ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/222/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Смоляк Л.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Єлісєєв В.А. (адвокат)

від відповідача: Васинчук С.М. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МС ТРЕЙДІНГ"

про стягнення 357175,60 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

10.02.23 позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 357175,60 грн., з яких: 268759,20 грн. боргу за поставлений товар по договору №11 від 13.01.22; 67373,88 грн. пені; 21042,52 грн. інфляційних. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, а саме 60000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5357,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

23.02.23 позивач подав позовну заяву у новій редакції, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 359494,01 грн., з яких: 268759,20 грн. боргу за поставлений товар по договору №11 від 13.01.22; 67373,88 грн. пені; 23360,93 грн. інфляційних. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, а саме 70000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5392,41 грн. витрат по сплаті судового збору. До позовної заяви додано уточнений розрахунок інфляційних та докази доплати судового збору у розмірі 34,77 грн.(а.с.139).

Рух справи.

10.02.2023 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 15.02.2023 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з допущеними недоліками в її оформленні та надано строк для їх усунення.

Позивач у встановлений судом строк недоліки усунув подавши позовну заяву у новій редакції (а.с.139).

Ухвалою від 23.02.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №906/222/23 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.184).

У судовому засіданні 21.03.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

27.03.23 до суду надійшла заява представника позивача про те, що станом на 21.03.23 позивач сплатив адвокату 130000,00грн. за надану правничу допомогу у фіксованому розмірі згідно Договору №5 від 12.01.12 та Договору №12 від 01.03.23 та повідомив, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення до суду будуть подані відповідні письмові документи, а саме акт здавання-приймання послуг та опис виконаних робіт на вказану суму (а.с.199).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що в додатках до договору міститься описка в частині дати договору.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти основного боргу, зазначив, що борг виник з накладних від 24.06.22, 23.06.22, 21.06.22, 16.06.22. Зазначив, що договором передбачена 100% попередня оплата, однак відповідач не мав можливості здійснити попередню оплату, тому вирішили, що поставка буде не на підставі договору, тобто відповідач вказує, що поставка була, але не на підставі договору і строк оплати настав через 7 днів після пред`явлення претензії, тому інфляційні повинні рахуватися саме після пред`явлення претензії. Також відповідач зазначив, що розмір адвокатських не співмірний із виконаною роботою адвокатом, яким складено лише один процесуальний документ (позовну заяву). Складання претензії не є обов`язковим у такій категорії спору. .

Встановлені судом обставини.

13 січня 2022 року між Дочірнім підприємством "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МС ТРЕЙДІНГ" (покупець/відповідач) укладено Договір купівлі-продажу необробленої деревини № 11 (а.с.20).

Згідно п.1.1 договору, продавець передає у власність Покупця лісопродукцію, яка визначена у специфікаціях, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його.

Загальна кількість лісопродукції зазначається у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п.2.1 договору).

Сторони оформили Додаток №1 від 11.01.22 до договору №11 від 11.01.22 на поставку лісоматеріалів круглих породи сосни загальним об`ємом 180,00 метрів кубічних, на загальну суму 420 360 грн.

Сторонами оформили Додаток №2 від 09.02.2022 року до договору №11 від 11.01.22 на поставку лісоматеріалів круглих породи сосни загальним об`ємом 250.00 метрів кубічних, на загальну суму 622 350 грн.

Сторони оформили Додаток №3 від 13.06.2022 року до договору №11 від 11.01.22 на поставку лісоматеріалів круглих породи сосни загальним об`ємом 500,00 метрів кубічних, на загальну суму 1216410 грн.

Згідно вказаних додатків до договору №11 від 11.01.22 сторони узгодили поставку товару - лісоматеріалів круглих породи сосни загальним об`ємом 930,00 метрів кубічних на загальну суму 2 259 120 грн. (а.с.23,24).

Позивач зазначив, що в додатках до договору міститься описка в частині дати договору.

Поставка відбувалась в період дії договору №11 від 13.01.2022, інших договорів між сторонами не існувало, тому суд приходить до висновку, що Додатки №№1,2,3 сторони оформляли до Договору №11 від 13.01.22 та поставка відбувалася саме на виконання вказаного договору.

Пунктом 5.1 Договору, покупець здійснює попередню оплату за лісопродукцію з моменту підписання договору в розмірі 100 % вартості згідно Специфікації або 100% вартості кожної окремої партії лісопродукції.

На виконання умов договору, за період з 14 січня 2022 року по 24 червня 2022 року Позивач передав Відповідачу разом з належно оформленими супровідними документами товар, визначений договором поставки, на загальну суму 886 364,09 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними серії ЖКА №274210 від 14.01.2022 року на суму 82 258,27 грн., серії ЖКБ №051723 від 19.01.2022 року на суму 59 938.25 грн., серії ЖКБ №042499 від 08.02.2022 року на суму 74 173,87 грн., серії ЖКБ №042530 від 16.02.2022 року на суму 80 376,40 грн., серії ЖКА №264881 від 17.02.2022 року на суму 86892,64 грн., серії ЖКА №274407 від 22.02.2022 року на суму 83965.46 грн., серії ЖКБ №052058 від 14.06.2022 року на суму 57705,13 грн., серії ЖКА №265845 від 16.06.2022 року на суму 69 783,23 грн., серії ЖКБ №052072 від 21.06.2022 року на суму 77 371,98 грн., серії ЖКА №265896 від 23.06.2022 року на суму 73 836,61 грн., серії ЖКА №284659 від 24.06.2022 року на суму 71 020,72 грн. (а.с.50-61).

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару виконав частково, тобто сплатив позивачеві 617604,89грн., що підтверджується банківськими виписками та платіжними інструкціями (а.с.32-49), внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 268759,20грн. (886 364,09-617604,89=268759,20).

Заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 268759,20грн. виникла за поставлений товар по товарно-транспортних накладних серії ЖКА №265845 від 16.06.2022 року на суму 69 783,23 грн., серії ЖКБ №052072 від 21.06.2022 року на суму 77 371,98 грн., серії ЖКА №265896 від 23.06.2022 року на суму 73 836,61 грн., серії ЖКА №284659 від 24.06.2022 року на суму 71 020,72 грн., про що не заперечив відповідач.

Висновки суду та норми права.

За нормами ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення 268759,20 грн. боргу за поставлений товар визнав.

Відповідно до ст.191 ч.4 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 268759,20грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.6.1 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 67373,88 грн. (а.с.86).

Відповідно до ч.1 ст. 546, ч.1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.1 договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством (а.с.21).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Оскільки сторони у договорі не передбачили стягнення пені як відповідальніть за несвоєчасне виконання зобов`язання по оплаті за поставлений товар, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 67373,88 грн. пені.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 23360,93грн. інфляційних, які нараховані за період з липня 2022 по січень 2023 роки (а.с.166).

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних приходить до висновку,що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заперечення відповідача щодо того, що поставка була, але не на підставі договору і строк оплати настав черз 7 днів після пред`явлення претензії, тому інфляційні повинні рахуватися саме після пред`явлення претензії,- безпідставні та не обгрунтовані.

Судом встановлено, що поставка відбувалась в період дії договору, інших договорів не існувало, тому суд приходить до висновку, що поставка була на виконання договору, тому позивач правомірно нараховує інфляційні з 24.06.2023.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 292120,13грн., з яких: 268759,20 грн. основного боргу, 23360,93 грн. інфляційних. Вимога про стягнення пені є безпідставною.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань, на підставі договору про надання правової допомоги №5 від 12.01.23 в розмірі 130000,00грн.

27.03.23 до суду надійшла заява представника позивача про те, що станом на 21.03.23 позивач сплатив адвокату 130000,00грн. за надану правничу допомогу у фіксованому розмірі згідно Договору №5 від 12.01.12 та Договору №12 від 01.03.23 та повідомив, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення до суду будуть подані відповідні письмові документи, а саме акт здавання-приймання послуг та опис виконаних робіт на вказану суму (а.с.199). Разом з тим представник позивача не заявив про поважність причин неможливості подання таких доказів до закінчення судових дебатів, як передбачено ст 221 ч.1 ГПК України, тому суд не призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

При вирішені питання про розподіл понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката суд виходить з доказів, які наявні на момент ухвалення цього рішення.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача / у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заява про відшкодування судових витрат викладена у позовній заяві (а.с.155) та у заяві від 21.03.23 (а.с.199), до матеріалів справи були додані : Витяг з договору №5 від 12.01.23 про надання правничої допомоги , який укладений між адвокатом Єлісєєвим В.А. та Дочірнім підприємством "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (а.с.112), Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000324 від 22.01.19 (а.с.115), платіжне доручення №3400 від 16.01.23 на суму 60000,00грн. про сплату послуг адвоката (а.с.117), Акт здачі - приймання послуг адвоката на суму 60000,00грн. (а.с.119), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на суму 60000,00грн. (а.с.121), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на суму 10000,00грн. (а.с.160), Витяг з договору №5 від 12.01.23 (а.с.170), платіжна інструкція №3513 від 21.02.23 на суму 10000,00грн. про сплату послуг адвоката (а.с.174), Акт здачі - приймання послуг адвоката на суму 10000,00грн. (а.с.176), Ордер на надання правничої допомоги від 18.03.23 (а.с.192), Витяг з договору №5 від 12.01.23 зі змінами від 01.03.23 (а.с.193), платіжна інструкція №13 від 07.03.23 на суму 60000,00грн. про сплату послуг адвоката (а.с.205).

Пунктом 3.4 Витягу з договору №5 від 12.01.23 про надання правничої допомоги зі змінами від 01.03.23 (а.с.193), передбачено, що за надання правничої допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар у фіксованому розмірі 130000,00грн. у термін до 03.03.23.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20) зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тому, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Аналізуючи позовну заяву та заяви позивача у справі на предмет складності, обсягу та часу, витраченого для їх складання, час витрачений на судові засідання (два засідання в суді), інші надані адвокатом послуги (які більшою мірою пов`язані з поданням заяв щодо розміру гонорару адвоката), а також беручи до уваги доводи (заперечення) відповідача щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, зважаючи на складність справи, часткове задоволення позову, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), а також критерію розумності їх розміру, суд доходить висновку, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи і обсягом виконаних робіт.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зважаючи на обґрунтованість та пропорційність вказаних витрат до предмета спору, обставини виникнення спору та обсяг наданих послуг адвокатом вказана вимога позивача підлягає задоволенню частково в розмірі 30000,00 грн. Визначаючи такий розмір суд виходить із: кількості складених адвокатом документів по справі (позовна заява та заява про відшкодування судових витрат); складності справи (яка не є складною); невеликої кількості поданих доказів; правомірності заявлених вимог. Також суд враховує кількість судових засідань за участі представника (адвоката) позивача та витрачений адвокатом час на прибуття до суду.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МС ТРЕЙДІНГ" (10014, м.Житомир, вул.Шевченко,35А, кв.88; код 43524254) на користь Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (12200, Житомирська область, Житомирський район, м.Радомишль, вул.Старокиївська,22; код 31124589) - 268759,20 грн. основного боргу, 23360,93 грн. інфляційних, 4381,80 грн. судового збору, 30000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

3.Відмовити в задоволенні позову в частині вимоги про стягнення пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.05.23

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3-сторонам (рек. з повідом.)