ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1156/23

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д.

за участі секретаря судового засідання Оксенюк А.О.,

розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 22-А, код 38010015)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участі представників:

ініціюючого кредитора - ОСОБА_2 ;

боржника не з`явився;

арбітражного керуючого - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 (вх. № 996/23 від 18.04.2023) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк".

Разом із заявою ОСОБА_1 у порядку абз. 2 п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) подано суду пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна - Біленка Романа Івановича (Свідоцтво №461 від 07 березня 2013 року), який у свою чергу надав суду заяву №б/н від 14.04.2023 (вх. №7537/23 від 18.04.2023) про участь у даній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023, відповідну заяву передано до розгляду судді Гребенюк Т.Д., яка ухвалою від 24.04.2023 прийнята та призначена до розгляду у підготовче засідання на 04.05.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

28.04.2023 року до Суду від ТОВ "ЛВК-Мілк" надійшов відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, в якому боржник визнав заявлені грошові вимоги та просив розглянути заяву без участі його представника. 10.05.2023 від директора ТОВ "ЛВК -МІЛК" надійшло клопотання про розгляд зави без участі повноважного представника боржника у зв`язку з відсутністю коштів для оплати послуг адвоката. Також у вказаній заяві директор ТОВ "ЛВК -МІЛК" не заперечує проти відкриття провадження у справі про банкрутство. Клопотання про розгляд заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство без його участі подав також арбітражний керуюючий Біленко Р.І.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Право на участь у судових засіданнях єдиспозитивним правом, яке учасник процесу реалізує на власний розсуд. З огляду на наведене, враховуючи, що явка представника боржника та арбітражного керуючого не визнавалася Судом обов`язковою, Суд задовольняє клопотання про розгляд заяви без участі повноважного представника боржника і арбітражного керуючого та вважає за можливе здійснити розгляд заяви на підставі наявних матеріалів.

Представник ініціюючого кредитора у судових засіданнях підтримав заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЛВК-Мілк" (код 38010015) та призначення арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича розпорядником майна боржника.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши представника ОСОБА_1 , дослідивши надані докази, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 39 Кодексу, зокрема, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю «грошового зобов`язання» боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

Так, звертаючись до суду із відповідною заявою ОСОБА_1 зазначила, що у ТОВ «ЛВК-Мілк» існує перед нею заборгованість у розмірі 2 823 906,23 грн., з яких 2 743 700,00 грн. простроченої заборгованості по сплаті кредиту та 80 206,23 грн. відсотків, які виникли на підставі договору про надання банківських послуг № CR 17-193/28-2 від 13.07.2017 року (а.с. 12-47), за яким кредитор виступав заставодавцем за договором застави № PL 17-310/28-2 від 13.07.2017 року (а.с. 48-74).

Проаналізувавши надані ініціюючим кредитором докази, Судом було встановлено, що 13.07.2017 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЛВК-Мілк" було укладено договір про надання банківських послуг № CR 17-193/28-2, відповідно до умов якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку. Кількість Банківських послуг, що надаються за Договором, необмежена. Якість Банківських послуг відповідає стандартам Банку. Банківські послуги можуть надаватися в будь-якій валюті, що дозволяється чинним законодавством України та щодо якої Сторони письмово прийшли до згоди. Ліміт Банківської послуги може змінюватися шляхом укладення додаткових договорів про зміну Договору. Детальні умови кожної з Банківських послуг узгоджені Сторонами в пунктах 28-31 Договору.

Відповідно до п. 4 кредитного договору ціна (сума) Договору дорівнює Генеральному ліміту у випадку визначення Генерального ліміту в валюті гривня, або гривневому еквіваленту Генерального ліміту - у випадку визначення Генерального ліміту в валюті іншій, ніж гривня, із застосуванням Валютного курсу НБУ, встановленого на (для) дату(и) визначення.

Пунктом 5. кредитного договору передбачено, що строк дії Договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній Випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності Випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Клієнта перед Банком не будуть виконані в повному обсязі. Цей Договір не поширюється на зобов`язання, що виникли у Сторін до укладення ними Договору, якщо інше прямо не передбачене ним.

Згідно з п. 6 кредитного договору банк здійснює надання Банківських послуг за плату, що має сплачуватися Клієнтом Банку в порядку та на умовах Договору виключно в безготівковій формі. Залежно від виду Банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і Сторонами можуть бути погоджені інші види плати. Розмір плати визначається Сторонами в Договорі та/або Заяві про надання Банківської послуги відносно кожної з Банківських послуг, надання якої було письмово погоджене між Сторонами. Незважаючи на інші положення Договору, Клієнт, за умови попереднього погодження з Банком, має право зазначати у Заяві про надання Банківської послуги будь-який, із встановлених у Договорі, Стандартний розмір плати.

Відповідно до п. 28.1.2., 28.1.4. ліміт банківської послуги складає 2 800 000,00 грн., кошти надаються з метою поповнення обігових коштів.

