ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2023 р. м. Київ Справа № 911/2479/22

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

03065, місто Київ, проспект Любомира Гузара, будинок 44,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"

08170, Київська область, Києво-Святошинський район, село Віта-Поштова, вулиця Набережна, будинок 33,

про стягнення пені

за участі представників сторін:

позивача: Горбач А.М., дані КЕП (ЕЦП) № користувача, довіреність №450 від 03.10.2022, свідоцтво про право на надання правової допомоги №4226 від 01.02.2012;

відповідача: Буй Б.В., дані КЕП (ЕЦП) № користувача, ордер серії ВС №1179763 від 03.01.2023, свідоцтво про право на надання правової допомоги серії ЛВ №000560 від 22.03.2017,

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №2161/22 від 29.11.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням строків виконання робіт відповідно до Графіку виконання робіт, що є порушенням договору про надання послуг: "Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Чемерівці)" № від 18.09.2020 та, відповідно, підставою для нарахування пені.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/2479/22, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлені строки подання учасниками справи заяв по суті справи.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2000/22 від 22.12.2022), у якому, серед іншого, заявлене клопотання про поновлення строку на його подання.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (вх. №2001/22 від 22.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені (вх. №2002/22 від 22.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №2023/22 від 22.12.2022).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №2024/22 від 22.12.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.12.2022 призначено справу №911/2479/22 до розгляду в судовому засіданні на 31.01.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №549/23 від 12.01.2023, від 16.01.2023).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №549/23 від 12.01.2023, від 16.01.2023) відмовлено.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №1594/23 від 26.01.2023).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх. №1594/23 від 26.01.2023) відмовлено.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №1714/23 від 30.01.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №291/23 від 30.01.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №1918/23 від 31.01.2023).

У судове засідання 31.01.2023 ніхто не з`явився, про дату, час та місце судового засідання усі повідомлені засобами поштового зв`язку.

Після судового засідання через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява (вх. №1939/23 від 31.01.2022) про повторний розгляд клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про повторний розгляд його заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №2108/23 від 02.02.2023).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.01.2023 судове засідання відкладено на 09.02.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання (вх. №342/23 від 01.02.2023) про долучення доказів до матеріалів справи.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх. №2522/23 від 09.02.2023).

У судове засідання 09.02.2023 з`явились представники обох сторін через систему відеоконференцзв`язку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.02.2023 продовжено позивачу строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву, продовжено відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив, задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №549/23 від 12.01.2023, від 16.01.2023) та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №1594/23 від 26.01.2023) та відкладено судове засідання на 23.02.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача електронною поштою надійшла відповідь на відзив (вх. №2963/23 від 14.02.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача системою «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (вх. №480/23 від 15.02.2023).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача системою «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №484/23 від 15.02.2023).

У судове засідання 23.02.2023 з`явились представники обох сторін через систему відеоконференцзв`язку.

У судовому засіданні 23.02.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача електронною поштою надійшли заперечення проти клопотання відповідача про зменшення розміру пені (вх. №3675/23 від 27.02.2023).

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, суд

встановив:

1. Правовідносини сторін

18.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОЙЛТЕХНОПАЙП» (далі - відповідач, підрядник) укладено договір про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Чемерівці) № (далі договір № від 18.09.2020).

Відповідно до умов пункту 1.1. договору № від 18.09.2020 підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Чемерівці) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (із змінами і доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору. Згідно з пунктом 1.2. договору № від 18.09.2020 склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними вимогами і якісними характеристиками (додаток №1 до договору № від 18.09.2020), договірною ціною (додаток №2 до договору № від 18.09.2020) та графіком виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020), які є невід`ємною частиною договору.

2. Аргументи позивача

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 4.1. договору № від 18.09.2020 відповідач прийняв зобов`язання виконати роботи протягом 360 календарних днів з дати підписання договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020), який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до графіку виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020), терміни виконання робіт згідно графіку виконання будівельно-монтажних та електромонтажних робіт (пункт 2 додатку №3 до вказаного договору) становить 300 календарних днів з дати підписання договору, тобто до 15.07.2021, пусконалагоджувальних робіт (пункт 3 додатку №3 до договору) - 360 календарних днів, тобто до 13.09.2021. Згідно з пунктом 4.3. договору № від 18.09.2020 датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору. Згідно з пунктом 5.1. договору № від 18.09.2020 передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін. Відповідно до пункту 5.2. договору № від 18.09.2020 акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця.

Позивач відзначає, що у серпні 2021 року відповідачем виконані будівельно-монтажні та електромонтажні роботи за договором на суму 11298080,30 грн., на підтвердження чого між сторонами підписані такі документи: довідка про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року №4 та акт вартості устаткування від 06.08.2021.

Таким чином, позивач зауважує, що із врахуванням умов договору № від 18.09.2020 та графіку виконання робіт (додаток №3), роботи згідно з пунктом 2 графіку виконання робіт виконані підрядником із затримкою на 21 календарний день.

Позивач відзначає, що відповідно до підпункту 7.3.1. пункту 7.3 договору № від 18.09.2020 відповідач зобов`язаний виконати якісно та у встановлені графіком виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020) строки роботи відповідно до технічних вимог та якісних характеристик (додаток №1 до договору № від 18.09.2020), ДБН та іншої нормативної документації.

Відповідно до пункту 10.2. договору № від 18.09.2020, у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020), до відповідача застосовуються штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 0,1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Керуючись вищезазначеним пунктом договору № від 18.09.2020, позивач здійснив нарахування пені за прострочення відповідачем виконання робіт на 21 день. Згідно з розрахунком, що долучений до позовної заяви, позивач нарахував до стягнення пеню у розмірі 237259,69 грн.

Окрім цього, у своїх заявах по суті справи, позивач зазначає, що договір № від 18.09.2020 не є договором будівельного підряду, в розумінні норм Цивільного кодексу України, а є договором підряду.

3. Аргументи відповідача

Відповідно до пункту 1.1. договору підрядник (відповідач) за завданням замовника (позивача) зобов`язується на свій ризик надати послуги: «Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання газу на ГРС Чемерівці)» відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (із змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.

Відповідач не погоджується з аргументами позивача та, окрім іншого, посилається на статтю 875 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Відповідач зазначає, що у розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу.

Основним зобов`язанням відповідача за договором № від 18.09.2020 є виконання передбачених у пункті 1.1. робіт з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (ремонт пункту вимірювання газу на ГРС Чемерівці), завершальною стадією яких є здача об`єкта в експлуатацію, а результат підрядних робіт, зважаючи на предмет договору будівельного підряду - закінчені будівельні роботи відповідно до такого договору.

Відповідач відзначає, що з огляду на норми законодавства, які регулюють відповідальність за порушення зобов`язань та судову практику, вбачається, що відповідальність відповідача за умовами укладеного між сторонами договору № від 18.09.2020 у виді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання відповідачем обов`язку зі здачі завершеного будівництвом об`єкта в експлуатацію, тобто, за прострочення виконання підрядних робіт у цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання.

Відповідач наголошує, що згідно з пунктом 4.1. договору № від 18.09.2020 підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 360 календарних днів з дати підписання договору. З огляду на вказане положення договору, сторонами узгоджено, що кінцевим строком закінчення відповідачем робіт (основного зобов`язання) є 13.09.2021.

Відповідач зазначає, що основним зобов`язанням підрядника є виконання усіх передбачених договором будівельних робіт, завершальною стадією яких є здача об`єкта в експлуатацію, а результат підрядних робіт, виходячи з предмета договору - це закінчені будівельні роботи, відтак, прострочення відповідача у виконання зобов`язань починається з наступного дня за днем закінчення виконання всіх робіт за договором № від 18.09.2020, тобто, з 14.09.2021. Відповідач відзначає, що, у той же час, позивачем, всупереч вимог чинного законодавства та висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, проведено нарахування пені за період з 16.07.2021 до 05.08.2021 за прострочення виконання окремого етапу робіт («Виготовлення основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи») в межах дії основного зобов`язання.

Також відповідачем подане клопотання про зменшення розміру пені до 5% від ціни позову. Дане клопотання обґрунтовано відсутністю збитків у позивача, незначною прибутковістю відповідача за договором № від 18.09.2020 та збитковістю діяльності відповідача у 2020 році: розмір збитку 6218000,00 грн. та І кварталі 2022 року: розмір збитку 3014800,00 грн.

4. Норми права, що підлягають застосуванню

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначається, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 даної статті визначено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

5. Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи

5.1. Щодо договору № від 18.09.2020.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 даної статті визначено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

А згідно з статтею 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Суд наголошує, що договір № від 18.09.2020 є договором закупівлі в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі» та укладено за результатами відкритих торгів з публікацією англійською мовою (номер закупівлі в системі Prozorro - UA-2020-07-02-002041-а).

Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», предмет закупівлі це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції / пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.

Суд відзначає, що визначення предмета договору про закупівлю ґрунтується на понятті предмета закупівлі та визначається за спеціальним порядком затвердженим наказом Міністерства економіки України від 15.04.2020 №708.

Згідно з пунктом 1 розділу І Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 15.04.2020 №708, цей Порядок встановлює правила визначення замовником предмета закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» із застосуванням показників цифр основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), а також особливості визначення предмета закупівлі для окремих товарів, робіт і послуг. Відповідно до пункту 3 розділу І вищезазначеного порядку предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.

При проведенні відкритих торгів з публікацією англійською мовою (номер закупівлі в системі Prozorro - UA-2020-07-02-002041-а), за результатом яких укладено договір № від 18.09.2020, позивачем визначено предмет закупівлі - послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів, код закупівлі в Єдиному закупівельному словнику 50410000-2. У той же час, суд відзначає, що у Єдиному закупівельному словнику визначено коди закупівель саме для будівельних робіт - з коду 45000000-7 до коду 45520000-8.

Суд зазначає, що предмет закупівлі повинен бути визначений у закупівельній документації з початку процесу закупівлі і не може бути змінений, тобто найменування предмета договору відоме з початку закупівлі - це і є предмет закупівлі, назва якого переноситься в договір. Таким чином, згідно з пунктом 1.1. розділу 1 (предмет договору) договору № від 18.09.2020 підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Чемерівці) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (із змінами і доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.

Суд відзначає, що пункт 1.1. договору № від 18.09.2020 містить всі ознаки договору підряду, які визначені частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України, а саме: 1) виконання таких робіт здійснюється за завданням замовника; 2) на ризик підрядника; 3) результати робіт передаються замовнику; 4) замовник повинен прийняти та оплатити результати виконаної робити.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що договір № від 18.09.2020 є договором підряду, а не договором будівельного підряду. Таким чином, до правовідносин за договором № від 18.09.2020 не може бути застосовано статтю 883 Цивільного кодексу України, відповідно до якої суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором будівельного підряду граничного терміну.

5.2. Щодо нарахування пені та її розміру.

Згідно з підпунктом 7.3.1. пункту 7.3. договору № від 18.09.2020 відповідач зобов`язаний виконати якісно та у встановлені графіком виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020) строки роботи відповідно до технічних вимог та якісних характеристик (додаток №1 до договору № від 18.09.2020), ДБН та іншої нормативної документації.

Таким чином, відповідач взяв на себе зобов`язання чітко дотримуватись строків, що встановлені для окремих етапів робіт додатком №3 до договору № від 18.09.2020.

Відповідно до пункту 10.2. договору № від 18.09.2020, у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020), до відповідача застосовуються штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 0,1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Судом раніше встановлено, що договір № від 18.09.2020 укладено за результатами відкритих торгів з публікацією англійською мовою (номер закупівлі в системі Prozorro - UA-2020-07-02-002041-а).

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерна документація це документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель.

У пункті 1.2. розділу 3 тендерної документації по закупівлі UA-2020-07-02-002041-а зазначається, що поданням своєї тендерної пропозиції учасник підтверджує повну і беззаперечну згоду з усіма умовами, що вказані в проекті договору згідно вимог додатку 4 до тендерної документації та зобов`язується укласти договір про закупівлю не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації (у випадку обґрунтованої необхідності строк для укладання договору може бути продовжений до 60 днів).

