УХВАЛА

09.05.2023Справа № 910/3345/23
Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши заяву Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про забезпечення доказів у справі № 910/3345/23

за позовом Товариства з обмеженою віповідальністю "ЛВТ-Програми"

до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності"

про стягнення 1 723 372,61 грн.

Представники: згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою віповідальністю «ЛВТ-Програми» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про стягнення 1 723 372,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 13/2022і від 07.02.2022 у частині оплати наданих послуг, з огляду на що позивач просить суд стягнути 1 723 372,61 грн, з яких: 1 700 000,00 грн основного боргу, 3 550,69 грн 3% річних та 19 821,92 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

14.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.

28.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про забезпечення доказів, у якій заявник просить забезпечити докази по справі, а саме результати виконаних робіт за етапами №3, №4, №5, №6 за Договором № 13/2022І від 07.02.2022, а також сам програмний продукт (Автоматизовану систему «Апеляційні справи»), шляхом їх витребування у позивача на матеріальному носії (флеш-накопичувачі, оптичному диску тощо) та заборони вчиняти будь-які дії щодо них.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 суд ухвалив: прийняти до розгляду заяву Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про забезпечення доказів; розгляд заяви призначити на 09.05.2023.

08.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме флеш-накопичувача Apacer (VID_1005 PID_B113), на якому знаходяться такі файли: appeals.zip (розмір файлу 58 751 755 байт), dbo_external.sql (розмір файлу 382 172 байт), dbo_internal.sql (розмір файлу 1 296 089 байт), Посібник адміністратора АС.dock (розмір файлу 138 003 байт), що спільно складають програмне забезпечення для автоматизованої системи «Апеляційні справи».

У судове засідання 09.05.2023 з розгляду заяви Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про забезпечення доказів прибули представники сторін.

Представник відповідача підтримав заяву, представник позивача проти задоволення заяви заперечив.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про забезпечення доказів, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи заяву про забезпечення доказів, Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" зазначає, що у відповідача є підстави припускати, що позивач до ухвалення судом рішення у даній справі може технічно доопрацювати чи внести зміни у «виконані» ним послуги, відтак, просить суд забезпечити докази по справі, а саме результати виконаних робіт за етапами №3, №4, №5, №6 за Договором № 13/2022І від 07.02.2022, а також сам програмний продукт (Автоматизовану систему «Апеляційні справи»), шляхом їх витребування у позивача на матеріальному носії (флеш-накопичувачі, оптичному диску тощо) та заборони вчиняти будь-які дії щодо них.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто, забезпечення доказів шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, є процесуальним інструментом, який застосовується лише у виключних випадках щодо тих доказів, в силу специфіки яких, учасник справи позбавлений можливості самостійно здійснити таке забезпечення. При цьому, обов`язковою умовою для здійснення забезпечення доказів є наявності обґрунтованих підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, заявником не зазначено відповідних доводів та не надано належних доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення доказів.

Зокрема, відповідачем не зазначено щодо об`єктивної неможливості самостійно отримати докази, про які він зазначає у заяві, або подати клопотання про витребування доказів у порядку статті 81 ГПК України, а також, заявником не доведено суду наявності обґрунтованих підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

При цьому, судом враховано те, що позивачем самостійно вчинено дії щодо подання до суду відповідних доказів, зокрема, тих які відповідач просить суд забезпечити.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про забезпечення доказів у справі № 910/3345/23.

Відповідно до ч. 5 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 110, 111, 112, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" про забезпечення доказів у справі № 910/3345/23 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева