ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"24" квітня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3501/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

секретар судового засідання Курко Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Козацька О.К.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «БАНК СІЧ» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 6; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 25; )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (03065, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 44; )

про стягнення 342 040,91 грн.

1. Суть спору.

19.12.2022 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№3614/22) Акціонерного товариства «БАНК СІЧ» до відповідача - ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП», в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 245999,88 коп. та проценти у розмірі 96041,03 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не відшкодував Банку у встановлений строк грошові кошти, сплачені Банком на користь бенефіціара за банківською гарантією №202062/19-55/27 від 16.04.2020 зі змінами від 28.01.2021, у зв`язку із чим Банк почав обліковувати вказану заборгованість як наданий кредит зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26.12.2022 було відкрито провадження у справі №916/3501/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "25" січня 2023 р. о 15:00. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ».

Судове засідання призначене на 25.01.2023 не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі.

27.01.2023 до суду від ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» надійшли пояснення.

22.02.2023 суд в протокольній формі відклав судове засідання до 27.03.2023.

У судове засідання 27.03.2023 року в режимі відеоконференції з`явився представник позивача, представники ТОВ "Шпак Трейд Груп" та ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» не з`явились.

При цьому у судовому засіданні 27.03.2023 суд оголосив ухвалу в протокольній формі про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті в залі суду на 24 квітня 2023 року о 14:00 год.

У судовому засіданні 24.04.2023 позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, явку уповноважено представника не забезпечив, про причини відсутності суд не повідомив, однак був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових ухвал на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 25; ), які повернулись до суду із відміткою поштової установи про невручення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслані судом на адресу місцезнаходження відповідача по справі (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 25) рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвали були повернуті поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже відповідачу зазначена ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на їх юридичну адресу, яка зазначена у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення сторонам відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідачу і повернута поштою в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, суд доходить висновку, що останній повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За таких обставин суд доходить висновку, що неможливість вручення відправлень відповідачу є наслідком незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому таких поштових відправлень.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а неподання відповідачем до суду відзиву не можна визнати таким, що обумовлене поважними причинами.

У судовому засіданні 24.04.2023 судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи позивача.

Позивач зазначає, що 07 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «БАНК СІЧ» та ТОВ «ХОФТ», яке у наступному змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» (Принципал або ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП») було укладено Генеральний договір про надання банківської гарантії № 202062/19-55 зі змінами та доповненнями.

На виконання Договору Банк надав Відповідачу Банківську гарантію № 202062/19-55/27 від 16 квітня 2020 року за змінами та доповненнями.

Відповідно до Правил обслуговування суб`єктів господарювання в AT «БАНК СІЧ», до яких Відповідач приєднався шляхом підписання Заяви про приєднання #5 (надалі - Заява) від 07.08.2019, кошти сплачені Банком за Банківською гарантією та не сплачені Відповідачем, як Принципалом, обліковуються Банком станом на 01.12.2022 як наданий Відповідачу кредит на наступних умовах:

- сума кредиту - 245 999 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 88 копійок;

- проценти за користування кредитом - 30% (тридцять процентів) річних.

02.08.2021 Банк отримав вимогу від Бенефіціара про сплату коштів у сумі 245 999 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 88 копійок за Банківською гарантією через порушення Відповідача зобов`язань за договором про закупівлю, зобов`язання за яким забезпечувались вказаною Банківською гарантією. У зв`язку з неможливістю Відповідачем відшкодувати Банку сплачені ним кошти за Банківською гарантією, Банк керуючись умовами Договору, Банківської гарантії та Правил обслуговування суб`єктів господарювання в AT «БАНК СІЧ», до яких Товариство приєдналося шляхом підписання Заяви сплатив 13.08.2021 власні кошти Бенефіціару за Банківською гарантією, що підтверджується меморіальним ордером № 155550 від 13.08.2021, (копія якого додається до цього позову), і почав обліковувати заборгованість Відповідача як наданий кредит на суму 245 999 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 88 копійок, строком користування - до 04.08.2022, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних.

Неодноразово Банк надсилав на адресу Відповідача вимогу, в якій вимагав від Відповідача сплатити заборгованість за наданою Банківською гарантією № 202062/19- 55/27 від 16 квітня 2020 року (копія додається до цього позову).

Проте, відповідач вказані вимоги залишив без відповідного реагування, у зв`язку з чим, станом на 01.12.2022, загальна сума заборгованості ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» (ідентифікаційний код 40710017) перед AT «БАНК СІЧ» за Генеральним договором про надання банківської гарантії № 202062/19-55 від 07.08.2019 року зі змінами та доповненнями становить 342 040, 91 грн.

3.2. Доводи відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 05.01.2023 не надав.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст. 178 ГПК України.

3.3 Аргументи третьої особи.

ТОВ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» зазначав, що 27.04.2020 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОФТ» (далі - ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП») укладено Договір №. У подальшому ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» стало відомо, що ТОВ «ХОФТ» () змінило своє найменування та місцезнаходження (на ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП»; 65005, Одеська обл., місто Одеса, вул. Дальницька, будинок 25).

Предметом даного Договору є надання послуг: «Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт будівель ГРС Криворізького ЛВУМГ)». При цьому, всупереч умовам договору, у встановлені строки ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» не виконав свої зобов`язання у повному обсязі.

Обставини, що підтверджують невиконання ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» зобов`язань встановлені та підтверджені судом у межах справи № 916/3364/21, в рамках якої ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» стягнув з ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» 619 918,81 грн пені та 342 496,58 грн штрафу у зв`язку з порушенням строків виконання робіт.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 31.05.2022 у справі № 916/3364/21, яке набрало законної сили 28.06.2022, позовні вимоги ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» задоволено в повному обсязі та стягнуто з ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» штрафні санкції на загальну суму 962 415,39 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

07 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «БАНК СІЧ» (далі - Банк) та ТОВ «ХОФТ», яке у наступному було перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» (далі - Принципал) було укладено Генеральний договір про надання банківської гарантії № 202062/19-55, за умовами п. 1.1. якого Банк взяв на себе зобов`язання в межах ліміту, встановленого п. 1.2 цього Договору, на умовах та порядку, передбачених цим Договором, надавати Банківські гарантії, які узгоджуються з Принципалом, відповідно до наданої Принципалом письмової заяви про надання гарантії, а Принципал зобов`язався відшкодувати Банку всі виплати, здійснені останнім за Гарантіями (якщо такі були здійснені Банком за свій рахунок), відшкодувати Банку всі витрати, понесені ним при виконанні зобов`язань за Гарантіями, а також сплатити Банку комісію за надання Гарантій, комісію за здійснення платежу за Гарантіями в розмірі і порядку, обумовлених цим Договором та будь-якими додатковими угодами до нього Договору. Надання кожної Гарантії в рамках цього Договору здійснюється відповідно до письмової заяви Принципала, оформленої відповідно до встановленої Банком форми, згідно вимог діючого законодавства України, у тому числі, але не виключно - вимог Національного банку України.

За умовами п. 1.2. договору, загальна сума Гарантій, наданих Банком у межах цього Договору, строк дії яких не припинився з будь-яких причин, і Гарантій, сплачених Банком, як Банком-гарантом, всі виплати по яких не відшкодовані Принципалом, на будь-який момент дії цього Договору, не може перевищувати 2 000 000,00 гривень (Два мільйони гривень 00 копійок).

Банк в рамках цього Договору надає Принципалу наступні види гарантій:

тендерні гарантії (банківські гарантії для участі в конкурсних торгах) https://prozorro.gov.ua, та інші публічні закупівлі та/або в рамках інших договорів і документів, умовами яких передбачено надання такої банківської гарантії (надай і-Тепдерні гарантії);

гарантії виконання умов договору, в рамках вже виграних публічних закупівель та/або в рамках інших договорів і документів, умовами яких передбачено надання такої банківської гарантії (надалі- Гарантії виконання).

Банк надає Гарантії в рамках цього Договору зі строком дії не пізніше ніж « 05» серпня 2021 року.

Відповідно до п. 1.3 договору, за надання послуг за цим Договором Банк нараховує, а Принципал сплачує Банку комісію за падання Гарантії та інші комісії, перелік яких затверджений Тарифами Банку.

Пунктом 1.5. договору визначено, що якщо на вимогу Бенефіціара Банк сплатив кошти за Гарантією, Принципал зобов`язаний протягом одного робочого дня повністю відшкодувати Банку такі виплати та усі пов`язані з цим витрати Банку на підставі регресної вимоги Банку до Принципала, в т.ч. комісії, пов`язані з відправкою повідомлень засобами телекомунікаційного Зв`язку (SWIT, TELEX), комісії авізуючого банка та банка Бенефіціара, а також комісії пов`язані з переказом платежів за Гарантією в строк та в порядку визначеними відповідною вимогою Банку.

До повного погашення суми заборгованості (кредиту) Принципал сплачує Банку проценти в розмірі 30% (тридцять) процентів річних від суми заборгованості, у валюті Гарантії (заборгованості).

28 січня 2021 року Відповідач надіслав на адресу Банку лист вих. № 28-01/01-21 з пропозицію щодо продовження строку дії Договору та Банківської гарантії.

28 січня 2021 року між сторонами вищевказаного договору було укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до Генерального договору про надання банківської гарантії № 202062/19-55 від 07.08.2019, згідно з п. 1.1 якого сторони дійшли згоди, Банк вносить зміни до Банківської гарантії №202062/19-55/27 від « 16» квітня 2020 року в межах Генерального договору, сума гарантії становить 245 999,88 гривень в частині продовження строку дії гарантії по 01.10.2021 року, за умови сплати комісії за внесення змін до гарантії у розмірі 3 444,00 гривні не пізніше дня внесення відповідних змін до умов гарантії.

Комісія внесення змін до банківської гарантії №202062/19-55/27 сплачується Принципалом в повному обсязі на рахунок IBAN: НОМЕР_1 в AT «БАНК СІЧ», код Банку 380816, код отримувача - 40710017, в день внесення відповідних змін до умов гарантії, з наступним призначенням платежу: «Сплата комісії згідно генерального договору № 202062/19-55 від 07.08.2019р. за внесення змін до гарантії №202062/19-55/27, без ПДВ»».

Згідно з п. 1.2. Договору про внесення змін і доповнень №1 п.п. 1.2. розділу 1 «Предмет договору» Генерального договору викладено в наступній редакції: « 1.2. Загальна сума Гарантій, наданих Банком у межах цього Договору, строк дії яких не припинився з будь - яких причин, і Гарантій, сплачених Банком, як Банком-гарантом, всі виплати по яких не відшкодовані Принципалом, на будь-який момент дії нього Договору, не може перевищувати 2 000 000 гривень.

16.04.2020 Відповідачем позивачу було сплачено відповідну комісію за внесення змін до гарантії у розмірі 3 444 гривні, що підтверджується копією платіжного доручення № 857 від 16.04.2020р.

Судом встановлено, що Банк надав гарантії в рамках Договору зі строком дії не пізніше ніж 01 жовтня 2021 року.

Відповідно до Правил обслуговування суб`єктів господарювання в AT «БАНК СІЧ», до яких Відповідач приєднався шляхом підписання Заяви про приєднання #5 (надалі - Заява) від 07.08.2019, кошти сплачені Банком за Банківською гарантією та не сплачені Відповідачем, як Принципалом, обліковуються Банком станом на 01.12.2022 як наданий Відповідачу кредит на наступних умовах:

- сума кредиту - 245 999 (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 88 копійок;

- проценти за користування кредитом - 30% (тридцять процентів) річних.

02.08.2021 Банк від Бенефіціара ТОВ «Оператор газотранспортної системи» отримав вимогу про сплату коштів у сумі 245 999,88 грн. за Банківською гарантією через порушення Відповідача зобов`язань за договором про закупівлю, зобов`язання за яким забезпечувались вказаною Банківською гарантією.

У зв`язку з неможливістю Відповідачем відшкодувати Банку сплачені ним кошти за Банківською гарантією, Банк керуючись умовами Договору, Банківської гарантії та Правил обслуговування суб`єктів господарювання в AT «БАНК СІЧ», до яких Товариство приєдналося шляхом підписання Заяви сплатив 13.08.2021 власні кошти Бенефіціару за Банківською гарантією, що підтверджується меморіальним ордером № 155550 від 13.08.2021, і почав обліковувати заборгованість Відповідача як наданий кредит на суму 245 999 гривень 88 копійок строком користування - до 04.08.2022, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 30% річних.

Відповідно до умов Договору гарантії проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно до повного погашення кредиту та підлягають сплаті Товариством щомісячно, не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем нарахування.

09 серпня 2021 року Банк надіслав на адресу Відповідача лист вих. № 2011/07, в якому з огляду на неналежне виконання Принципалом зобов`язань за договором, забезпечених гарантією, та враховуючи отримання Банком від Бенефіціара вимоги про сплату 245 999,88 грн. за банківською гарантією, вимагав в строк до 11 серпня 2021 року включно перерахувати на його рахунок кошти в сумі 245 999,88 грн. та звернув його увагу на передбачений обов`язок Товариства сплачувати Банку 30% річних від суми сплаченого Банком за рахунок власних коштів за гарантією, до моменту повного її погашення.

Вказаний лист був повернутий відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Також, листом від 09 серпня 2021 року № 2012/07 Банк повідомив Відповідача про невиконання зобов`язань за Договором в частині надання інформації відповідно до п. 9.2.6. - п.9.2.9, п. 9.2.13. Публічної пропозиції.

30 вересня 2022 року Банк повторно звернувся до Відповідача з листом № 1554/11-1-ТА, в якій вимагав сплатити заборгованість за наданою Банківською гарантією № 202062/19- 55/27 від 16 квітня 2020 року (копія додається до цього позову).

Вказані листи були повернуті відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Таким чином, станом на 01.12.2022 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Генеральним договором про надання банківської гарантії № 202062/19-55 від 07.08.2019 року зі змінами та доповненнями становить 342 040 (триста сорок дві тисячі сорок) гривень 91 копійка, яка складається з заборгованості по основній сумі - 96 041,03 грн. та заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам в сумі - 342 040,91 грн.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

5. Позиція суду

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору про надання гарантії, строк дії договору, умови надання гарантії, строк та порядок повернення гарантії, сплати винагороди за гарантією, наявність прострочки щодо виконання зобов`язань, періоди прострочення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на таке.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Статтею 561 Цивільного кодексу України передбачено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Згідно зі ст. 562 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Згідно зі ст. 568 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; закінчення строку дії гарантії; відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією. Гарант, якому стало відомо про припинення гарантії, повинен негайно повідомити про це боржника.

Статтею 569 Цивільного кодексу України визначено, що гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником. Гарант не має права на зворотну вимогу (регрес) до боржника у разі, якщо сума, сплачена гарантом кредиторові, не відповідає умовам гарантії, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у повному обсязі на суму 342 040,91 грн. відповідач не надав і доводи позивача щодо наявності боргу не спростував.

Також судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 31.05.2022 у справі № 916/3364/21, яке набрало законної сили 28.06.2022, позовні вимоги ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» задоволено в повному обсязі та стягнуто з ТОВ «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» штрафні санкції на загальну суму 962 415,39 грн.

Вказаним рішенням встановлено наступні факти.

27.04.2020 р. між ТОВ ,,Оператор ГТС України (Замовник) та ТОВ ,,ХОФТ (Підрядник) (змінено назву на ТОВ ,,ШПАК ТРЕЙД ГРУП) укладено договір № (Договір), відповідно до п.1.1 якого Підрядник за завданням Замовника, відповідно до умов цього Договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги: Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт будівель ГРС Криворізького ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням Закону України ,,Про публічні закупівлі, норм ЦК України та ГК України, є роботами і в розумінні цього Договору, далі іменуються Роботи), а Замовник прийняти та оплатити такі Роботи відповідно до умов цього Договору.

Згідно умов Договору Підрядником виконано роботи на загальну суму 1495031,82 грн із передбачених п.3.1 Договору 4919997,60 грн, що підтверджується: актами приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2020 р. № 1 на суму 26670,08 грн, від 31.07.2020 р. № 2 на суму 262461,23 грн, від 31.08.2020 р. № 3 на суму 137760,01 грн, від 31.08.2020 р. № 4 на суму 132262,25 грн, від 30.09.2020 р. № 5 на суму 247794,84 грн, від 30.09.2020 р. № 6 на суму 245304,86 грн, від 30.10.2020 р. № 7 на суму 120006,56 грн, від 30.10.2020 р. № 8 на суму 143583,07 грн, від 30.11.2020 р. № 9 на суму 116767,69 грн, від 31.12.2020 р. № 10 (коригування до акту № 3 за серпень) на суму (мінус) 14471,60 грн, від 31.12.2020 р. № 11 (коригування до акту № 8 за жовтень) на суму (мінус) 17011,60 грн, від 31.12.2020 р. № 12 (коригування до акту № 5 за вересень) на суму (мінус) 1843,97 грн, від 31.12.2020 р. № 13 на суму 866,32 грн, від 31.12.2020 р. № 14 на суму 89803,34 грн, від 28.01.2021 р. № 15 (коригування до акту № 9 за листопад 2020 р.) на суму (мінус) 3881,52 грн; актом вартості устаткування від 30.10.2020 р.; довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати. Договір, додатки №№ 1, 2, 3 до нього, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками контрагентів. Невиконання Підрядником решти будівельних робіт на загальну суму 3424965,78 грн спричинило звернення ТОВ ,,Оператор ГТС України до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі. Враховуючи викладене, відсутність в матеріалах справи доказів того, що ТОВ ,,ШПАК ТРЕЙД ГРУП виконано обумовлені угодою підрядні роботи вартістю 3424965,78 грн, те, що такі роботи мали бути проведені в строк, передбачений п.4.1 Договору та Графіком виконання Робіт (додаток № 3 до Договору), тобто до 31.12.2020 р., господарський суд дійшов висновку, що ТОВ ,,ШПАК ТРЕЙД ГРУП на підставі п.10.2 Договору має сплатити на користь ТОВ ,,Оператор ГТС України: 619918,81 грн пені, нарахованої на суму 3424965,78 грн за період з 01.01.2021 р. по 30.06.2021 р.; 342496,58 грн штрафу (3424965,78 грн х 10%), у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Приписами частини 4 статті 75 ГПК України, зокрема, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вже усталених висновків Верховного Суду (див., зокрема, постанови від 26.11.2019 у справі № 922/643/19, від 10.12.2019 у справі № 910/6356/19, від 31.05.2022 у справі № 910/18584/20) преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Таким чином, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 245 999 грн.

За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 1.5 договору про надання гарантії позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 30% річних за загальний період прострочення з 12.07.2021 по 18.12.2022 в сумі 96041,03грн.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 1.5. договору визначено, що якщо на вимогу Бенефіціара Банк сплатив кошти за Гарантією, Принципал зобов`язаний протягом одного робочого дня повністю відшкодувати Банку такі виплати та усі пов`язані з цим витрати Банку на підставі регресної вимоги Банку до Принципала, в т.ч. комісії, пов`язані з відправкою повідомлень засобами телекомунікаційного Зв`язку (SWIT, TELEX), комісії авізуючого банка та банка Бенефіціара, а також комісії пов`язані з переказом платежів за Гарантією в строк та в порядку визначеними відповідною вимогою Банку.

До повного погашення суми заборгованості (кредиту) Принципал сплачує Банку проценти в розмірі 30% (тридцять) процентів річних від суми заборгованості, у валюті Гарантії (заборгованості).

Таким чином, сторонами у Договорі банківської гарантії було передбачено збільшення розміру процентів, у зв`язку з простроченням сплати боргу.

Перевіривши періоди нарахування та наданий розрахунок 30% річних, суд зазначає, що він здійснений арифметично вірно, та відповідає умовам договору та законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 30% річних у розмірі 96041,03грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем до суду не надано доказів на спростування позовних вимог чи доказів сплати на користь позивача суми банківської гарантії, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПАК ТРЕЙД ГРУП» (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 25; ) на користь Акціонерного товариства «БАНК СІЧ» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 6; ) заборгованість за договором у розмірі 245 999/двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять/грн 88 коп., проценти за користування кредитом у розмірі 96 041/дев`яносто шість тисяч сорок одна/грн 03 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 5130/п`ять тисяч сто тридцять/ грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 04 квітня 2023 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська