ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/201/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU Everwelle) (Естонська Республіка, м. Таллінн, Хар`юський повіт, частина міста Кесклінн, Пярнуське шосе, буд.141, 11314, ; ел. пошта ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" (Рівненська область, Дубенський район, с.Тараканів, вул. Колгоспна, буд.42, 35641, ; ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1) про розірвання додаткових угод до контрактів про поставки і стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" до Господарського суду Рівненської області надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" про розірвання додаткових угод від 13.09.2021 до контрактів про поставки №24-01-18-DUX від 24.01.2018, №19-06-2018-DPB від 19.06.2018, №29-05-2019 від 29.05.2019, №03-07-2019 -ЕРВ від 03.07.2019 та про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро.

Ухвалою від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/201/23. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 28.03.2023.

28.03.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання з метою надання можливості подати відзив.

Ухвалою від 28.03.2023 повторно зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" у строк до 10.04.2023 надати суду докази зарахування сплаченого 01.03.2023 судового збору в іноземній валюті на валютний рахунок казначейської служби. Відкладено підготовче засідання на 11.04.2023.

31.03.2023 від позивача надійшла на виконання ухвал суду заява про долучення до матеріалів справи доказів зарахування сплаченого 01.03.2023 судового збору в іноземній валюті на валютний рахунок казначейської служби.

11.04.2023 від відповідача надійшов відзив.

У судовому засіданні 11.04.2023 судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" направило відзив на поштову адресу суду в межах процесуального строку, встановленого судом, а відтак суд приймає відзив та долучає його до матеріалів справи. У відзиві представником відповідача заявлено вимогу для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" в порядку ст. 90 ГПК України.

Ухвалою від 11.04.2023 зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" у строк до 24.04.2023 оформити заяву про надання відповідей на запитання вказаних в Додатку до відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст.ст. 88, 90 ГПК України (у формі заяви свідка) та надати її суду з доказами надіслання Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС". Відкладено підготовче засідання на 02.05.2023.

02.05.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, до якого долучено відповіді на питання у відзиві на позовну заяву за підписом ОСОБА_1 , члена правління Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ".

02.05.2023 від представника ОСОБА_2 адвоката Дробота Д.М. надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

02.05.2023 від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій адвокат Корень О.М. просить суд збільшити позовні вимоги та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" кошти в сумі 1 540 822,55 доларів США та 50 096,30 Євро, а також збитки у розмірі 496 164,44 доларів США і 10 019,20 Євро.

Ухвалою від 02.05.2023 продовжено за ініціативою суду строк підготовчого провадження на 30 днів - до 05.06.2023. Відкладено підготовче засідання на 16.05.2023.

02.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" надійшла заява про забезпечення позову у справі № 918/201/23.

В обгрунування поданої заяви представник позивача адвокат Корень О.М. вказує, що між позивачем та відповідачем було укладено 4 контракти:

- №24-01-18-DUX від 24.01.2018, який діяв до 31.12.2019;

- №19-06-2018-DPB від 19.06.2018, який діяв до 31.12.2019;

- №29-05-2019 від 29.05.2019, який діяв до 31.12.2020;

- № 03-07-2019-ЕPB від 07.07.2019, який діяв до 31.12.2020.

При цьому 13.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено додаткові угоди до кожного з контрактів.

Внаслідок неналежного виконання та невиконання зобов`язань ТОВ "Традєкс" за контрактами у відповідача виник борг, а саме:

- за контрактом №24-01-18-DUX виник борг 1 591 463,87 доларів США. Відповідно до додаткової угоди від 13.09.2021 в строк до 23.02.2022 ТОВ "Традєкс" було зобов`язане повернути борг у сумі 1 4800 000,00 доларів США, з яких повернуло лише 940 000,00 доларів США.

- за контрактом №19-06-2018-DPB виник борг у розмірі 786172,27 доларів США.

- за контрактом № 29-05-2019 виник борг у розмірі 105 000,00 доларів США.

- за контрактом №03-07-2019-ЕPB виник борг у розмірі 50096,30 Євро.

Заявник вказує, що слід враховувати той факт, що дія контрактів закінчена вже 2-3 роки назад, а відтак ТОВ "Традєкс" утримувало у себе ці кошти без належним на те підстав що не виключає одночасного застосування і ст. 1212 ЦК України. Станом на 01.05.2023 борг ТОВ "Традєкс" перед ТОВ "Евервелле" становить - 1 540 822,55 доларів США та 50 096,30 Євро. Таким чином, якщо врахувати той факт, що ТОВ "Традєкс" допустило невиконання та неналежне виконання зобов`язань за контрактами на суму 2 480 822,55 доларів США та 50 096,30 євро, то відповідно втрачена вигода становить: 496 164, 44 доларів США; 10 019,2 євро. Борг існує тривалий період часу. Статутний капітал ТОВ "Традєкс" становить 1000,00 грн. Між учасниками ТОВ "Традєкс" існують судові спори, в тому числі, існує спір між директором даного підприємства та самим підприємством. Також важливим є той факт, що як вбачається з інформації наявної в Інтернеті прибуток ТОВ "Традєкс" у 2022 році склав лише 810600 грн., а активи перевищують зобов`язання лише на 19 672 500,00 грн., що значно менше суми боргу.

З огляду на викладене Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" просить суд накласти арешт до набрання рішенням суду у даній справі на єдиний майновий комплекс, належний на праві власності для Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" який складається з будівель та споруд згідно з переліком.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено у позові вимогу про розірвання додаткових угод від 13.09.2021 до контрактів про поставки №24-01-18-DUX від 24.01.2018, №19-06-2018-DPB від 19.06.2018, №29-05-2019 від 29.05.2019, №03-07-2019 -ЕРВ від 03.07.2019 та про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро.

У позовній заяві позивач вказує, що

- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту №24-01-18-DUX сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 1591463,87 доларів США. Продавець зобов`язувався повернути Покупцю передоплату в сумі 1480000,00 доларів США в строк до 23.02.2022. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем йому мало відбутись прощення боргу на суму 111463,87 доларів США.

- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту №29-05-2019 сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 105 000,00 доларів США. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем за контрактом №24-01-18-DUX йому мало відбутись прощення боргу на суму 105 000,00 доларів США.

- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту № 19-06-2018-DPB сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 786172,27 доларів США. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем за контрактом №24-01-18-DUX, йому мало відбутись прощення боргу на суму 786172,27 доларів США.

- 13.09.2021 згідно додаткової угоди до контракту №03-07-2019 - ЕРВ сторони підтверджують, що борг Продавця перед Покупцем станом на 13.09.2021 становить 50096,30 євро. У випадку своєчасного виконання зобов`язань Продавцем за контрактом №24-01-18- DUX, йому мало відбутись прощення боргу на суму 50096,30 євро.

В обгрунування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" свої зобов`язання за спірними угодами до 23.02.2022 не виконало та узгоджену суму передоплати в розмірі 1480000,00 доларів США у строк до 23.02.2022 року для ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" перераховано не було.

А відтак виконання договорів умови яких викладені у них та у додаткових угодах до контрактів, які були підписані ТОВ "ТРАДЄКС" та ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" 13.09.2021, наразі для ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" втратило інтерес, а відтак ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" має право відмовитись від прийняття такого виконання і відповідно відмовляється від прийняття такого виконання. На виконання вказаних контрактів ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" було перераховано для ТОВ "ТРАДЄКС" передоплату в сумі: 2 482 636,14 доларів США та 50 096,30 євро. При укладенні додаткових угод до контрактів від 13.09.2021 сторони визнали, що борг ТОВ "ТРАДЄКС" перед ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" станом на 13.09.2021 становить: 2 482 636,14 доларів США та 50 096,30 євро.

Внаслідок того, що ТОВ "ТРАДЄКС" не були своєчасно та в повному обсязі виконані умови контрактів, ТОВ" "ЕВЕРВЕЛЛЕ" було вимушене укласти додаткові угоди до контрактів від 13.09.2021. Як наслідок, невиконання додаткових угод до контрактів від 13.09.2021 ТОВ "ТРАДЄКС" перед ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" призвело до вимушеного звернення ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ" до ТОВ "ТРАДЄКС" з проханням виконати умови контрактів та здійснити поставку товару. Однак і така вимога виконана не була, а відтак, боржник - ТОВ "ТРАДЄКС" не вжив та не вживає жодних заходів задля виконання грошових зобов`язань перед ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ", не здійснив поставку товару, внаслідок чого було порушено права та законні інтереси ТОВ "ЕВЕРВЕЛЛЕ".

В обгрунування позовних вимог про розірвання додаткових угод від 13.09.2021 позивач вказує, що строк виконання зобов`язань, який був закінчений за 4 контрактами 31.12.2019 та 31.12.2020 не міг бути продовжений 13.09.2021 додатковими угодами на новий строк.

Водночас відповідач не виконав ані умов 4-х контрактів, ані 4-х додаткових угод до них, поставка товару не відбулась, передоплата за поставку товару відповідачем не повернута, інші строки виконання цього зобов`язання сторонами узгоджені не були. Таким чином, Позивач був істотно позбавлений того, на що він очікував при укладенні договору - поставки оплаченого Товару у визначений строк, який передбачався для подальшого використання у господарській діяльності в т.ч. подальшого продажу. Це доказує наявність підстав для розірвання додаткових угод від 13.09.2021.

Щодо позовної вимоги про стягнення 50 096,30 Євро позивач вказує, що обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді повернення сплачених за товар коштів. Зобов`язання за договором поставки №03-07-2019 - ЕРВ від 03.07.2019 припинились 31.12.2020, зобов`язання за повернення передоплати припинились 31.12.2022.У цій справі, відмова замовника від договору є підставою для вимоги про повернення невикористаної частини авансу (передоплати) на підставі ст.1212 ЦК України.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зазначені висновки щодо застосування ст.ст. 136, 137 ГПК України узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення у контексті положень ст. 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача.

Також суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

З урахуванням загальних вимог, передбачених положеннями статей 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою, та надати суду докази існування фактичних обставин, що пов`язані з необхідністю вжиття таких заходів саме на забезпечення позовних вимог в межах порушеного права, яке позивач намагається захистити поданням відповідного позову, а не будь-яких інших порушених прав позивача.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що заявлена позивачем вимога полягає у накладенні арешту на майно відповідача.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що статутний капітал відповідача значно менший заявлених до останнього позовних вимог у даній справі та становить 1 000 грн 00 коп.

Як вбачається із інформаційної довідки № 643-36 від 02.05.2023 відповідачу на праві власності належить наступне майно:

- будівля трансформаторної підстанції (реєстраційний номер 215) загальною площею 28, 5 кв.м. за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4 (дата державної реєстрації 05.02.2019), обтяження відсутні;

- будівля матеріального складу-гаражу (реєстраційний номер 215) загальна площа 364 кв.м., (будівля складається з 9-ти гаражів, коридору, кладової, 2-х службових приміщень) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4, (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;

- будівля стайні (реєстраційний номер 215) загальна площе 199 кв.м. (будівля складається з 2-х станів, підсобної) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4 (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;

- будівля котельні (реєстраційний номер 215) загальна площа 293 кв.м. (будівля 3-1 складається з котельні) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4 (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;

- будівля підсобного відділення (реєстраційний номер 215) загальна площе 409,1 кв.м. (опис: будівля Ж-1 складається з 5-ти службових приміщень, 3-х кабінетів, 7-ми коридорів, сходів, 4-х підсобних, кладової) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;

- об`єкт незавершеного будівництва, будівля котельні (реєстраційний номер 215) (54% готовності) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 05.05.2017), обтяження відсутні;

- зерносклад (реєстраційний номер 215) загальна площа 1218,9 кв..м (опис: будівля складається зі складу) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4, (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;

- склад мокрого зберігання солі (реєстраційний номер 215) загальна площа 14, 4 кв.м. (будівля Д-1 складається зі складу) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;

- приміщення спиртосховища (реєстраційний номер 215) загальна площа 634, 4 кв.м. (опис: будівляА-1 складається з 3-х складів, 3-х підсобних, службового приміщення, сходів) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;

- приміщення для велосипедів (реєстраційний номер 215) загальна площа 40, 8 кв.м. за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;

- склад арочний (реєстраційний номер 215) загальна площа 474,6 кв.м. (опис: Будівля І-1 складається з приміщення складу) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні;

- будівля механічної майстерні (реєстраційний номер 215) загальна площа 507, 7 кв.м. (будівля складається з 4-х майстерень, 5-ти підсобних, службового приміщення) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4; (дата державної реєстрації 24.04.2017), обтяження відсутні.

Із інформаційної довідки № 643-31 від 02.05.2023 відповідачу на праві власності належить єдиний майновий комплекс, комплекс приймання, первинної обробки та зберігання зернових (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4а, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер :05:008:1329, який розташований за адресою: Львівська область, Жидачівський (Стрийський) район, смт.Гніздичів, вулиця Коновальця, буд 4А.

Судом встановлено, що між учасниками ТОВ "Традєкс" існують судові спори, в тому числі, існує спір між директором даного підприємства та самим підприємством.

Окрім того, прибуток ТОВ "Традєкс" у 2022 році склав лише 810 600 грн., а активи перевищують зобов`язання на 19 672 500,00 грн.

Означене дає підстави для висновку про наявність обставин, що в підсумковому висновку можуть свідчити про існування сумнівів щодо можливості виконання судового рішення у справі № 918/201/23.

Суд дійшов висновку, що оскільки предметом спору є розірвання додаткових угод до контрактів про поставки і стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 50 096,30 Євро, - накладення арешту на майно відповідача у вигляді об`єктів нерухомості, щодо яких, станом на день звернення з заявою про забезпечення позову відсутні обтяження, - мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. Отже, обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Суд зазначає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Також з даного приводу суд враховує позицію Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 17.06.2022 у cправі № 908/2382/21, де суд дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, ст. 137 ГПК України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 904/1478/19, від 16.12.2019 у справі № 904/3459/19 та від 28.05.2021 у справі № 10/5026/290/2011(925/1502/20).

Дослідивши викладені заявником доводи та надані на підтвердження цих доводів докази, врахувавши наявність зв`язку між заявленим позивачем заходом забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідача і предметом спору, співмірність і адекватність, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача згідно з переліком.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.

При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Подібні за своїм змістом висновки щодо застосування, зокрема, ст. 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 915/373/20 та від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21, а також від 08.10.2020 у справі № 465/4985/18 і від 15.06.2021 у справі № 757/48375/20 (щодо аналогічних за змістом положень Цивільного процесуального кодексу України).

За ч.ч. 1, 6, 8 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 139, 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" про забезпечення позову у справі № 918/201/23 - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту до набрання законної сили рішенням у справі № 918/201/23 на:

І. Єдиний майновий комплекс, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Традєкс", який складається з:

- будівлі трансформаторної підстанції (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- будівлі матеріального складу-гаражу (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- будівлі стайні (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- будівлі котельні (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- будівлі підсобного відділення (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- незавершеного будівництва, будівля котельні (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- зерноскладу (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- складу мокрого зберігання солі (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- приміщення спиртосховища (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- приміщення для велосипедів (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- складу арочного (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

- будівлі механічної майстерні (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4;

ІІ. Єдиний майновий комплекс, комплекс приймання, первинної обробки та зберігання зернових, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (реєстраційний номер 215) за адресою: Львівська обл., Жидачівський р., смт. Гніздичів, вулиця Коновальця, будинок 4а, що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер :05:008:1329, який розташований за адресою: Львівська область, Жидачівський (Стрийський) район, смт.Гніздичів, вулиця Коновальця, буд 4А.

3. Дана ухвала є виконавчим документом згідно з ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ" (PLC EVERWELLE)/(OU Everwelle) ()

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАДЄКС" ()

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 04.05.2023 в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України та підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Романюк Ю.Г.