УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

08.05.2023Справа № 910/3748/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит"

про визнання протиправним, недійсним, нікчемним правочину, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, витребування акцій та зобов`язання вчинити певні дії

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Фаворит" (далі - ТОВ "ФК "Фаворит", відповідач) про визнання протиправним, недійсним, нікчемним правочину, переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, витребування акцій та зобов`язання вчинити певні дії.

У обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 21.08.2019 на відкритих торгах (аукціоні), організованих в порядку виконання вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", позивачем були придбані у ПАТ "КБ "Надра" (яке перебувало у процедурі ліквідації) прості іменні акції у кількості 9 000 штук, емітентом яких є ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа".

Проте 06.12.2019 ТОВ "ФК "Фаворит" - акціонер ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" незаконно, поза фондовою біржою, на підставі договору купівлі-продажу набуло вказані акції у свою власність за відсутності у відповідача переважного права на придбання зазначених цінних паперів. У позові ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправним, недійсним та нікчемним договір купівлі-продажу простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) UA у кількості 9 000,00 штук, що був укладений та (або) виконаний 06.12.2019 ПАТ "КБ "Надра" з ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" поза фондовою біржою;

- перевести на ОСОБА_1 права та обов`язки покупця простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) UA у кількості 9000 шт., за результатами відкритих торгів (аукціону), що відбулися 21.08.2019 на фондовій біржі ПрАТ "Фондова біржа "Перспектива" за ціною 2 304,00 грн;

3) визнати право власності ОСОБА_1 на зазначені акції у кількості 9000 шт. з 21.08.2019;

4) витребувати прості іменні акції емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) UA, у кількості 9 000 штук у особи або осіб, у володінні якої (яких) після набрання у справі рішення суду законної сили, а у випадку касаційного оскарження судового рішення - після проголошення постанови суду касаційної інстанції у справі, перебуватимуть ці акції, та зобов`язати таку особу або таких осіб здійснити зарахування зазначених простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" у кількості 9000 штук на рахунок в цінних паперах ОСОБА_1 , відкритий в АТ "БТА Банк", за наступними реквізитами: депозитарний код рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 , МФО 301432.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.05.2023, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

04.05.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Фондова Біржа "Перспектива" здійснювати відчуження спірних цінних паперів, які є предметом позову у справі № 910/3748/20, а саме: простих іменних акцій емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" ((ISIN UA) у кількості 9000 штук (власником яких був ПАТ "КБ "НАДРА"), до набрання рішенням суду у справі № 910/3748/20 законної сили.

Указана заява мотивована тим, що неправомірна поведінка відповідача щодо придбання належних позивачу цінних паперів у власність без переважного права та поза фондовою біржою, вказує на наявність підстав вважати можливим відчуження відповідачем спірних цінних паперів третій особі (третім особам) під час судового розгляду та вирішення справи № 910/3748/20, що призведе до ускладнення виконання рішення суду в частині витребування акцій із володіння третіх осіб за участю ПАТ "Національний депозитарій України" з метою проведення безумовної (их) депозитарної (их) операції (ій) щодо їх списання.

До заяви про вжиття заходів забезпечення ОСОБА_1 долучив клопотання про звільнення його від сплати судового збору, вказуючи на скрутний фінансовий стан та віднесення його до категорії осіб, які відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути звільнені від сплати судового збору через недостатній розмір річного доходу.

Відповідно до ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою звільнити сторону від сплати судового збору за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Із наданої позивачем довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 24.03.2023 вбачається, що доходи ОСОБА_1 за 2022 рік склали 130,53 грн. Водночас судовий збір за подання заяви про забезпечення позову складає 1342,00 грн., що перевищує 5 % від розміру річного доходу позивача за 2022 рік (6,53 грн). За таких обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу до суду заяви про забезпечення позову.

Розглянувши вказану заяву, перевіривши викладені заявником доводи та дослідивши наявні в цій частині докази, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії (ст. 136, 137 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить в кожному конкретному випадку встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У даному випадку необхідність застосування заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує протиправною поведінкою відповідача під час придбання у грудні 2019 спірних акцій. Разом з тим питання незаконності набуття ТОВ "Фондова компанія "Фаворит" у власність цінних паперів є предметом розгляду самого позову.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 по справі № 914/970/18, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

При цьому пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" передбачено, що достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Отже, звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 мав би довести належними, вірогідними та достатніми доказами, що цінні папери емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" у кількості 9000 штук можуть зникнути, зменшитись чи можуть бути відчужені відповідачем на користь третіх осіб на час звернення до суду в результаті об`єктивних причин (зокрема, у зв`язку із їх відсутністю, перебуванням у власності інших, крім відповідача осіб, тощо) або суб`єктивних причин (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на відчуження акцій або вчинення інших дій з метою переходу права власності на ці акцій іншим особам).

Разом з тим, подана позивачем заява ґрунтується лише на його припущеннях щодо можливого відчуження відповідачем цінних паперів емітента ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа", а відтак, і на припущеннях щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання рішення суду за наслідками розгляду цієї справи.

Так, позивачем не підтверджено факту вчинення відповідачем будь-яких дій, що свідчать про вибуття, починаючи з грудня 2019 (тобто протягом 2, 5 років), із його власності спірних цінних паперів, а доданий до заяви витяг з "Інформації щодо вчинених правочинів поза фондовою біржою" відносно ПрАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" не підтверджує таких обставин, оскільки інформація про продавця, зокрема про продавця - ТОВ "ФК "Фаворит", у ньому відсутня.

Посилання заявника на направлений 18.04.2023 до ТОВ "Фондова компанія фаворит" запит про надання інформації щодо укладених (або укладення у майбутньому) відповідачем правочинів, направлених на відчуження спірних цінних паперів, суд відхиляє, оскільки цей запит не підтверджує вчинення відповідачем будь-яких дій з акціями та, як вказує сам заявник, станом на 30.04.2023 відповіді від ТОВ "ФК "Фаворит" йому не надано.

Отже, самі лише твердження позивача про порушення відповідачем порядку придбання цінних паперів за спірним правочином, не можуть свідчити про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом розгляду поданого позову, а доказів вчинення відповідачем дій, направлених на відчуження спірних акцій третім особам, заявник не надав.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п. 3 вказаної постанови).

Таким чином, оскільки заявник не довів наявність тих обставин, із якими діюче законодавство пов`язує наявність підстав для застосування заходів щодо забезпечення позову та не подав цьому належних та допустимих доказів (у розумінні ст. 76, 77 ГПК України), суд вважає заяву ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо викладених у заяві клопотань заявника про застосування судом зустрічного забезпечення позову, надання пропозиції відповідачу замінити один захід забезпечення позову іншим, витребування від відповідача доказів виконання вжитого заходу забезпечення, то суд зазначає, що такі питання ним не вирішувались з огляду на відмову у вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Головіна К. І.