УХВАЛА

08 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 915/1645/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційних скарг ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Миколаївської області

у складі судді Мавродієвої М. В.

від 23.11.2022 та

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Поліщук Л. В., Богатир К. В., Таран С. В.

від 28.03.2023

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі 822 667,81 грн за договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 822 667,81 грн заборгованості за укладеним договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрленд", з якої: 75 0000,00 грн - основного боргу, 19 417,81 грн - 3% річних, 53 250,00грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням грошових зобов`язань щодо оплати вартості відступленої частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрленд", що стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення основного боргу і нарахованих сум 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 у справі № 915/1645/21 позов задоволено: присуджено до стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрленд", 3% річних та інфляційних втрат у загальній сумі 822 667,81 грн.

Постановою від 28.03.2023 Південно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 у справі № 915/1645/21.

25 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду через електронну пошту з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 915/1645/21, яка підписана електронним цифровим підписом.

27 квітня 2023 року на адресу Суду надійшла ще одна касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 915/1645/21, яка була подана 24.04.2023 через засоби поштового зв`язку.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана 25.04.2023 через електронну пошту та підписана електронним цифровим підписом, та касаційна скарга ОСОБА_1 , подана 24.04.2023 через засоби поштового зв`язку, ідентичні за своїм змістом та вимогами, Суд розглядає їх як одну касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 915/1645/21.

27 квітня 2023 року на адресу Суду надійшли заперечення, в яких ОСОБА_2 просить відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 915/1645/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023, оскільки вважає що:

- касаційна скарга подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження і без будь-якого обґрунтування підстав та поважності причин пропуску такого строку;

- касаційна скарга подана до Верховного Суду у неналежний спосіб;

- касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без наведення та обґрунтування наявності підстав, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , частково врахувавши заперечення ОСОБА_2 , Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення 822 667,81 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (1 135 000,00 грн).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

В касаційній скарзі підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 915/1645/21 ОСОБА_1 визначено пункти 1, 3 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. В обґрунтування зазначеного, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував положення статей 545, 631, 1047 Цивільного кодексу України, статті 73 Господарського процесуального кодексу України без урахування правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 916/667/18; положення статті 75 Господарського процесуального кодексу України без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20.03.2020 у справі № 910/2360/19. При цьому ОСОБА_1 звертає увагу на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 99 Господарського процесуального кодексу України та наголошує, що суди першої та апеляційної інстанцій необґрунтовано не розглянули клопотання про витребування доказів, необґрунтовано відхилили клопотання про призначення комплексної почеркознавчої та технічної експертизи, а також встановили обставини справи, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Натомість, норма пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Водночас в касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відсутність підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 915/1645/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

У зв`язку із відмовою у відкритті касаційного провадження, Суд не розглядає клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та про зупинення дії судового рішення.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 915/1645/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами (в тому числі роздруківка квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 77Т0049SY від 24.04.2023 про сплату 24 680,10 грн). Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова