ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 Справа № 904/1137/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон", м.Дніпро

про стягнення 205 531,92 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" (далі-Позивач) 03.03.2023 року звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 205231,92 грн, з яких: інфляційні втрати - 57266,99 грн, відсотки за неправомірне користування кредитом - 148264,93 грн та понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Рамковою угодою №362 від 27.02.2008 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

06.03.2023 року ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Розгляд справи №904/1137/23 відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та без виклику сторін не подав.

Поштова кореспонденція направлялась Відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та була повернута до суду 20.04.2023 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (арк.с. 59-61).

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки щодо повідомлення про розгляд справи.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

27.02.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон" (далі-Позичальник) та Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "ПроКредит Банк") (далі-Кредитор) укладено Рамкову угоду №362 (далі-Угода).

Відповідно до умов Угоди:

2.1. Кредитор на підставі угоди зобов`язується здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі зобов`язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами.

2.2. На підставі угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування Позичальника: ліміт суми кредитування: еквівалент 150000 доларів США; ліміт строку кредитування: 120 календарних місяців; максимальний розмір процентів: 40% річних.

12.3. До усіх вимог, що випливають з Угоди та Кредитних договорів, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність.

Видача кредитів здійснювалась на підставі Рамкової угоди та в межах її умов у вигляді укладання договорів про надання траншу, які є невід`ємною частиною Рамкової угоди та не мають самостійного значення.

На підставі та в межах Рамкової угоди Позивач та Відповідач уклали:

- Договір про надання траншу №12.13862/362 від 27.02.2008 року (арк.с. 39-40);

- Договір про надання траншу №12.15527/362 від 13.08.2008 року (арк.с. 41-42);

- Договір про надання траншу №12.15849/362 від 03.09.2008 року (арк.с. 43-44);

- Договір про надання траншу №1501.21986/362 від 27.11.2009 року (арк.с. 45-46).

У зв`язку з невиконання взятих на себе зобов`язань в 2011 році ПАТ "ПроКредит Банк" звернулося в суд із позовною заявою про стягнення із ТОВ "Завод Укрпромбетон" кредитної заборгованості за Договором про надання траншу №12.13862/362 від 27.02.2008 року, Договором про надання траншу №12.15527/362 від 13.08.2008 року, Договором про надання траншу №12.15849/362 від 03.09.2008 року, Договором про надання траншу №1501.21986/362 від 27.11.2009 року в загальній сумі 175 694,20 грн, з яких:

за договором про надання траншу № 12.13862/362 від 27.02.2008 року заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 081 грн. 61 коп., відсотки по Графіку погашення в розмірі 32515 грн. 91 коп., відсотки за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 49463 грн. 62 коп., а всього - 84061 грн. 14 коп.; за договором про надання траншу №12.15527/362 від 13.08.2008 року заборгованість за тілом кредиту в розмірі 291 грн. 03 коп., відсотки за Графіком погашення в розмірі 3049 грн. 38 коп., відсотки за фактичне користування кредитом в розмірі 6 533 грн. 80 коп., а всього - 9874 грн. 21 коп.; за договором надання траншу №12.15849/362 від 03.09.2008 року відсотки по графіку погашення в розмірі 4842 грн. 13 коп., відсотки за фактичне користування кредитом в розмірі 9295 грн. 47 коп., а всього - 14137 грн. 60 коп.; - за договором надання траншу №1501.21986/362 від 27.11.2009 року відсотки по графіку погашення в розмірі 14584 грн. 60 коп., відсотки за фактичне користування кредитом в розмірі 53036 грн. 65 коп., а всього - 67621 грн. 25 коп. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього - 177514 грн. 20 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2012 у справі №2/5005/10543/2011 (суддя Боділовська М.М.) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон" (49018, м.Дніпропетровськ, вул.Макарова, 20-А, п/р НОМЕР_1 в АТ "ПроКредит Банк", , МФО 320984) на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м.Київ, проспект Перемоги, 107-а, адреса для листування: 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Карла Лібкнехта,4-а, транз./рах № НОМЕР_2 в АТ "ПроКредт Банк", МФО 320984, ) заборгованість в сумі 175 694,20 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч шістсот дев`яносто чотири грн. 20 коп.); 1 756,94 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят шість грн. 94 коп.) державного мита; 236,00 грн. (двісті тридцять шість грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (арк.с. 76-81).

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2012, яке набрало законної сили 13.03.2012, 13.03.2012 видано наказ про примусове виконання, яке боржником не виконано.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа т щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем грошових зобов`язань Позивач на підставі ст.625 ЦК України нарахував Відповідачу проценти та інфляційні втрати.

Позивач у позові посилається на практику Верховного Суду, зокрема, Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №5017/1987/2012 постановила ухвалу від 24.01.2019 року в якій дійшла наступних правових висновків: правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Аналогічний висновок викладений і в п.6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь нас прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином у справі №910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", при чому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України.

Відповідно до п. 4.4 Рамкової угоди у випадку прострочення погашення кредиту, Позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом "факт/360" від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з моменту виникнення заборгованості до дати повного її погашення, включно.

Пунктом 3 п.2 Договору про надання траншу №12.13862/362 від 27.02.2008 року встановлено проценти в розмірі 17,00% річних.

Рішенням суду від 01.03.2012 за вказаним Договором встановлена заборгованість в розмірі 84061,14 грн Позивачем нараховані відсотки за неправомірне користування кредитом Відповідача за Договором про надання траншу №12.13862/362 від 27.02.2008 року на суму 57161,58 грн за період з 24.02.2018 по 23.02.2022.

Пунктом 3 п.2 Договору про надання траншу №12.15527/362 від 13.08.2008 року встановлено проценти в розмірі 16,00% річних.

Рішенням від 01.03.2012 за вказаним Договором встановлена заборгованість в розмірі 98074,21 грн Позивачем нараховані відсотки за неправомірне користування кредитом Відповідача за Договором про надання траншу №12.15527/362 від 13.08.2008 року на суму 6319,49 грн за період з 24.02.2018 по 23.02.2022.

Пунктом 3 п.2 Договору про надання траншу №12.15849/362 від 03.09.2008 року встановлено проценти в розмірі 16,00% річних.

Рішенням від 01.03.2012 за вказаним Договором встановлена заборгованість в розмірі 14137,60 грн Позивачем нараховані відсотки за неправомірне користування кредитом Відповідача за Договором про надання траншу №12.15849/362 від 03.09.2008 року на суму 9048,06 грн за період з 24.02.2018 по 23.02.2022.

Пунктом 3 п.2 Договору про надання траншу №1501.21986/362 від 27.11.2009 року встановлено проценти в розмірі 28,00% річних.

Рішенням від 01.03.2012 за вказаним Договором встановлена заборгованість в розмірі 67621,25 грн Позивачем нараховані відсотки за неправомірне користування кредитом Відповідача за Договором про надання траншу №1501.21986/362 від 27.11.2009 року на суму 75735,80 грн за період з 24.02.2018 по 23.02.2022.

Таким чином, загальна сума заборгованості відсотків за неправомірне користування кредитом визначена ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 23.02.2018 по 23.02.2022 року становить 148 264,93 грн.

Згідно з розрахунком Позивача (арк.с. 21-32) сума інфляційних втрат складає 57266,99 грн, яка нарахована за періоди березень 2018 - лютий 2022.

Нараховані Позивачем проценти та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача вимогу вих.№2023/01/30-5 від 30.01.2023 (арк.с. 47-49), яку останній залишив без відповіді та задоволення.

Доказів погашення суми позову Відповідач на час розгляду справи суду не надав, обставини позову щодо нарахування спірних сум - не спростував.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, із яких видно, що Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання перед Позивачем за Рамковою угодою №362 від 27.02.2008 року, суд доходить висновку, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат у розмірі 57266,99 грн та відсотків за неправомірне користування кредитом у розмірі 148264,93 грн - є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідачів порівну відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрпромбетон" (49000, м.Дніпро, вул.Макарова, 20 А, ) на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, м.Київ, пр.Перемоги, 107 А, ) заборгованість в порядку ст. 625 ЦК України, в розмірі 205231,92 грн, з яких: інфляційні втрати - 57266,99 грн, відсотки за неправомірне користування кредитом - 148264,93 грн та понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.05.2023

Суддя Н.Б. Кеся