ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2023 р. Справа№ 910/10761/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача: представник не прибув,

від відповідача: представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 (суддя - Плотницька Н.Б.) у справі №910/10761/22 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" про стягнення 673 675 грн 34 коп.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з вимогами до Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" про стягнення 673 675 грн 34 коп. штрафу за неналежне виконання зобов`язань за договором щодо своєчасної поставки товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі №910/10761/22 позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" на користь Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" штраф у розмірі 673 675 (шістсот сімдесят три тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн 34 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 105 (десять тисяч сто п`ять) грн 13 коп.

При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо поставки товару у встановлені договором строки.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ненастання строку поставки з огляду на обставини неповної сплати позивачем суми попередньої оплати, а також на те, що оскільки станом на 24.02.2022 (початок повномасштабної війни) строк прострочення поставки товару складав лише 24 дні, підстави для застосування штрафу у розмірі 10 % відсутні.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить роздруківка з електронної пошти суду.

При цьому, судом враховується заява позивача, в якій він просив розглядати справу без участі його представника.

В свою чергу, будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача (апелянта) до суду не надійшло.

Слід зазначити, що апелянт був обізнаний щодо апеляційного провадження за його скаргою, про що, зокрема, свідчить клопотання про відкладення розгляду справи, подане на попередньому судовому засіданні (27.03.2023).

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, з огляду на наявність викладеної позиції скаржника, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (покупець) та Дочірнім підприємством "Автомаз-Україна" (продавець) 23.11.2021 було укладено договір купівлі-продажу № 09/03/1975-мтр, за умовами якого продавець зобов`язується передати продукцію (далі - товар) у власність покупця, а покупець прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики товару визначені в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1.1 договору продавець зобов`язаний забезпечити передачу товару у строки, встановлені цим договором.

У відповідності до пункту 3.1 договору ціни товару встановлюються в національній валюті та вказуються у відповідних додатках до цього договору. Загальна вартість товару за цим договором складається із сукупної вартості товару згідно з додатками.

Продавець зобов`язується передати покупцю товар у строк та на умовах, визначених цим договором та відповідними додатками до цього договору (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.3 договору датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору та/або додатковими угодами. Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або відповідним актом приймання-передачі товару. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання покупцем без зауважень видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару.

У додатку № 1 до договору сторони визначили, що загальна вартість товару, що поставляється по цьому додатку складає 7 591 832 грн 14 коп. в т.ч. ПДВ; умови оплати: 25 % передоплат, решта по факту поставки товару протягом 30 календарних днів; термін поставки: поставка всього товару здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту отримання 25 % передплати; умови поставки (Інкотермс 2020): DDP (транспортні витрати по доставці товару в місце призначення включені в ціну товару (предмету закупівлі).

На виконання умов договору позивачем платіжним дорученням від 02.12.2021 № 17673-П21 було перераховано на розрахунковий рахунок продавця - Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" грошові кошти у сумі 1 897 958 грн 03 коп., що є 25 % передоплати.

Продавцем було поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 765 130 грн 87 коп., що підтверджується наявними в матеріалах копіями підписаних між сторонами видаткових накладних № О15-008867 від 31.12.2021 на суму 404 195 грн 21 коп. та № О-15-008868 від 31.12.2021 на суму 360 936 грн 66 коп.

Решту товару на загальну суму 6 736 753,46 грн. відповідачем позивачу поставлено не було.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача штрафу за прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості товару не поставленого вчасно, в сумі 673 675 грн 34 коп.

Отже, спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на думку позивача, відповідачем було порушено строки поставки товару, встановлені договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір № 09/03/1975-мтр за своєю правовою природою є договором поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 663 Цивільного кодексі України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У додатку № 1 до договору сторони визначили термін поставки: поставка всього товару здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту отримання 25 % передоплати.

Як вже вказувалося, позивачем платіжним дорученням від 02.12.2021 №17673-П21 було перераховано на розрахунковий рахунок продавця - Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" грошові кошти у сумі 1 897 958 грн 03 коп., що є 25 % передоплати.

Посилання скаржника на ненастання строку поставки з огляду на обставини неповної сплати позивачем суми попередньої оплати (1 897 958 грн 03 коп. замість 1 897 958 грн 04 коп.) відхиляються судом, оскільки різниця в 1 коп. отримана апелянтом шляхом округлення суми та в будь - якому випадку не може бути підставою для висновку про невиконання позивачем свого обов`язку щодо внесення 25 % попередньої оплати за товар.

Отже, з урахуванням наведеної умови, відповідач мав виконати своє зобов`язання з поставки товару позивачу на загальну суму 7 591832,14 грн. до 31.01.2022 включно.

В свою чергу, відповідачем зобов`язання з поставки товару було виконано частково на загальну суму 765 130 грн 87 коп.

Решту товару на загальну суму 6 736 753,46 грн. відповідачем позивачу поставлено так і не було.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.9 договору сторони погодили, що за порушення строку постачання товару, його приналежностей та/або документів, що його стосуються, у тому числі викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному пунктом 5.12 та пунктом 5.13 договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 5%, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10% від вартості товару не поставленого вчасно.

Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення зобов`язання в частині своєчасної поставки товару більше 30 календарних днів, вимога про стягнення штрафу у розмірі 10% від вартості товару не поставленого вчасно обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.

Стосовно доводів апелянта про те, що станом на 24.02.2022 (початок повномасштабної війни) строк прострочення поставки товару складав лише 24 дні, а тому підстави для застосування штрафу у розмірі 10 % відсутні, слід зазначити наступне.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Тобто, в даному випадку сторона повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 30.05.2022 у справі №922/2475/21.

У даному випадку, строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару сплив ще 31.01.2022, тобто до початку повномасштабної війни, а тому доводи скаржника щодо неможливості виконання продавцем своїх обов`язків через збройну агресію є недоведеними, так само, як є не спростованими обставини прострочення поставки товару понад 30 календарних днів.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Автомаз-Україна" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі №910/10761/22 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 у справі №910/10761/22.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 09.05.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук