ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"22" березня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/254/22

За позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача Фізичної особи підприємця Візантія Михайла Михайловича, с. Фанчиково Берегівського району Закарпатської області

про стягнення суми 424 315,87 грн вартості необлікованого об`єму природного газу,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Іваниш Д.П.

представники:

Позивача не з`явився

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області заявлено позов до відповідача Фізичної особи - підприємця Візантія Михайла Михайловича, с. Фанчиково Берегівського району Закарпатської області про стягнення суми 424 315,87 грн вартості необлікованого об`єму спожитого природного газу.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.06.2022 відкрито провадження у справі №907/254/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.08.2022. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачу, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачу строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів з дня одержання копії відзиву.

Ухвалами суду від 18.08.2022, 20.09.2022, 20.10.2022 та 22.11.2022 підготовчі засідання у справі відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.01.2023 закрито підготовче провадження у справі №907/254/22 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 22.02.2023. Явка уповноважених представників учасників процесу судом визнана на власний розсуд.

Ухвалою суду від 22.02.2023 судове засідання у справі відкладалося з підстав, наведених в ухвалі суду.

Представник позивача на електронну адресу суду надіслав клопотання б/н від 22.03.2023 (вх. №02.3.1-02/2122/23 від 22.03.2023), яким просить розглянути справу без його участі; заявлені позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, на виклик суду впродовж розгляду даної справи жодного разу не з`явився.

Надіслана на його офіційну юридичну адресу, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ, поштова кореспонденція (ухвали суду від 18.08.2022, 20.09.2022, 20.10.2022, 22.11.2022, 24.01.2023 та 22.02.2023) повернута на адресу господарського суду відділенням поштового зв`язку з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

В даному контексті суд зазначає, що за змістом ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, одним із судових рішень є ухвала.

Відтак, у розумінні вищевказаних положень процесуального законодавства, ухвали суду є судовим рішенням, а тому, відповідно до пп. 17.1. п. 17 Перехідних положень ГПК України та ч. 10 ст. 242 ГПК України, надсилається у паперовій формі відповідачеві.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 26.11.2019 у справі №910/568/19, від 16.07.2020 у справі №904/4673/19, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.12.2022 у справі №910/1730/22).

Водночас направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Разом з тим, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ухвалою суду від 22.02.2023 явка учасників справи в судове засідання 22.03.2023 судом була визнана на власний розсуд, відтак, виходячи із засад змагальності та диспозитивності у господарському судочинстві, передбачених статтями 13, 14 ГПК України, учасники справи на власний розсуд скористалися наданим їм частиною 1 статті 42 ГПК України процесуальним правом на участь в судовому засіданні під час розгляду даної справи по суті.

Згідно із приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників учасників процесу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення в даній справі ухвалено судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що 23.11.2021 працівниками АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на об`єкті відповідача, що знаходиться за адресою: м. Виноградів, вул. Станційна, 10, при проведенні обстеження вузла обліку виявлено порушення на ринку природного газу, яке передбачене та кваліфікується Кодексом ГРМ як несанкціонований відбір природного газу, а саме, несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку) (підп. 5 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ). Позивач зазначає, що внаслідок самовільного, тобто без погодження з оператором ГРМ, підключення до газової мережі ПГ 4 (плита газова, номінальною потужністю Qmax - 0,71 м3/год) у кількості 1 шт. та двох котлів марки Baxi потужністю 24 кВт (номінальною потужністю Qmax 2,78 м3/год) та 25,9 кВт (номінальною потужністю Qmax - 3,06 м3/год), сумарна номінальна потужність газоспоживаючих приладів на об`єкті відповідача склала 6,55 м3/год, і перевищила максимальний діапазон обчислення лічильника газу марки Самгаз, типорозмір G-4 №6081786, який становить лише 6 м3/год. Водночас вказує на те, що максимальна витрата газу встановленого газоспоживаючого обладнання, яку може облікувати даний лічильник газу та за якої забезпечуються робочі умови лічильника газу, становить 6 м3/год, а у разі перевищення цієї вимірюваної витрати покази лічильника є недостовірними.

Як стверджує позивач, вказане порушення, у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, зафіксовано актом про порушення №ZK05150 від 23.11.2021, який підписаний відповідачем без будь-яких зауважень.

Покликаючись на положення глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, позивач зазначає, що вищенаведений акт про порушення 11.01.2022 розглянуто та задоволено комісією АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз із розгляду актів про порушення; оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення, з 23.05.2021 до 23.11.2021 (день виявлення порушення та його усунення акт про порушення від 23.11.2021).

За твердженням позивача, перерахований до сплати об`єм природного газу становить 14 497,57 куб.м., а його вартість, яку відповідач повинен компенсувати оператору ГРМ АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз складає суму 424 315,87 грн.

На підставі положень пункту 12 глави 5 Розділу 11 Кодексу ГРМ, зазначену вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пред`явлено до сплати відповідачу окремим платіжним рахунком шляхом надіслання такого рекомендованим поштовим відправленням разом із вимогами про компенсацію вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу №1880-Сл-520-0122 від 17.01.2022 та №131 від 23.02.2022.

Водночас позивач зазначає, що попри отримання відповідачем платіжного рахунку та вимоги, останнім вартість необлікованого об`єму природного газу у розмірі 424 315,87 грн позивачу не компенсовано, що, у свою чергу, і стало підставою для звернення АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз до суду з позовом про стягнення вищевказаної суми у примусовому порядку.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, хоча розгляд справи судом неодноразово відкладався. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ДОВОДИ, ВИКЛАДЕНІ СТОРОНАМИ В ІНШИХ ЗАЯВАХ ПО СУТІ СПРАВИ

У надісланому на електронну адресу суду клопотанні про надання додаткових доказів б/н від 20.10.2022 (вх. №02.3.1-02/5585/22 від 20.10.2022) представник позивача зазначає про те, що в період здійснення порушення відповідачем із травня по листопад 2021 року спожито (реалізовано) 242,19 куб.м. природного газу, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу №ЗК00101742 від 31.05.2021, №ЗК00106384 від 30.06.2021, №ЗК00107970 від 31.07.2021, №ЗК00112945 від 31.08.2021, №ЗК00113985 від 30.09.2021, №ЗК00119651 від 31.10.2021 та №ЗК00124926 від 30.11.2021.

За твердженням представника позивача, вищевказаний об`єм спожитого відповідачем природного газу не враховується при визначенні остаточного необлікованого об`єму природного газу, який, із огляду на наведене, становить 14 497,57 куб.м.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Спірні правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовані Законом України Про ринок природного газу, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕП №2494 від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824, постановою НКРЕП №2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП), відповідно до Закону України Про ринок природного газу, постановою від 30.09.2015 року №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (надалі Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пункт 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

За приписами статті 40 Закону України Про ринок природного газу, розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

На підставі пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498 (далі Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

На виконання вимог ст. 40 Закону України Про ринок природного газу, постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі Договір) який є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. Договору); умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем (п. 1.2. Договору); договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. Договору); за умовами договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п. 2.1. Договору).

За матеріалами справи судом встановлено, що 14.01.2016 відповідачем підписано Заяву-приєднання №094270I39LHP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), внаслідок чого між Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз (оператором ГРМ, позивачем у справі) та Фізичною особою підприємцем Візантієм Михайлом Михайловичем (споживачем, відповідачем у справі) укладено Договір розподілу природного газу №094270I39LHP016 від 14.01.2016 (далі Договір).

В Додатку 4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до Заяви-приєднання №094270I39LHP016 від 14.01.2016, сторонами погоджено розрахунок втрат і витрат природного газу та передбачено перелік точок комерційного обліку споживача на об`єкті за адресою: м. Виноградів, вул. Станційна, будинок 10. За даними, наведеними в таблицях №1 та №2 Додатку, на об`єкті відповідача встановлено газоспоживаюче обладнання котел Vestern, кількістю 1 шт., із показником номінальних витрат природного газу на одиницю ГСО 3,540 м3/год.

Пунктами 5.2., 5.4. Договору сторони погодили, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором. Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

Пунктом 7.4. Договору встановлені обов`язки споживача, зокрема: - здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; - не допускати несанкціонованого відбору природного газу; - дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

У свою чергу, на підставі підп. 9 п. 7.1. Договору, оператор ГРМ зобов`язується здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та сплачувати компенсацію споживачу у разі невідповідності якості природного газу на межі балансової належності об`єкта споживача параметрам, визначеним Кодексом газорозподільних систем.

За змістом пункту 8.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване підключення газових приладів самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Згідно з абз. 39 п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, несанкціонованим втручанням в роботу газорозподільної системи є втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, несанкціонований відбір природного газу відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціоноване підключення газових приладів самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюються нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, серед іншого, несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку) (підп. 5).

Положеннями пунктів 1 та 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем допущено несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку), що кваліфікується за нормами Кодексу ГРМ як несанкціонований відбір природного газу, про що позивачем складено відповідний акт про порушення №ZK05150 від 23.11.2021 на об`єкті за адресою: м. Виноградів, вул. Станційна, 10, а саме, при обстеженні системи газоспоживання виявлено самовільно встановлені газові прилади, внаслідок чого перевищено діапазон обчислення ВОГ.

На підставі пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

За матеріалами справи судом встановлено, що акт про порушення №ZK05150 від 23.11.2021, у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, розглянуто та задоволено комісією АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз з розгляду актів про порушення, про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг із рішення комісії від 11.01.2022. Оператором ГРМ перераховано об`єм спожитого газу за номінальною потужністю газового обладнання за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення, з 23.05.2021 до 23.11.2021 (день виявлення порушення та його усунення акт про порушення від 23.11.2021). Перерахований до сплати необлікований об`єм природного газу становить 14 497,57 куб.м., а його вартість складає суму 424 315,87 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом приписів ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Частиною 2 статті 13 Закону України Про ринок природного газу визначені обов`язки споживача, серед яких, зокрема, обов`язок не допускати несанкціонованого відбору природного газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч. 3 ст. 13 Закону України Про ринок природного газу).

Відповідно до ст. 59 Закону України Про ринок природного газу, суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема, є несанкціонований відбір природного газу (п. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України Про ринок природного газу).

Пунктом 2 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Донарахування об`єму природного газу у зв`язку з виявленим порушенням є одним із засобів обліку протранспортованого природного газу, що передбачений Кодексом ГРМ, який, згідно з умовами Договору розподілу природного газу, поширюється на його сторін.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, вартість донарахованого об`єму природного газу пред`явлена до сплати відповідачу окремим платіжним рахунком шляхом надіслання такого рекомендованим поштовим відправленням разом із вимогами про компенсацію вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу №1880-Сл-520-0122 від 17.01.2022 та №131 від 23.02.2022.

Наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення підтверджується, що рахунок на оплату спірної суми заборгованості та вимога про компенсацію вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу №131 від 23.02.2022 отримані відповідачем 03.03.2022.

На підставі ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів, які би свідчили про добровільне виконання відповідачем обов`язку щодо компенсації позивачу вартості необлікованого об`єму природного газу в розмірі 424 315,87 грн, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 424 315,87 грн вартості необлікованого об`єму природного газу є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 6364,74 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Візантія Михайла Михайловича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, вул. Погорєлова, будинок 2, м. Ужгород, Закарпатська область, 88015 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 05448610) суму 424 315,87 грн (Чотириста двадцять чотири тисячі триста п`ятнадцять гривень 87 коп) вартості необлікованого об`єму природного газу, а також 6364,74 грн (Шість тисяч триста шістдесят чотири гривні 74 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 12.05.2023.

Суддя Пригара Л.І.