У додатку 4 до тендерної документації по закупівлі UA-2020-07-02-002041-а міститься проект договору, в якому пункти 7.3. та 10.2. є повністю ідентичним до пунктів 7.3. та 10.2. договору № від 18.09.2020.

У тендерній пропозиції відповідача по закупівлі UA-2020-07-02-002041-а міститься лист від 27.07.2020 №2707-13, в якому, зокрема, зазначається таке: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Газойлтехнопайп» поданням своєї тендерної пропозиції на закупівлю «Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Чемерівці)» (у відповідності до оголошення № UA-2020-07-02- 002041-a): - підтверджує, що тендерна пропозиція подається дотриманням чинного законодавства та нормативних актів України; підтверджує повну і беззаперечну згоду з усіма умовами, що вказані в проекті договору згідно вимог Додатку 4 до тендерної документації та зобов`язується укласти договір про закупівлю не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації (у випадку обґрунтованої необхідності строк для укладання договору може бути продовжений до 60 днів);». Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був обізнаний з усіма умовами договору, у тому числі з тими, що встановлюють відповідальність сторін, ще на етапі подання тендерної пропозиції та свідомо погодився на ці умови шляхом подання тендерної пропозиції.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; при цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання.

Також суд зазначає, що у статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.03.2021 у справі №904/2073/19.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 629 Цивільного кодексу України визначається, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також, в юриспруденції широко застосовується принцип "pacta sunt servanda" або у перекладі з латини - договорів необхідно дотримуватись. Так, наприклад, статтею 26 Віденської конвенції про право міжнародних договорів закріплено принцип pacta sunt servanda, відповідно до якого кожен чинний договір є обов`язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватися.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Підписаними договорами підтверджується, що при укладенні договору сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов, включаючи предмет, ціну, відповідальність сторін тощо.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що погоджена позивачем та відповідачем у договорі № від 18.09.2020 відповідальність підрядника за несвоєчасне виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток №3 до договору № від 18.09.2020), викладена в пункті 10.2. є однозначною та не потребує додаткового тлумачення.

Сума пені, що розрахована позивачем становить 237259,69 грн. Розрахунок пені судом перевірений та встановлено, що він здійснений позивачем правильно.

5.3. Щодо зменшення розміру пені.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові від 23.03.2021 у справі №921/580/19 Верховний Суд вказує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності в законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру (постанова Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №902/538/18).

Судом взяті до уваги доводи відповідача, що наведені у клопотанні про зменшення розміру пені, про збитковість підприємства за результатами 2020 року та І кварталу 2022 року. У той же час, суд відзначає, що 2021 рік для відповідача був прибутковим (чистий прибуток склав 2474600,00 грн.), що підтверджується загальнодоступними даними фінансової звітності за 2021 рік. Також судом враховані доводи позивача, що викладені у запереченнях на клопотання про зменшення пені, зокрема, про співвідношення ціни договору та розміру нарахованої ним пені, при цьому, судом врахований значний розмір пені в абсолютній величині та відсутність доказів значних збитків позивача. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для зменшення розміру нарахованої пені на 50 відсотків.

6. Результати розгляду справи

6.1. Згідно з статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарський суд повинен у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог процесуального закону щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. У справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Водночас, необхідно враховувати, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), Трофимчук проти України (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас, Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент скаржника, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2019 у справі № 910/7054/18 та від 12.02.2019 у справі № 911/1694/18).

6.2. Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

7. Розподіл судових витрат

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному розмірі, оскільки часткове задоволення позовних вимог пов`язане виключно зі зменшенням судом, в порядку частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, нарахованої неустойки.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи та керуючись статтями 13, 73, 74, 77-79, 86, 129, 232, 237, 238, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. №2161/22 від 29.11.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" (08170, Київська область, Києво-Святошинський район, село Віта-Поштова, вулиця Набережна, будинок 33, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, проспект Любомира Гузара, будинок 44, ) пеню у розмірі 118629,85 грн. (сто вісімнадцять тисяч шістсот двадцять дев`ять гривень вісімдесят п`ять копійок) та судовий збір у розмірі 3558,90 грн. (три тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім гривень дев`яносто копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 05.05.2023.

Суддя С.О. Саванчук