Пунктом 28.1.6. кредитного договору передбачено, що дата припинення чинності лімітом банківської послуги пов`язана з подією, що настане раніше: 18 грудня 2017 року або дата звернення заставодавця до банку із вимогою щодо повернення банком заставодавцю грошових коштів, що розміщені заставодавцем на вкладному (депозитному) рахунку, відкритому в банку згідно з умовами депозитного договору.

Згідно вимог ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини виникають на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ст. 199 ГК України).

Згідно частини 1 ст. 546 та ст. 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ст. 574 Цивільного кодексу України).

13.07.2017 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави № PL17-310/28-2 (а.с. 48-74), відповідно до умов якого в силу застави, створеної відповідно до умов договору застави, банк має право у разі невиконання клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

Відповідно до п. 4. договору застави предметом застави за договором застави можуть бути майно (включаючи речі, цінні папери, майнові права), що є власністю Заставодавця на момент укладення Договору Застави; майно (включаючи речі, цінні папери, майнові права), що стане власністю заставодавця після укладення Договору Застави. Право застави за Договором Застави поширюється на: невід`ємні приналежності Предмету застави; продукцію, плоди та доходи, що виробляються, добуваються, одержуються від використання Предмета застави протягом строку дії Договору Застави; будь-яке майно, що заміщує початковий предмет обтяження заставою за Договором Застави і може бути ідентифіковане як таке; право вимоги до страховика Предмета застави в разі настання страхового випадку щодо Предмета застави; страхове відшкодування в разі настання страхового випадку щодо Предмета застави та/або будь-яке інше відшкодування, отримане Заставодавцем унаслідок вилучення або втрати Предмета застави. Опис Предмета застави наведений в пункті 27 Договору Застави.

Пунктом 6 договору застави ціна (сума) Договору дорівнює Генеральному ліміту у випадку визначення Генерального ліміту в валюті гривня, або гривневому еквіваленту Генерального ліміту - у випадку визначення Генерального ліміту в валюті іншій, ніж гривня, із застосуванням Валютного курсу НБУ, встановленого на (для) дату(и) визначення. Значення Генерального ліміту наведене в пункті 28 Договору Застави.

Згідно з п. 7. договору застави строк дії Договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній Випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності Випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання Клієнта перед Банком не будуть виконані в повному обсязі. Значення Генерального строку наведене в пункті 28 Договору Застави.

Відповідно до пп. 4 п. 11 договору застави звернення стягнення на Предмет застави здійснюється на вибір Банку (і) за рішенням суду, або (іі) в позасудовому порядку шляхом: 1) передачі Предмета застави у власність Банку в рахунок виконання Боргових зобов`язань; 2) продажу Банком Предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення Банку права грошової вимоги (застосовується для застави майнових прав / прав вимоги); 4) переказу Банку відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання (застосовується для застави грошей та/або цінних паперів), або (ііі) в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України. Використання Банком позасудових способів звернення стягнення на Предмет застави не позбавляє Банк права звернутися до суду.

Підпунктом 1 п. 15 договору застави банк набуває право звернення стягнення на Предмет застави у разі порушення Боргових зобов`язань та у випадку ліквідації юридичної особи Заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та Договором Застави. Банк має право здійснити звернення стягнення на Предмет застави в позасудовому порядку у разі порушення Боргових зобов`язань та/або порушення справи про банкрутство Заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та Договором Застави.

Згідно з п. 28 договору застави ОСОБА_1 виступила заставодавцем за зобов`язаннями ТОВ "ЛВК-Мілк" (код 38010015) перед ПАТ "ОТП Банк" за договором про надання банківських послуг № CR 17-193/28-2 від 13.07.2017 року в межах генерального ліміту 2 800 000,00 грн. з максимально допустимим строком виконання зобовязань перед банком до 18.12.2017 року.

17.11.2021 року між банком та заставодавцем було укладено договір про зміну № 5 до договору застави № PL 17-310/28-2 від 13.07.2017 року, яким було змінено максимально допустимий строк виконання зобов`язань перед банком до 25.11.2022 року або до дати звернення заставодавця до банку із вимогою щодо повернення грошових коштів що розміщені заставодавцем на вкладному (депозитному) рахунку, відкритому в банку згідно з умовами депозитного договору (генеральний строк).

26.07.2022 року ПАТ "ОТП Банк" було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про звернення стягнення на майно, що є предметом застави за договором застави № 28-3-28-3-2/224, в якому банк зазначив про те, що 26.07.2022 року було здійснено звернення стягнення на грошові кошти заставодавця в розмірі 2 823 906,23 грн., що були розміщені на вкладному (депозитному) рахунку в банку відповідно до положень депозитного договору та знаходились в заставі банку відповідно до положень договору застави, які були спрямовані на погашення основного боргу в сумі 2743700,00 грн. та відсотків в сумі 80206,23грн., в зв`язку з невиконанням ТОВ "ЛВК-Мілк" умов договору про надання банківських послуг № CR 17-193/28-2 від 13.07.2017 року.

16.08.2022 року ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ "ЛВК-Мілк" вимогу про сплату заборгованості в сумі 2823906,23 грн., яка виникла внаслідок погашення за рахунок застави заборгованості за договором про надання банківських послуг № CR 17-193/28-2 від 13.07.2017 року з посиланням на положення ст.ст. 512, 514 ЦК України.

30.08.2023 року ТОВ "ЛВК-Мілк" направило на адресу ОСОБА_1 лист № 01/106, в якому повідомило про відсутність можливості задовольнити грошові вимоги в сумі 2823906,23 грн. в зв`язку з скрутним фінансовим становищем.

Крім того, в матеріалах справи міститься скріплений печатками та підписами сторін акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 року по 10.04.2023 року між ТОВ "ЛВК-Мілк" та ОСОБА_1 , в якому відображено наявність заборгованості у сумі 2 823 906,23 грн., що не заперечується боржником.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

У відповідності до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 39 Кодексу встановлено, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. Однак, доказів, у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, на підтвердження своєї спроможності виконати зобов`язання та погасити відповідну заборгованість ТОВ "ЛВК-Мілк" Суду надано не було.

Суд також враховує, що ініціюючий кредитор ОСОБА_1 є засновником (учасником) боржника ТОВ "ЛВК-МІЛК", про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юриичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Втім, грошове зобов`язання боржника - юридичної особи ТОВ "ЛВК-МІЛК" перед одним із його засновників ОСОБА_1 не виникло з такої участі, а виникло відповідно до цивільно-правового правочину.

Ураховуючи зазначені обставини та зважаючи на те, що під час підготовчого засідання також не було встановлено наявності спору про право щодо грошових вимог ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЛВК-Мілк".

Крім того, відповідно до абз. 6 ч. 8 ст. 39 Кодексу в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати.

Згідно з абз. 2, 3 п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, зокрема, заява ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, крім відомостей, передбачених ч. 1 ст. 34 повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна. Ініціюючий кредитор додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абз. 2 цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим ч. 3 ст. 28 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, заявником у порядку абз. 2 п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу подано суду пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна Біленко Романа Івановича (свідоцтво №461 від 07.03.2013), який, у свою чергу, надав суду заяву про участь у даній справі (вх. №7537/23 від 18.04.2023). У своїй заяві (а.с. 116) арбітражний керуючий зазначив про те, що не відноситься до категорії осіб визначених ч. 2 ст. 11 та ч. 3 ст. 28 Кодексу. Обставин, які б вказували на протилежне під час розгляду вказаної заяви судом не встановлено.

Відповідно до абз. 4 п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, зокрема, господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство, призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абз. 2 цього пункту, розпорядником майна.

Ураховуючи зазначене, Суд вважає за можливе призначити розпорядником майна ТОВ "ЛВК-Мілк" арбітражного керуючого Біленко Р.І.

Крім того, відповідно до абз. 1 ч. 1, абз. 1 ч. 2 Кодексу арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень, зокрема, розпорядника майна визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Проте, ані заявником ані боржником не було надано суду відповідної довідки про розмір середньомісячної заробітної плати керівника ТОВ "ЛВК-Мілк", а відтак, суд вважає за необхідне установити арбітражному керуючому Біленко Р.І. розмір грошової винагороди за виконання повноважень розпорядження майна боржника у розмірі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів, авансованих заявником ОСОБА_1 на депозитний рахунок Суду.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 28, 30, 39, 44 Кодексу, п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, Суд

УХВАЛИВ:

1.Відкрити провадження у справі № 911/1156/23 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк".

2.Визнати вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" у розмірі 2823906,23 грн.

3.Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

4.Ввести процедуру розпорядження майном боржника та призначити розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 22-А, код 38010015) арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 461 від 07.03.2013; адреса: 02105, м. Київ, а/с 77; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

5.Встановити грошову винагороду розпорядника майна боржника у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень у відповідності до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

6.Здійснити офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" у відповідності до ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 22-А, код 38010015) приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

8.Розпоряднику майна боржника в строк до 30.06.2023 року подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів відповідно до норм ч. 3 ст. 44, ч. 5 та ч. 8 ст. 45, ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

9. Попереднє засідання господарського суду призначити на 06.07.2023 року об 11:20год.

10.Встановити строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та визначення його вартості до 26.06.2023 року, відомості про що надати Суду.

11. Примірники цієї ухвали надіслати: боржнику; кредитору; розпоряднику майна боржника; до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України; органу державної виконавчої служби; установам, що здійснюють облік нерухомого та рухомого майна (органам державної реєстрації речових прав, державним нотаріальним конторам, органам державної автомобільної інспекції за місцезнаходженням боржника); установам банків, що обслуговують рахунки боржника; емітентам електронних грошей, у яких знаходяться електронні гаманці, що належать боржнику; депозитарним установам, які ведуть облік прав на цінні папери, що належать боржнику; установі, що веде державні реєстри обтяжень майна; державному органу з питань банкрутства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 12.05.2023р.

Суддя Т.Д. Гребенюк