ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 травня 2023 року № 903/458/23

Суддя Господарського суду Волинської області Кравчук А. М., розглянувши матеріали по справі № 903/458/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіейем Агропатс", м. Луцьк

до відповідача: підприємця Лисогора Павла Яковича, Одеська обл.

про стягнення 133 917 грн. 70 коп.

встановив: 04.05.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіейем Агропатс" до підприємця Лисогора Павла Яковича про стягнення 133 917 грн. 70 коп.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №05-05/20 від 05.05.2020 зобов`язань по оплаті отриманого товару.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її передачі до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) з огляду на таке.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 12.11.2011 №9-рп/2011).

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Територіальна юрисдикція (підсудність) господарських справ визначена §3 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно долученого до позовної заяви витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: Одеська область, Саратський р-н., с. Плахтіївка, вул. Куйбишева, буд. 188.

Така ж адреса зазначена в договорі поставки №05-05/20 від 05.02.2020, позовній заяві.

У частині першій статті 29 ГПК України встановлено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Позивачем не обґрунтовано з посиланням на пункти договору поставки від 05.05.2020, що місцем виконання договору є Волинська обл.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості по сплаті отриманого товару

Згідно п. 7.2 договору поставки від 05.05.2020 всі спірні питання по яких сторони не дійшли згоди, вирішуються у відповідності до законодавства України у господарському суді по місцю знаходження постачальника.

Згідно вказаного договору поставки постачальником є ТОВ «Фіейем Агропатс».

При цьому умовами договорів не врегульовано питання щодо місця виконання грошового зобов`язання. Спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання угоди, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про поставку товару тощо. Зобов`язання з оплати за виконані роботи за договорами не є такими, які належить через їх особливість виконувати тільки в певному місці.

Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, відсутні відомості щодо узгодження сторонами місця виконання щодо здійснення оплати за виконані роботи, передбачені договором поставки від 05.05.2020, суд дійшов висновку, що при визначенні територіальної юрисдикції слід виходити із положень ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Зміна територіальної юрисдикції (підсудності) справ за угодою сторін чинним законодавством не передбачена.

Підстав, визначених приписами ст.ст. 29, 30 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи наведене, позовну заяву слід передати до Господарського суду Одеської області за територіальною підсудністю.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіейем Агропатс" від 03.05.2023 до підприємця Лисогора Павла Яковича про стягнення 133 917 грн. 70 коп. надіслати за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області (просп. Шевченка, 29, м. Одеса, Одеська обл.).

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 08.05.2023

Ухвала суду підлягає оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук