ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/413/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Торчинюк В.Г. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС"

до відповідача: Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД"

про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД" про стягнення в сумі 200 797 грн 00 коп.

Разом з позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Спільного підприємства по агропромисловому будівництву "КОСТОПІЛЬАГРОШЛЯХБУД"

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки використання наявних у відповідача грошових коштів для проведення розрахунків з іншими контрагентами може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі, також зазначив що з реєстру ЄДРЮОФОПГФ вбачається, що стосовно відповідача уже наявне відкрите виконавче провадження, а також зазначив про наявну динаміку зменшення активів відповідача.

Оцінивши в сукупності подані позивачем документи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Одночасно, чинним законодавством України передбачено, що вжиття заходів забезпечення позову можливе, якщо заявником буде доведено, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Тобто, при зверненні до суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти, заявником мають бути визначені підстави такого звернення, обставини, за наявності яких виконання рішення по справі може стати неможливим, докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

При цьому, застосування заходів до забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З поданої заяви вбачається, що позивач просить накласти арешт на грошові кошти та майно, що належать відповідачу, вказавши лише те, що використання наявних у відповідача грошових коштів для проведення розрахунків з іншими контрагентами може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі, а також про існування відкритого виконавчого провадження стосовно відповідача та про наявну динаміку зменшення активів відповідача.

При цьому, жодних доказів, які б свідчили, що відповідач вчиняє будь-які дії з метою уникнення виконання рішення суду в разі його задоволення, суду не подано.

Надані докази свідчать лише про те, що відповідачем здійснюється господарська діяльність, та існують зобов`язання стосовно виконання інших правовідносин.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства (ст.13, 74 ГПК України), обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення. Втім, суд приходить до висновку, що у даному випадку цей тягар доказування позивачем не дотриманий.

Наведені в заяві про забезпечення позову доводи позивача ґрунтуються лише на припущеннях останнього. Однак такі припущення щодо можливості вчинення дій відповідачем з метою уникнення відповідальності за невиконання договірних зобов`язань відповідачем документально не підтверджені. А серед доданих до заяви про забезпечення позову документів відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТЕХНОЛІС" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача слід відмовити.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Уктехноліс" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 235 ГПК України 04.05.2023 року та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Вадим Торчинюк