення договорів оренди, розмежувати позовні вимоги щодо кожного з відповідачів, копію позовної заяви з додатками надіслати на адресу Агрофірми "Проскурів" - 29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257, докази надіслання надати суду, прокурору обґрунтувати порушення інтересів держави при зверненні із зазначеним позовом в інтересах позивача.

Ухвалою суду від 27.04.2021р. позов заступника прокурора Хмельницької області залишено без розгляду на підставі ч. 8 ст. 226 ГПК України.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021р. ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2021р. у справі №924/1351/20 (924/620/20) скасовано та направлено справу до Господарського суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 19.07.2021р. постановлено ухвалу про продовження розгляду справи №924/620/20, призначено підготовче засідання на 09.08.2021р.

Ухвалою від 20.07.2021р. провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) зупинено до вирішення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №924/1351/20 (924/620/20) та повернення матеріалів справи до Господарського суду Хмельницької області.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.09.2021р. постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021р. у даній справі залишено без змін.

Ухвалою господарського суду від 29.11.2021р. провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) поновлено, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.12.2021р. провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) було зупинено до вирішення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №924/1351/20 (924/620/20) та повернення матеріалів справи до Господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою господарського суду від 07.02.2022р. поновлено провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20), призначено підготовче засідання, витребувано в Агрофірми "Проскурів" та ПАТ "Проскурів", а також у державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Голоти Людмили Олексіївни оскаржувані договори оренди земельних ділянок. Зважаючи на введення на усій території України воєнного стану, що утруднює реалізацію учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України, дотримуючись принципів господарського судочинства, зокрема, рівності учасників судового процесу та змагальності сторін, виконання завдань підготовчого провадження, в ухвалі від 03.05.2022 суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи в підготовчому провадженні в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

11.02.2022р. до суду надійшов лист Хмельницького бюро технічної інвентаризації (№28/01-18 від 09.02.2022р.) за підписом начальника бюро Романа Поліщука, в якому зазначає, що у зв`язку із змінами, які внесені до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (набрали чинності 02.11.2019р.) Хмельницьке БТІ з листопада 2019р. не є акредитованим суб`єктом щодо здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, немає доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Повідомляє, що всі реєстраційні справи, які були заведені державними реєстраторами, які працювали в Хмельницькому БТІ були передані до Реєстраційної служби на підставі актів приймання-передачі та на даний час не зберігаються у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації у зв`язку з чим відсутня можливість надати витребувані документи.

Ухвалою суду від 14.02.2022р. витребувано у Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради належним чином засвідчені копії оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок, укладених між Агрофірмою "Проскурів" та Публічним акціонерним товариством "Проскурів".

16.02.2022р. Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради надано суду копії витребуваних оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок.

30.03.2022р. судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) на 30 днів.

Ухвалою суду від 23.05.2022 провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) зупинено до вирішення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №924/1351/20 (924/620/20) та повернення матеріалів справи до Господарського суду Хмельницької області.

15.08.2022 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20), призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27.10.2022 прийнято справу №924/1351/20 (924/620/20) до колегіального розгляду у складі суддів: Танасюк О.Є. (головуюча суддя), Гладюк Ю.В., Субботіна Л.О. Постановлено розгляд справи на стадії підготовчого провадження розпочати спочатку в загальному порядку, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.12.2022 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 , с. Розсоша, Хмельницького району, Хмельницької області прийнято до спільного розгляду з первісним позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради, с. Розсоша, Хмельницького району, Хмельницької області у справі №924/1351/20 (924/620/20) в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №924/1351/20 (924/620/20) в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", розгляд справи №924/1351/20 (924/620/20) розпочато спочатку.

Ухвалою суду від 31.01.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) на 30 днів.

Ухвалою суду від 21.02.2023 прийнято відмову від позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 , викладену у заяві від 10.02.2023 (вх. №05-06/146/23) у справі №924/1351/20 (924/620/20) та закрито провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 , с. Розсоша, Хмельницького району, Хмельницької області.

21.02.2023 судом поставлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 12:00 год. 01.03.2023, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України.

Ухвалою суду від 27.02.2023 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 , с. Н. Вовківці, Хмельницький район, Хмельницька область прийнято до спільного розгляду з первісним позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради, с. Розсоша, Хмельницького району, Хмельницької області у справі №924/1351/20 (924/620/20) в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів" та вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з первісним позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради.

Ухвалою суду від 01.03.2023 розгляд справи №924/1351/20 (924/620/20) розпочато спочатку; залучено Головне управління Державного земельного кадастру у Хмельницькій області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача; підготовче засідання відкладено на 12:00 год. 03 квітня 2023 р.

01.03.2023 до суду надійшло клопотання Розсошанської сільської ради (№275 від 28.02.2023) про постановлення окремої ухвали щодо порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення.

13.03.2023 судом постановлено окрему ухвалу в межах справи № 924/1351/20 (924/620/20), яку направлено до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області для перевірки заяви Розсошанської сільської ради (№275 від 28.02.2023) щодо підробки позовної заяви шляхом підробки підпису. Зазначено про необхідність повідомити Господарський суд Хмельницької області до 03.04.2023 року про вжиті заходи.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позов третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_2 , с. Н. Вовківці, Хмельницький район, Хмельницька область до Колективного підприємства „Агрофірми „Проскурів", м. Хмельницький, Розсошанської сільської ради, м. Хмельницький про заборону приймати у комунальну власність землі площею 159,0194 га та зобов`язання організувати розподіл земель залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою суду від 03.04.2023 закрито підготовче провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20), дану справу призначено до судового розгляду по суті на 14:30 год. 25.04.2023р.

В судовому засіданні 25.04.2023 постановлено ухвалу про оголошення перерви на 12:00 год. 03.04.2023, яка занесена до протоколу судового засідання.

Позиція прокурора.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що спірні земельні ділянки загальною площею 159,0194 га (ліси та інші лісовкриті землі, сіножаті, ставки, болота, чагарники, штучні водотоки, під сільськогосподарськими та іншими будівлями та дворами) підлягають безоплатній передачі до комунальної власності Розсошанської сільської ради, враховуючи рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) агрофірми „Проскурів" від 04.06.2010, яким вирішено передати у користування громади сільськогосподарські землі, що не увійшли до поділу на земельні частки (паї) та положення ч. 4 ст. 7, ч. 7 ст. 14-1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" в редакції чинній з 01.01.2019 року.

Повідомляє, що Розсошанська сільська рада зверталася до Агрофірми „Проскурів" (лист від 09.08.2019 №492) щодо передачі до комунальної власності земель бувшої колективної власності, однак вказаний лист відповідачем проігноровано, що свідчить про невизнання права територіальної громади на спірні земельні ділянки.

Також зазначає, що Агрофірмою "Проскурів" із спірних земель на підставі укладених договорів оренди передано як землі колективної власності в користування ПАТ „Проскурів" 22 земельні ділянки загальною площею 86,0332 га. Вважає, що такі договори оренди підлягають визнанню недійсними, оскільки Агрофірма „Проскурів" неправомірно передала їх в оренду без урахування рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) агрофірми „Проскурів" від 04.06.2010, які вказані землі передали в користування громади. Вказує, що Розсошанська сільська рада, як орган, що представляє інтереси територіальної громади та здійснює від її імені повноваження розпорядника земель комунальної власності, позбавлена можливості виконати повноваження власника цих земель.

Прокурор зазначає, що протиправне використання спірних земельних ділянок колективної власності грубо порушує інтереси держави в особі Розсошанської сільської ради, яка не вжила ефективних заходів до поновлення інтересів територіальної громади, у тому числі судового характеру, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Позиції відповідачів.

Відповідач-1 - Агрофірма "Проскурів" Відповідач-1 - Агрофірма "Проскурів" у відзиві (№924/1351/20-42 від 13.04.2021) проти позову заперечує. Наголошує, що єдиним належним доказом наявності земельних ділянок, які залишилися не розпайованими та підлягають передачі можуть бути лише оригінали проекту землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради та рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 04.05.2010 (правильна дата 04.06.2010), яким цей проект затверджено. Проте, жодних відомостей про місцезнаходження оригіналів вказаних письмових доказів прокуратур не надає. Звертає увагу, що копія протоколу не засвідчена в установленому чинним законодавством порядку, а копія проекту землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради взагалі не долучена до позовної заяви, що унеможливлює навіть ініціювання витребування оригіналів цих доказів. Таким чином, відповідач стверджує, що об`єктивно неможливо визначити, які саме сільськогосподарські землі, що не увійшли до розподілу на земельні частки (паї) необхідно передати згідно рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 04.05.2010 до державної власності на території Розсошанської сільської ради, для користування громадою, що свідчить про недоведеність позовних вимог. При цьому, звертає увагу, що в копії протоколу мова йде про передачу до державної власності, що унеможливлює визнання право комунальної власності на земельні ділянки за Розсошанською сільською радою на підставі такого рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 04.05.2010 (правильна дата 04.06.2010).

Також відповідач заперечує щодо наявності підстав для безоплатної передачі спірних земельних ділянок до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані відповідно до ч. 4 ст. 7, ч. 7 ст. 14-1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Наголошує, що зазначена підстава, яка виникла з 01.01.2019 до спірних конкретно визначених земельних ділянок не може бути застосована, а сама безоплатна передача, якщо такі земельні ділянки будуть існувати, не може відбуватися раніше проведення відповідних зборів на підставі ст. 14-1 вказаного Закону.

Зазначає, що законодавцем на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок організації та започаткування розподілу земель, що залишилися у колективній власності громадян, будь-які права територіальної громади на ці землі не можуть виникнути раніше початку відповідних процедур по такому розподілу та їх наслідків, що цілком і повністю залежать від дій органу місцевого самоврядування. Без виконання радою передбачених ст. 14-1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" покладених на орган місцевого самоврядування повноважень, жодних речових прав останнього на відповідні земельні ділянки не виникає.

Таким чином, вказує, що наразі, жодних прав та інтересів органу місцевого самоврядування не порушено, оскільки такі права не виникли, з огляду на не вчинення радою відповідних дій на виконання передбачених вказаною статтею повноважень.

Також звертає увагу, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у листі від 16.08.2019 повідомило прокуратуру про відсутність у відділі проекту землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв), а також відсутність архівного примірника відповідного державного акту, у зв`язку з чим не має можливості надати відповідь чи перебувають ці земельні ділянки в межах земель колективної власності та до яких с/г угідь вони відносяться згідно із проектом землеустрою щодо організації територій земельних часток (паїв).

Відповідач - ПАТ „Проскурів" правом на подання відзиву не скористався, представник в судовому засіданні усно позов визнає в повному обсязі.

Відповідь прокурора на відзив відповідача-1.

Прокурор у відповіді на відзив Агрофірми „Проскурів" (№15/1-834-20 від 19.04.2021) зазначає, що проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" знаходиться у Розсошанській сільській раді, представником якої 05.10.2020 надано можливість з ним ознайомитися у судовому засіданні та підтверджено намір надати аналогічну можливість на вимогу суду у подальшому. При цьому, суду та учасникам справи надано копії документів із технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району, що безпосередньо стосуються вирішення зазначеного спору: розпорядження Хмельницької РДА від 19.09.2007 №1039/07-р про надання дозволу на розроблення такої землевпорядної документації; витяг із протоколу загальних зборів сіл Розсошанської сільської ради від 24.12.2007, протокол загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 04.06.2010, розпорядження Хмельницької РДА від 27.04.2010 №595/10-р про погодження проекту землеустрою.

Звертає увагу, що рішення про передачу земель сільськогосподарського призначення прийнято загальними зборами власників земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" 04.06.2010. Щодо інших категорій земель, які відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" не можуть бути розпайовані між власниками земельних часток (паїв), такі земельні ділянки підлягають передачі до комунальної власності в силу положень закону та додаткових погоджень таких власників не вимагається.

Також прокурор зазначає, що ним не оспорюється законність реєстрації права колективної власності на ці землі, а ставиться питання визнання права на ці землі за Розсошанською сільською радою, оскільки згідно із ст. ст. 7, 8 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" саме співвласники земельних часток паїв виконували повноваження власника, а не юридична особа, на яку такий державний акт видано та саме землі колективної власності підлягають передачі у комунальну власність.

Вказує, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою виникнення права власності на спірні землі зазначено Державний акт на право колективної власності на землю, серія та номер ХМ 00002, виданий 20.02.1996 Розсошанською сільською радою народних депутатів. Також зазначає, що у відповіді відділу у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру в області від 16.08.2019 №10-22-0.33-1818/116-19 вказано, до яких сільськогосподарських угідь відносяться спірні земельні ділянки (на підставі даних Державного земельного кадастру), відомості до якого внесені на підставі землевпорядних документацій, розроблених за замовленням самого ж відповідача).

Тому вважає необґрунтованими доводи відповідача про недоведеність того, що спірні землі перебувають в межах земель колективної власності у зв`язку з відсутністю проекту розпаювання та архівного примірника державного акту на право колективної власності на землю.

Позиція третьої особи.

Третя особа - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у письмових поясненнях від 20.03.2023 зазначає, що спірні земельні ділянки входять до переліку земельних ділянок, передбачених ч. 4 ст. 7 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (лист Відділу у Хмельницькому районі Головного управління від 16.08.2019 №10-22-0.33-1818/116-19). Вказує, що спірні земельні ділянки, право колективної власності на які зареєстровано за Агрофірмою „Проскурів", і які не підлягали розподілу між власниками земельних часток (паїв) відповідно до ч. 4 ст. 7 вказаного вище Закону, підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади, на території якої вони розташовані.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ000002, виданого Розсошанською сільською радою 20.02.1996р., на підставі рішення ради від 29.05.1995р., Акціонерному товариству „Агрофірма „Проскурів" надано у колективну власність 3411,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В Акті зазначено, що додатком №1 є Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 19.09.2007 №1039/07-р надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) із земель колективної власності Агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради власникам земельних часток (паїв).

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 27.04.2010 №595/10-р погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради та передано на затвердження загальним зборам власників земельних часток (паїв).

Додатком до розпорядження є список громадян - власників земельних часток (паїв) по Розсошанській сільській раді (550 чоловік).

04.06.2010 загальними зборами власників земельних часток (паїв) із колективної власності Агрофірми „Проскурів" (852 учасників або 85%) прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) із земель колективної власності агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради. Вирішено передати у приватну власність 2833,26 га земель, в тому числі 2002,86 га орних земель, 147,39 га багаторічних насаджень, 554,04 га сіножатей, 128,97 га пасовища. Також загальні збори прийняли рішення про передачу до державної власності на території Розсошанської сільської ради сільськогосподарські землі, що не ввійшли до поділу на земельні частки (паї), для користування громадою.

В матеріалах справи наявна технічна документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, розроблена у 2010 році Державним підприємством „Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

В матеріалах технічної документації наявна інформація щодо земельних ділянок, які підлягали розподілу між власниками земельних часток (паїв), ряд рішень Хмельницького міськрайонного суду та Третейського суду при Хмельницькій Торгово-промисловій палаті про визнання за фізичними особами права власності на земельну частку (пай) із земель колективної власності в Агрофірми „Проскурів", рішення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області „Про внесення громадян, власників земельних часток (паїв) по АФ „Проскурів" до додатку розпорядження голови райдержадміністрації від 19.09.2007 №1039/07р".

Згідно довідки Управління Держкомзему у Хмельницькому районі Хмельницької області від 28.12.2009 №4-1-5/1858, яка міститься у технічній документації, вартість земельної частки (паю) по АФ „Проскурів" Розсошанської сільської ради становить 32485,326 грн.; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,3328 га; кількість громадян, які мають право на земельну частку (пай) - 1095 чол.

У висновку №748 від 22.06.2010 розглянувши представлену ДП „Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Розсошанської сільської ради, Управління Держкомзему у Хмельницькому районі Хмельницької області погодило проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), яким передбачено 1095 запроектованих ділянок загальною площею - 2833,26 га, в тому числі: на орних землях - 2002,86 га на двох ділянках, багаторічних насадженнях - 147,39 га, на деградованих орних землях, які підлягають консервації - 554,04 га, пасовищах - 128,97 га, та зазначено, що земельні ділянки будуть використовуватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості та складання державних актів на право власності на земельні ділянки також погоджено головним архітектором Хмельницького району (висновок Хмельницької районної державної адміністрації вих. №860 від 23.06.2010).

Також в матеріалах технічної документації наявні довідки про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Розссошанської сільської ради Хмельницького району, за межами населеного пункту.

Між Агрофірмою „Проскурів" (орендодавець) та ПАТ „Проскурів" (орендар) у 2017 були укладені договори оренди землі, відповідно до яких в оренду передано земельні ділянки з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Хмельницької області, Хмельницького району, Розсошанської сільської ради, зокрема:

- договір від 08.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0523 загальною площею 2,5214 га, у тому числі 2,5214 га. - чагарники;

- договір від 08.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:1091 загальною площею 1,1293 га, у тому числі 0,2287 га - ставки, 0,0516 га - чагарникова рослинність природного походження, 0,3912 га - чагарникова рослинність природного походження, 0,4578 га - болота;

- договір від 08.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0853 загальною площею 4,3940 га, у тому числі 4,3940 га - сіножаті;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0852 загальною площею 4,8422 га, у тому числі: 2,2840 - сіножаті, 0,9140 - ставки, 1,2551 - рілля, 0,3892 - сіножаті;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:012:0871 загальною площею 0,6 га, у тому числі: 0,0990 га - ставки, 0,158 га - ставки, 0,3352 га - чагарникова рослинність природного походження;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0298 загальною площею 1,7676 га, у тому числі: 0,5305 - болота, 1,2317 га - чагарникова рослинність природного походження;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :05:004:0524 загальною площею 3,2054 га, у тому числі 3,2054 га - чагарникова рослинність природного походження;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0622 загальною площею 4,6089 га, у тому числі 4,6089 га - чагарникова рослинність природного походження;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0903 загальною площею 5,0819 га, у тому числі 5,0819 га - сіножаті;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:1179 загальною площею 12,7062 га, у тому числі: 0,0893 га - ставки, 6,2436 га - чагарникова рослинність природного походження, 6,3734 га - сіножаті;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0230 загальною площею 6,7432 га, у тому числі: 2,8876 га - сіножаті, 3,8556 га - чагарникова рослинність природного походження;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :05:006:0621 загальною площею 4,9649 га, у тому числі: 4,4719 га - сіножаті, 0,4930 га - ставки;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :04:010:0232 загальною площею 2,2160 га, у тому числі: 1,6357 га - сіножаті, 0,5803 га - ставки;

- договір від 10.02.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:012:0837 загальною площею 4,4346 га, у тому числі: 2,2418 га - сіножаті, 0,6577 га - чагарникова рослинність природного походження, 0,3352 га - чагарникова рослинність природного походження;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0297 загальною площею 10,3674 га, у тому числі 5,5441 га - сіножаті, 0,4016 га - ставки, 0,1925 га - ставки, 0,6006 га - ставки, 1,4037 га - чагарникова рослинність природного походження, 1,9558 га - чагарникова рослинність природного походження, 0,6542 га - чагарникова рослинність природного походження;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :04:015:1175 загальною площею 3,9490 га, у тому числі 3,9490 га - сіножаті;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:1089 загальною площею 2,3716 га, у тому числі 2,3716 га - сіножаті;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:004:0902 загальною площею 5,5970 га, у тому числі 5,5970 га - сіножаті;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0145 загальною площею 0,6472 га, у тому числі 0,6472 га - сіножаті;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:015:1090 загальною площею 1,2959 га, у тому числі 1,2959 га - сіножаті;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:012:0811 загальною площею 1,9331 га, у тому числі 0,4455 га - сіножаті, 1,4876 га - ставки;

- договір від 20.04.2017, згідно якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :06:012:0810 загальною площею 0,6564 га, у тому числі 0,2630 га - сіножаті, 0,3934 га - ставки.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 03.04.2020 Агрофірмі „Проскурів" на праві колективної власності належало 30-ть земельних ділянок загальною площею 159,0194 га з наступними кадастровими номерами: :04:017:0299 (площа 10,7105 га) :06:004:0852 (площа 4,8422 га); :06:004:0901 (площа 1,05 га); :06:012:0871 (площа 0,6 га); :06:008:0298 (площа 1,7676 га); :05:004:0524 (площа 3,2054 га); :05:006:0622 (площа 4,6089 га); :05:004:0523 (площа 2,5214 га); :06:015:1091 (площа 1,1293 га); :06:004:0903 (площа 5,0819 та); :04:015:1179 (площа 12,7062 га); :06:008:0297 (площа 10,3674 га); :05:003:0230 (площа 6,7432 га); :05:006:0621 (площа 4,9649 га); :04:010:0232 (площа 2,216 га); :06:012:0837 (площа 4,4346 га); :04:015:1175 (площа 3,949 га); :06:015:1089 (площа 2,3716 га); :06:004:0902 (площа 5,597 га); :06:018:0145 (площа 0,6472 га); :06:015:1090 (площа 1,2959 га); :06:012:0811 (площа 1,9331 га); :06:012:0810 (площа 0,6564 га); :06:015:1048 (площа 17,5318 га); :06:004:0853 (площа 4,394 га); :05:006:0620 (площа 9,0805 га); :04:015:1177 (площа 22,0804 га); :06:012:0722 (площа 7,9343 га); :04:015:1178 площа 2,3833 га); :04:017:0300 (площа 2,2154 га), що розташовані на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району (інформаційна довідка №206048707 від 03.04.2020).

Листом від 25.03.2019 за №05/2-60вих-19 заступник прокурора Хмельницької області повідомив голову Розсошанської сільської ради про наявні факти використання земель з порушенням вимог законодавства, що впливають на повноту надходжень коштів до місцевого бюджету. Зокрема, зазначає, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Агрофірмі „Проскурів" на праві колективної власності належить 30-ть земельних ділянок загальною площею 159,0194 га, на яких знаходяться водні об`єкти, об`єкти нерухомого майна та інші землі, які не підлягають паюванню та відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підлягають передачі у комунальну власність Розсошанської об`єднаної територіальної громади. У листі прокурор просив Розсошанську сільську раду вжити заходи до державної реєстрації права комунальної власності на вказані земельні ділянки, що розташовані на території територіальної громади, у строк до 24.04.2019 повідомити про результати розгляду даного листа та з метою вирішення питання наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради.

В листі від 11.07.2019 за №05/2-218вих-19 заступник прокурора області просив голову Розсошанської сільської ради у строк до 02.08.2019 надати до прокуратури області інформацію щодо вжитих сільською радою заходів з метою поновлення інтересів територіальної громади, у тому числі судового захисту, з метою вирішення питання наявності підстав для прокурорського реагування.

Розсошанська сільська рада листом від 31.07.2019 №465 повідомила прокуратуру, що неодноразово зверталася до керівництва Агрофірми „Проскурів" щодо неправомірного використання земельних ділянок, які підлягають передачі у комунальну власність згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Також надано листи сільської ради, адресовані Агрофірмі „Проскурів" (від 15.05.2019 за №283, від 11.06.2019 за №350) та відповідь Агрофірми „Проскурів" (від 25.06.2019 №17).

Листом від 29.10.2019 за №690 Розсошанська сільська рада повідомила прокуратуру, що всі необхідні заходи щодо передачі земель у комунальну власність вжито. Реагування Агрофірми „Проскурів" відсутнє.

07.08.2019 прокуратура звернулася з листом за №05/2-248вих-19 до відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просила надати інформацію про те, чи перебувають спірні земельні ділянки в межах земель колективної власності, посвідчених державних актом на право колективної власності на землю від 20.02.1996 серія ХМ №000002 та до яких сільськогосподарських угідь вони відносяться згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та даних Державного земельного кадастру.

Листом від 16.08.2019 за №10-22-0.33-1.818/116-19 відділ у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив прокуратуру Хмельницької області, що проект організації території земельних часток (паїв) по Розсошанській сільській раді та архівний примірник Державного акту на право колективної власності на землю від 20.02.1996 серія ХМ №000002 у Відділі відсутній, тому надати інформацію про те, чи перебувають вказані у запиті земельні ділянки в межах земель колективної власності та до яких сільськогосподарських угідь вони відносяться згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) немає можливості. Також в листі повідомлено, що згідно даних Державного земельного кадастру земельні ділянки, право колективної власності на які зареєстровано за Агрофірмою „Проскурів" мають у своєму складі:

- :04:017:0299 (площа 10,7105 га) - ліси та інші лісо вкриті землі;

- :06:004:0852 (площа 4,8422 га) - 2,6732 га сіножаті, 1,2551 га рілля, 0,9140 га ставки;

- :06:004:0901 (площа 1,05 га) - під с/г та іншими будівлями та дворами;

- :06:012:0871 (площа 0,6 га) - 0,2648 га ставки, 0,3352 га чагарники;

- :06:008:0298 (площа 1,7676 га) - 0,5305 га болота, 1,2371 га чагарники;

- :05:004:0524 (площа 3,2054 га) - чагарники;

- :05:006:0622 (площа 4,6089 га) - чагарники;

- :05:004:0523 (площа 2,5214 га) - чагарники;

- :06:015:1091 (площа 1,1293 га) - 0,4428 га чагарники, 0,2287 га ставки та 0,4578 га болота;

- :06:004:0903 (площа 5,0819 га) - сіножаті;

- :04:015:1179 (площа 12,7062 га) - 0,0893 га ставки, 6,2436 га чагарники, 6,3736 га сіножаті;

- :06:008:0297 (площа 10,3674 га) - 1,1947 га ставки, 4,0137 га чагарники, 5,5441 га сіножаті;

- :05:003:0230 (площа 6,7432 га) - 2,8876 га сіножаті, 3,8556 га чагарник;

- :05:006:0621 (площа 4,9649 га) - 0,4930 га ставки, 4,4719 га сіножаті;

- :04:010:0232 (площа 2,216 га) - 0,5803 га ставки, 1,6357 га сіножаті;

- :06:012:0837 (площа 4,4346 га) - 2,2418 га сіножаті, 2,1928 га чагарник;

- :04:015:1175 (площа 3,949 га) - сіножаті;

- :06:015:1089 (площа 2,3716 га) - сіножаті;

- :06:004:0902 (площа 5,597 га) - сіножаті;

- :06:018:0145 (площа 0,6472 га) - сіножаті;

- :06:015:1090 (площа 1,2959 га) - сіножаті;

- :06:012:0811 (площа 1,9331 га) - 1,4876 га ставки, 0,4455 га сіножаті;

- :06:012:0810 (площа 0,6564 га) - 0,3934 га ставки, 0,2630 га сіножаті;

- :06:015:1048 (площа 17,5318 га) - під с/г та іншими будівлями та дворами;

- :06:004:0853 (площа 4,394 га) - сіножаті;

- :05:006:0620 (площа 9,0805 га) - під с/г будівлями та іншими будівлями та дворами;

- :04:015:1177 (площа 22,0804 га) - 13,4266 га під с/г та іншими будівлями та дворами, 8,6538 га - штучні водотоки;

- :06:012:0722 (площа 7,9343 га) - під с/г та іншими будівлями та дворами;

- :04:015:1178 (площа 2,3833 га) - 2,3174 га під с/г та іншими будівлями та дворами, 0,0659 га під господарськими будівлями;

- :04:017:0300 (площа 2,2154 га) - під с/г та іншими будівлями та дворами.

На виконання звернення Управління СБУ у Хмельницькій області (від 06.05.2020 №72/8/202/3221) відділом у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області супровідним листом від 19.05.2020 №10-22-0.3-894/116-20 надано окремі копії документальних матеріалів з технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 19.09.2007 №1039/07-р Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) із земель колективної власності Агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради власникам земельних часток (паїв), витяг з протоколу загальних зборів громадян сіл Розсошанської сільської ради від 24.12.2007, розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 27.04.2010 №595/10-р Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради та передано на затвердження загальним зборам власників земельних часток (паїв), рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) із колективної власності Агрофірми „Проскурів" від 04.06.2010 року.

У листі від 13.05.2020 за №1237/416-20-0.3 відділом у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомлено Управління СБУ у Хмельницькій області, що у відділі наявна технічна документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Зазначено про можливість ознайомитися з вказаною документацією безпосередньо у відділі у зв`язку з великим обсягом.

Листом від 15.05.2020 за №05/2-96вих-20 заступник прокурора області повідомив голову Розсошанської сільської ради про намір здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі Розсошанської сільської ради шляхом пред`явлення до Господарського суду Хмельницької області позову про визнання права комунальної власності на 30 земельних ділянок загальною площею 159,0194 га, що розташовані на території Розсошанської сільської ради та визнання недійсними 24 договорів оренди земельних ділянок загальною площею 87,0832, укладених між Агрофірмою „Проскурів" та ПАТ „Проскурів".

19.05.2020 Управління СБУ у Хмельницькій області звернулося з листом за №72/8/202/3539 до прокуратури Хмельницької області, в якому посилаючись на рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 04.06.2010 про затвердження проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) із земель колективної власності Агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради та положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10.07.2018 зазначає, що право власності на спірні земельні ділянки, належить державі, враховуючи, що на даний час право комунальної власності на них не зареєстровано. Розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності з 01.01.2013 є Держгеокадастр, а передача їх в оренду відповідно до вимог ЗК України повинна відбуватися шляхом проведення земельних торгів. В листі вказано, що інформування здійснено з метою вжиття заходів реагування відповідно до компетенції щодо захисту інтересів держави в сфері земельних відносин в судовому порядку.

21.05.2020 заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Розсошанської сільської ради звернувся з відповідним позовом до суду.

Під час розгляду справи в суді, 04.06.2020 право власності Агрофірми „Проскурів" на земельну ділянку площею 17,5318 га з кадастровим номером :06:015:1048 було припинено (закрито об`єкт нерухомого майно) у зв`язку з її поділом на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :06:015:1149 площею 0,075 га та :06:015:1150 площею 17,4568 га. Зазначене підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №227310514 від 08.10.2020, №227312805 від 08.10.2020, №227313047 від 08.10.2020.

Розсошанською сільською радою надано експлікацію земель Агрофірми „Проскурів" згідно державного акту на право колективної власності на землю, з якої слідує, що загальна площа земельних угідь, яка перебуває у колективній власності становить 3411,8 га, з яких: рілля - 2417,1 га; багаторічні насадження - 149,0 га; сіножаті - 516,7 га; пасовища - 103,4 га; (усього сільськогосподарських угідь 3186,2 га); лісові площі - 17,6 га; деревно-чагарникові насадження - 17.6 га; болота - 8,5 га; під водою - 23,4 га; під шляхами - 30,5 га; під громадськими будівлями і дворами - 81,8 га; інші угіддя - 46 га. Також наявний опис меж земельних ділянок Агрофірми „Проскурів".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 ГПК України передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у ст. 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача в суді.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частина перша статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до абзаців 1 - 3 частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно з положеннями частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 22.11.2021р. у справі № 917/564/21, від 14.12.2021р. у справі №916/1978/21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 року у справі №488/2807/17 вкотре зазначила, що бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для їхнього захисту, але не подав відповідний позов у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або мало стати відомо про можливе порушення інтересів держави, є бездіяльністю відповідного органу. Розумність вказаного строку визначає суд з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи через можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також з урахуванням таких чинників як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотримати порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі нема, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №906/282/19, від 09.02.2021 у справі № 910/13730/19, від 22.11.2021р. у справі № 917/564/21.

Згідно зі ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як вбачається зі змісту позову, реагування прокурора у даному разі спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання земель бувшої колективної власності.

Прокурор зазначає, що перебування спірних земельних ділянок у колективній власності Агрофірми „Проскурів" та їх використання ПАТ „Проскурів" на підставі договорів, укладених з Агрофірмою, порушує майнові права територіальної громади Розсошанської сільської ради.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод, а також інтересів місцевого самоврядування, що не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання.

Як слідує з матеріалів справи, прокуратурою області листами від 25.03.2019 №05/2-60вих-19 та від 11.07.2019 №05/2-218вих-19 проінформовано Розсошанську сільську раду про факти використання земель з порушенням вимог законодавства, що впливають на повноту надходжень коштів до місцевого бюджету та наявність підстав для вжиття сільською радою заходів до поновлення інтересів територіальної громади.

Таким чином, факт повідомлення прокурором Розсошанську сільську раду про стверджувані порушення відповідачів знайшов своє відображення в матеріалах справи.

Розсошанська сільська рада листом від 31.07.2019 №465 повідомила прокуратуру, що неодноразово зверталася до керівництва Агрофірми „Проскурів" щодо неправомірного використання земельних ділянок, які підлягають передачі у комунальну власність згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Також надано листи сільської ради, адресовані Агрофірмі „Проскурів" (від 15.05.2019 за №283, від 11.06.2019 за №350) та відповідь Агрофірми „Проскурів" (від 25.06.2019 №17).

Листом від 29.10.2019 за №690 Розсошанська сільська рада повідомила прокуратуру, що всі необхідні заходи щодо передачі земель у комунальну власність вжито. Реагування Агрофірми „Проскурів" відсутнє.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №903/129/18 від 15.10.2019 сам факт не звернення сільської ради до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади міста, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження.

Листом від 15.05.2020 за №05/2-96вих-20 заступник прокурора області повідомив голову Розсошанської сільської ради про намір здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі Розсошанської сільської ради шляхом пред`явлення до Господарського суду Хмельницької області позову про визнання права комунальної власності на 30 земельних ділянок загальною площею 159,0194 га, що розташовані на території Розсошанської сільської ради та визнання недійсними 24 договорів оренди земельних ділянок загальною площею 87,0832, укладених між Агрофірмою „Проскурів" та ПАТ „Проскурів".

При цьому, сільська рада наявність підстав для такого представництва не оскаржила, заперечень проти представництва прокурором інтересів держави не висловила, а отже, вважала позовні вимоги обґрунтованими.

Враховуючи, що Розсошанська сільська рада понад один рік з часу надіслання відповідної інформації прокуратурою області про виявлене та стверджуване порушення, в судовому порядку не вжила заходів до захисту своїх інтересів, прокурором обґрунтовані підстави, визначені ч. 3 ст. 23 Закону України „Про прокуратуру", для пред`явлення ним відповідного позову до суду в інтересах позивача.

Щодо суті позову.

Щодо визнання права комунальної власті на спірні земельні ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, що повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого речового права на майно. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 925/461/21.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права комунальної власності на спірні земельні ділянки.

Згідно зі статтею 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти - юридично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 03.04.2020 Агрофірмі „Проскурів" на праві колективної власності належало 30-ть земельних ділянок загальною площею 159,0194 га з наступними кадастровими номерами: :04:017:0299 (площа 10,7105 га) :06:004:0852 (площа 4,8422 га); :06:004:0901 (площа 1,05 га); :06:012:0871 (площа 0,6 га); :06:008:0298 (площа 1,7676 га); :05:004:0524 (площа 3,2054 га); :05:006:0622 (площа 4,6089 га); :05:004:0523 (площа 2,5214 га); :06:015:1091 (площа 1,1293 га); :06:004:0903 (площа 5,0819 та); :04:015:1179 (площа 12,7062 га); :06:008:0297 (площа 10,3674 га); :05:003:0230 (площа 6,7432 га); :05:006:0621 (площа 4,9649 га); :04:010:0232 (площа 2,216 га); :06:012:0837 (площа 4,4346 га); :04:015:1175 (площа 3,949 га); :06:015:1089 (площа 2,3716 га); :06:004:0902 (площа 5,597 га); :06:018:0145 (площа 0,6472 га); :06:015:1090 (площа 1,2959 га); :06:012:0811 (площа 1,9331 га); :06:012:0810 (площа 0,6564 га); :06:015:1048 (площа 17,5318 га); :06:004:0853 (площа 4,394 га); :05:006:0620 (площа 9,0805 га); :04:015:1177 (площа 22,0804 га); :06:012:0722 (площа 7,9343 га); :04:015:1178 площа 2,3833 га); :04:017:0300 (площа 2,2154 га), що розташовані на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району (інформаційна довідка №206048707 від 03.04.2020).

Під час розгляду справи в суді, 04.06.2020 право власності Агрофірми „Проскурів" на земельну ділянку площею 17,5318 га з кадастровим номером :06:015:1048 було припинено (закрито об`єкт нерухомого майно) у зв`язку з її поділом на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :06:015:1149 площею 0,075 га та :06:015:1150 площею 17,4568 га. Зазначене підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №227310514 від 08.10.2020, №227312805 від 08.10.2020, №227313047 від 08.10.2020.

Таким чином, на даний час спірні земельні ділянки зареєстровані на праві колективної власності за Агрофірмою „Проскурів". Підставою виникнення у відповідача-1 права власності на спірні земельні ділянки є державний акт на право колективної власності на землю від 20.02.1996 серія ХМ №000002, виданий Розсошанською сільською радою народних депутатів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц.

Аналіз законодавства чинного на час видачі Агрофірмі „Проскурів" державного акта на право колективної власності на землю свідчить про таке.

Статтею 20 Закону України "Про власність" визначено, що суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Таким чином, Агрофірма „Проскурів" є суб`єктом права колективної власності на спірні земельні ділянки.

Редакція ЗК України, яка набула чинності 01.01.2002, передбачила, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 140 ЗК України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Прокурор обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що спірні земельні ділянки не підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) та підлягають безоплатній передачі до комунальної власності Розсошанської сільської ради, враховуючи рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) агрофірми „Проскурів" від 04.06.2010, яким вирішено передати у користування громади сільськогосподарські землі, що не увійшли до поділу на земельні частки (паї) та положення ч. 4 ст. 7, ч. 7 ст. 14-1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" в редакції чинній з 01.01.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2010 загальними зборами власників земельних часток (паїв) із колективної власності Агрофірми „Проскурів" (852 учасники або 85%) прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) із земель колективної власності Агрофірми „Проскурів" на території Розсошанської сільської ради. Вирішено передати у приватну власність 2833,26 га земель, в тому числі 2002,86 га орних земель, 147,39 га багаторічних насаджень, 554,04 га сіножатей, 128,97 га пасовища. Також загальні збори прийняли рішення про передачу до державної власності на території Розсошанської сільської ради сільськогосподарські землі, що не ввійшли до поділу на земельні частки (паї), для користування громадою.

Однак, у протоколі Загальних зборів від 04.06.2010, яким оформлено вище вказане рішення, не конкретизовано, які саме земельні ділянки (їх цільове призначення, площа) підлягають передачі до державної власності.

У технічній документації із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області наявна інформація з приводу земельних ділянок, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв). Будь-яка інформація щодо земельних ділянок, які підлягали передачі до державної власності, в матеріалах технічної документації відсутня.

Статтею 7 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (станом на момент прийняття рішення Загальних зборів від 04.06.2010) передбачалося, що із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу, виключаються:

- деградовані, малопродуктивні, а також техногенно забруднені сільськогосподарські угіддя, що підлягають консервації;

- заболочені землі;

- землі, на яких розміщені розвідані родовища корисних копалин загальнодержавного значення, запаси яких затверджені у встановленому законодавством порядку;

- інші землі, які недоцільно використовувати для сільськогосподарських потреб.

Тобто, на момент прийняття загальними зборами власників земельних часток (паїв) рішення від 04.06.2010 про передачу земель до державної власності, із площі земельних ділянок, що підлягали розподілу, виключалися землі, які недоцільно використовувати для сільськогосподарських потреб. Разом з тим, як слідує із протоколу від 04.06.2010 загальними зборами прийнято рішення про передачу до державної власності для користування громадою саме сільськогосподарських земель, що не ввійшли до поділу на земельні частки (паї).

В судовому засіданні прокурор та представник Розсошанської сільської ради зазначили, що на момент прийняття рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) від 04.06.2010 спірні земельні ділянки перебували у державній власності, а із зміною законодавства всі земельні ділянки, які знаходяться на території відповідної ради є землями комунальної власності. Тому спірні на даний час земельні ділянки, які знаходяться на території Розсошанської сільської ради, підлягають передачі до комунальної власності зазначеної сільської ради.

Відповідно до ч 1 ст. 84 ЗК України (в редакції, яка діяла станом на момент прийняття рішення від 04.06.2010) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VI від 06.09.2012 частину 2 ст. 83 ЗК України викладено в новій редакції, відповідно до якої у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування".

Законом України від 28.04.2021 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено п. 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах територіальних громад, крім випадків, передбачених даним пунктом. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Судом враховується, що загальними зборами прийнято рішення про передачу сільськогосподарських земель до державної власності на території Розсошанської сільської ради для користування громадою. При цьому, докази передачі спірних земельних ділянок до державної власності в матеріалах справи відсутні. Рішення щодо передачі спірних земельних ділянок до комунальної власності загальними зборами власників земельних часток (паїв) не приймалося.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", внесено зміни до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", які набули чинності з 01.01.2019, на яку посилається прокурор, передбачено, що із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), виключаються землі, що підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані:

- деградовані, малопродуктивні, техногенно забруднені сільськогосподарські угіддя, що підлягають консервації;

- заболочені землі;

- землі, на яких розташовані розвідані родовища корисних копалин загальнодержавного значення, запаси яких затверджені в установленому законодавством порядку;

- землі під полезахисними лісовими смугами;

- землі під водними об`єктами;

- землі під господарськими шляхами, прогонами, польовими дорогами, у тому числі запроектованими у проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

- землі, які відповідно до закону не можуть перебувати у приватній власності;

- землі під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна;

- землі, які передаються до запасу та резервного фонду;

інші землі несільськогосподарського призначення.

При цьому, у позові зазначено, що спірні земельні ділянки загальною площею 159,0194 га містять у своєму складі: ліси та інші лісовкриті землі, сіножаті, ставки, болота, чагарники, штучні водотоки, під сільськогосподарськими та іншими будівлями та дворами. Тому такі земельні ділянки не підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) та підлягають передачі у комунальну власність.

Суд погоджується з твердженням прокурора, що земельні ділянки (враховуючи їх цільове призначення) відповідно до положень ч. 4 ст. 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (в редакції, яка є чинною з 01.01.2019) не підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" та підлягають передачі у комунальну власність територіальної громади Розсошанської сільської ради. Однак, Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" в редакції, яка діє з 01.01.2019, не передбачає автоматичне набуття права комунальної власності відповідною радою в силу дії Закону з моменту набрання ним чинності.

Таким чином, передача спірних земель з колективної власності Агрофірми „Проскурів", яка не припинила свою діяльність, до комунальної власності можлива лише у порядку визначеному законом.

На момент звернення з позовом до суду та на момент розгляду спору залишаються чинними положення статті 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", якими передбачено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Проте як свідчать матеріали справи, прокурор, посилаючись на те, що спірні земельні ділянки зареєстровані за відповідачем-1 на підставі державного акта про право колективної власності на землю, виданого Агрофірмі "Проскурів", не підтвердив дотримання порядку, передбаченого статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", а саме прийняття загальними зборами членів підприємства, зборами уповноважених або створеним ними органом управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном, рішення про передання у комунальну власність спірних земельних ділянок, що залишились у колективній власності Агрофірми „Проскурів".

Автоматичного переходу права колективної власності у інші форми власності у зв`язку зі змінами законодавства не передбачено. Зокрема, відсутній автоматичний перехід права колективної власності колективного підприємства, яке не припинило свою діяльність, у державну, комунальну чи приватну власність.

При цьому, здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", законодавство не містить. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 925/461/21, від 20.12.2022 у справі №924/250/19.

У наведеній вище постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі №925/461/21 зазначено про те, що необхідність дотримання передбачених статтею 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" умов слідує також і з положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", які набрали чинності згодом 01.01.2019.

Так, ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" врегульовано вирішення питань про використання та розпорядження нерозподіленими землями, що після 01.01.2019 залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства (що не припинені).

Зазначеною нормою передбачено, що у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертими частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

З метою інформування осіб, зазначених у частині першій цієї статті, про проведення розподілу земель, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада розміщує у загальнодоступних місцях відповідних населених пунктів, публікує у друкованих засобах масової інформації районної державної адміністрації або районної ради та оприлюднює на власному офіційному веб-сайті (за наявності) оголошення про проведення зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

В оголошенні повідомляються:

- мета, дата, місце і час проведення зборів;

- прізвище, номер службового телефону особи, в якої можна отримати інформацію щодо проведення зборів.

Розподіл земельних ділянок проводиться за умови реєстрації більшості осіб, визначених в абзацах другому - четвертому частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Збори веде сільський, селищний, міський голова або уповноважена відповідною радою особа.

Землі, зазначені у частині четвертій статті 7 цього Закону, які залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогоспо-дарського акціонерного товариства, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані.

Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом.

За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів.

Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки.

До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року.

У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Тобто законодавцем допускається можливість передання у власність землі, що перебувала у колективній власності неприпиненого сільськогосподарського підприємства, лише у порядку, визначеному законом.

Таким чином, право власності та право користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності виникає лише за наявності рішення компетентних органів і тільки в межах вказаних в цих рішеннях, і такі повноваження є виключною компетенцією позивача. Тобто підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності вказаної адміністративної одиниці для громадян та юридичних осіб, як і визначення умов такого користування, є відповідне рішення відповідної селищної ради. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.12.2022 у справі №924/250/19.

Враховуючи відсутність станом на 01.01.2019 рішення власників земельних часток (паїв) про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності Агрофірми „Проскурів" після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню (зокрема, спірних земельних ділянок), ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" позивачу надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися у колективній власності (за наявності згоди більшості осіб, визначених абз. 2 - 4 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

В матеріалах справи відсутні докази дотримання порядку передачі спірних земельних ділянок з колективної власності Агрофірми „Проскурів" до комунальної власності, відсутні докази припинення права колективної власності Агрофірми „Проскурів" на спірні земельні ділянки та передачі спірних земельних ділянок до комунальної власності.

Суд звертає увагу, що безоплатна передача земельних ділянок, які не підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв) не може відбуватися раніше проведення відповідних зборів на підставі ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Законодавцем саме на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок організації та започаткування розподілу земель, що залишилися у колективній власності громадян, будь-які права територіальної громади на ці землі не можуть виникнути раніше початку відповідних процедур по такому розподілу та їх наслідків, що цілком і повністю залежать від дій органу місцевого самоврядування. Без виконання радою передбачених ст. 14-1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" покладених на орган місцевого самоврядування повноважень, жодних речових прав останнього на відповідні земельні ділянки не виникає.

Державний акт на право колективної власності на землю від 20.02.1996 серія ХМ №000002, виданий Розсошанською сільською радою народних депутатів Агрофірмі „Проскурів" є чинним (дійсним) на даний час.

Тобто, власником спірних земельних ділянок, які були передані відповідачу згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 000002 від 20.02.1996 на даний час залишається Агрофірма „Проскурів".

Таким чином, на момент звернення з позовом, жодних прав та інтересів Розсошанської сільської ради не порушено, оскільки такі права не виникли, з огляду на не вчинення радою відповідних дій на виконання передбачених ст. 14-1 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказана стаття знаходиться в розділі 29 ЦК України "Захист права власності", тобто, стосується випадків, коли існуюче, належно набуте від попереднього власника та належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в особи документів, що засвідчують належність їй такого права, у зв`язку з їх втратою.

Таким чином, відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. З цим кореспондується стаття 11 ЦК України, яка визначає підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

Захист права власності шляхом його визнання в судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по-перше, це підтвердження в судовому порядку своїх прав на майно шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.

Отже, у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до статті 392 ЦК України є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

У постанові від 31.08.2018 року по справі №924/1020/17 Верховний Суд зазначив, що умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Відтак, до предмету доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Приписами статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, з огляду на те, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав чи в який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Враховуючи, що прокурором та позивачем не доведено наявність (набуття, перехід) у Розсошанської сільської ради права комунальної власності на спірні земельні ділянки, у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права комунальної власності на 31 земельну ділянку загальною площею 159,0194 га з наступними кадастровими номерами: :04:017:0299 (площа 10,7105 га); :06:004:0852 (площа 4,8422 га); :06:004:0901 (площа 1,05 га); :06:012:0871 (площа 0,6 га); :06:008:0298 (площа 1,7676 га); :05:004:0524 (площа 3,2054 га); :05:006:0622 (площа 4,6089 га); :05:004:0523 (площа 2,5214 га); :06:015:1091 (площа 1,1293 га); :06:004:0903 (площа 5,0819 га); :04:015:1179 (площа 12,7062 га); :06:008:0297 (площа 10,3674 га); :05:003:0230 (площа 6,7432 га); :05:006:0621 (площа 4,9649 га); :04:010:0232 (площа 2,216 га); :06:012:0837 (площа 4,4346 га); :04:015:1175 (площа 3,949 га); :06:015:1089 (площа 2,3716 га); :06:004:0902 (площа 5,597 га); :06:018:0145 (площа 0,6472 га); :06:015:1090 (площа 1,2959 га); :06:012:0811 (площа 1,9331 га); :06:012:0810 (площа 0,6564 га); :06:015:1150 (площа 17,4568) га; :06:015:1149 (площа 0,075 га); :06:004:0853 (площа 4,394 га); :05:006:0620 (площа 9,0805 га); :04:015:1177 (площа 22,0804 га); :06:012:0722 (площа 7,9343 га); :04:015:1178 (площа 2,3833 га); :04:017:0300 (площа 2,2154 га), що розташовані на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району.

Щодо визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Виходячи з аналізу статей 203, 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Разом з цим, в статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Наведене означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки це не буде спростовано, зокрема на підставі судового рішення.

Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, в тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на наявність обставин, передбачених статтями 203, 215 ЦК України.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення. При цьому, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019р. у справі № 904/10956/16).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, необхідно встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. (Правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17, постанові Верховного Суду від 04.04.2023 у справі №924/1351/20 (924/1175/21)).

Прокурор просить визнати недійсними 22 договори оренди земельних ділянок загальною площею 86,0332 га, посилаючись на те, що Агрофірма „Проскурів" неправомірно передала частину спірних ділянок в оренду без урахування рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" від 04.06.2010, які вказані землі передали в користування громади. Вказує, що Розсошанська сільська рада, як орган, що представляє інтереси територіальної громади та здійснює від її імені повноваження розпорядника земель комунальної власності, позбавлена можливості виконати повноваження власника цих земель.

Однак такі доводи прокурора спростовуються встановленими судом вище обставинами. Зокрема, відсутнє рішення загальних зборів власників земельних часток (паїв) Агрофірми „Проскурів" щодо передачі в комунальну власність спірних земельних ділянок, частина яких у 2017 році була передана Агрофірмою „Проскурів" в оренду ПАТ „Проскурів".

Після набуття чинності ст. 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" в редакції з 01.01.2019, якою врегульовано вирішення питань про використання та розпорядження нерозподіленими землями, що після 01.01.2019 залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства (що не припинені), безоплатна передача до комунальної власності Розсошанської сільської ради спірних земельних ділянок не відбулася, з огляду на недотримання встановленого законом порядку передачі таких земель.

Діючи в правовому полі положень статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" саме позивачу (а не будь якому іншому органу) в силу імперативних норм наведеного закону надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися в колективній власності, а наявність зареєстрованого речового права на спірні земельні ділянки за відповідачем-1 унеможливлює Розсошанську сільську раду здійснювати розпорядження такими земельними ділянками.

Враховуючи, що Розсошанська сільська рада не набула право комунальної власності на спірні земельні ділянки, а їх власником на момент передачі в оренду спірних земельних ділянок, на момент звернення з позовом та на даний час залишається Агрофірма „Проскурів", твердження прокурора про неможливість виконання позивачем прав власника цих земель є необґрунтованими та спростовується матеріалами справи.

Оскільки власником спірних земельних ділянок є Агрофірма „Проскурів", саме їй належить право розпорядження такими земельними ділянками.

З огляду на викладене, прокурором не доведено порушення Агрофірмою „Проскурів" вимог законодавства під час укладення оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання недійсними таких договорів.

Зі змісту ст. 4 ГПК України слідує, що особа має право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частковою (Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.02.2020 у справі №910/16236/18).

Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

Виходячи із змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25.06.2019 у справі №904/3169/18, від 28.01.2020 у справі №916/495/19, у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 3-670гс15).

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №917/377/17, від 02.05.2018 у справі №914/904/17 від 22.05.2018 у справі №923/1283/16.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. (Правова позиція з Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, від 17.04.2018 у справі №914/1521/17, від 05.03.2019 у справі №917/377/17).

З огляду на вище викладене, враховуючи, що прокурором не доведено наявності у Розсошанської сільської ради права комунальної власності на спірні земельні ділянки (набуття такого права у порядку визначеному законом) та не доведено порушення будь-яких прав позивача відповідачами, у позові прокурора в інтересах Розсошанської сільської ради про визнання права комунальної власності на спірні земельні ділянки та визнання недійсними оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати зі сплати судового збору та витрати понесені позивачем під час розгляду справи у зв`язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на прокуратуру Хмельницької області згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 12.05.2023р.

Головуюча суддя О.Є. Танасюк

Суддя Ю.В. Гладюк

Суддя Л.О. Субботіна

Копію ухвали направити: 1 - до справи;

2 - Розсошанська сільська рада - ;

3 - Хмельницька обласна прокуратура - ; ;

4 - Агрофірма "Проскурів" - ;

5 - ПАТ "Проскурів" ;

6 - адвокату ПАТ „Проскурів" Керницькій О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

7 - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

8 - арбітражному керуючому Рудому А.М. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

9 - Хмельницький обласний центр зайнятості - ;

10 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - ;

11 - Державна інноваційна фінансово-кредитна установа - ;

12 - Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області - ;

13 - Державна інноваційна фінансово-кредитна установа - ;

14 - ТОВ „ПАТ-Проскурів" - ;

15 -ГУ Державного земельного кадастру у Хмельницькій області - ел. адреса:

16 - ОСОБА_3 - АДРЕСА_1