номер провадження справи 17/35/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 Справа № 908/607/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/607/23

за позовною заявою концерну «Міські теплові мережі», 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137

фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 79-А

до відповідача приватного підприємства «Аварістан», 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 20

про стягнення 4 407,61 грн

СУТЬ СПОРУ:

27.02.23 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 16.02.23 № 64/юр з вимогами концерну "Міські теплові мережі" (далі концерн "МТМ") до приватного підприємства "Аварістан" (надалі ПП "Аварістан") про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.03.07 № 601058 у розмірі 4 407,61 грн., а саме: 3 968,71 грн. основного боргу, 328,05 грн. інфляційних витрат та 109,95 грн. 3 % річних.

27.02.23 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 06.03.23 судом позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/607/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Враховуючи положення ч. 1, ч. 4 ст. 116 та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 05.05.23 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві зазначає, що 01.03.07 між концерном «МТМ» (Теплопостачальна організація) та ПП «Аварістан» (Споживач) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 601058 (Договір). Договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для об`єкту - нежитлового приміщення за адресою: нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 4 (далі - об`єкт теплопостачання). На виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію в період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. на загальну суму 3 968,71 грн. Відповідач оплату за отриману теплову енергію не здійснив. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сума інфляційних втрат за спірний період складає 328,05 грн., а 3% річних від простроченої суми складають 109,95 грн.

Відзив на позов, або будь які заперечення від відповідача до суду не надійшли.

З метою належного повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/607/23 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 176, 234, 247, 250, 252 ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 13.12.22 про відкриття провадження у цій справі.

Відповідно до відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача є: 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 20.

Однак, ухвала, яка надсилалась господарським судом на вказану адресу відповідача повернулась 11.04.23 у зворотньому напрямку на адресу суду із відміткою відповідного відділення "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання".

Згідно із ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Таким чином, з урахуванням вимог чинного законодавства яким регламентовано строк розгляду справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ст. 248 ГПК України протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі), відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Судом також враховано, що про хід розгляду справи сторони могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень": //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі залежні від нього заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи № 908/607/23.

У відповідності до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/607/23 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 05.05.23.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.07 між концерном "Міські теплові мережі" в особі філії концерну "Міські теплові мережі" Жовтневого району (Теплопостачальна організація) та приватним підприємством «Аварістан» (Споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 601058 (Договір), за умовами якого, Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді для опалення та надання послуг з централізованого постачання гарячої води (надалі - теплова енергія) Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити їх вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно із п. 2.1. договору, теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби :

- опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявності можливості;

- кондиціювання - по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню Споживача.

У відповідності до п. 6.2. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.3. договору, підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату (п. 6.4. договору).

Згідно п. 6.7. Договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Артема, 79а, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну.

Додатком № 1а до Договору визначено, що договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді укладено для об`єкту - нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 4.

Вказане нежитлове приміщення використовувалося відповідачем на підставі договору оренди. При цьому, рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1043/21 від 27.07.21 договір оренди № 1241 від 01.03.05 частини нежитлового приміщення № 147 першого поверху (літ. А-9) загальною площею 49,64 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 4 було розірвано, а також зобов`язано ПП «Аварістан» звільнити вказане приміщення

Згідно із п. 10.1. договору, цей договір набуває чинності з 01.03.07 по 01.01.08.

Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору (п. 10.4. договору).

На виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію в період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. на загальну суму 3 968,71 грн.

Факт надання відповідачу теплової енергії підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками.

20.12.22 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу за вих. № 6049/44 від 05.12.22 щодо погашення заборгованості у сумі 3 968,71 грн.

Разом з вимогою відповідачеві були надіслані акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період та відповідні рахунки для оплати.

Споживач, згідно п. 6.7.1. Договору, зобов`язаний на протязі 5-ти днів з дати отримання, підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії.

Крім того. п. 3.2.26. Договору передбачено, що Споживач зобов`язується щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді.

Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими до оплати за відповідні періоди.

Судом прийнято до уваги те, що в установленому законом порядку договір не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано та матеріали справи не містять.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Як свідчать наявні матеріали справи, на виконання умов договору позивачем у період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. включно поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 3 968,71 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії за вказані періоди (копії яких долучені до матеріалів справи).

На підставі зазначених актів приймання-передачі теплової енергії концерном "МТМ" виставлено відповідачу рахунки на оплату відпущеної теплової енергії.

Вищевказані акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки були направлені позивачем на юридичну адресу Споживача (відповідача), що підтверджується долученими до матеріалів справи належним чином засвідченою копією реєстру на відправлення рекомендованих листів.

Споживач на адресу позивача підписаних актів приймання-передачі теплової енергії не повернув, заперечень щодо їх підписання не надав.

Як зазначено в актах приймання-передачі теплової енергії, у разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установлені договором терміни, акт вважається погодженим.

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Концерну "МТМ" не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув та не підписав. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими Позивачем до оплати за відповідні періоди.

Пунктом 6.4. договору визначено, що Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передплату.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію за період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. включно в повному обсязі не здійснив.

Тому, як наслідок, за відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 3 968,71 грн.

Факт наявності 3 968,71 грн заборгованості підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання. Зобов`язання відповідача оплатити надані послуги не припинено.

Враховуючи те, що станом на час розгляду спору в суді зобов`язання відповідача оплатити спожиту у період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. включно теплову енергію не припинено, відповідач оплату спожитої теплової енергії суду не довів, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3 968,71 грн. за вказаний період обґрунтованими, заснованими на законі, договорі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача 109,95 грн 3 % річних та 328,05 грн інфляційних втрат (розрахунок міститься в матеріалах цієї справи).

Факт прострочення відповідачем зобов`язання з оплати отриманої теплової енергії за період з листопада 2020 р. по квітень 2021 р. матеріалами справи доведено.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок розміру 3 % річних за допомогою ІПС "Законодавство" суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача загальної суми 3 % річних, а саме: у розмірі 109,63 грн, оскільки позивачем при розрахунку 3% річних помилково до періодів нарахування включено дату, до якої відповідач мав оплатити спожиту теплову енергію, а саме: 20 число кожного місяця.

Перевіривши розрахунок розміру інфляційних втрат за допомогою ІПС "Законодавство", судом встановлено, що за позивачем розрахунок виконано вірно, відтак позовна вимога в цій частині судом задовольняється.

За викладених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 126, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «Аварістан» (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 20, ) на користь концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, , р/р НОМЕР_1 Філії - АТ «Укрексімбанк», код МФО 322313 ) - 3 968 (три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) грн 71 коп. основного боргу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з приватного підприємства «Аварістан» (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 20, ) на користь концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, , р/р НОМЕР_2 у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», код МФО 320478 ) - 109 (сто дев`ять) грн 63 коп. 3 % річних, 328 (триста двадцять вісім) грн 05 коп. інфляційних втрат, 2 683 (дві тисячі шістсот вісімдесят три) грн 26 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 08.05.2023.

Суддя В.Л. Корсун