УХВАЛА

м. Київ

08.05.2023Справа № 910/6804/23

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі № 910/6804/23

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська, №49А"

про визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників

без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося ОСОБА_1 з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська, №49А" визнання недійсними рішень загальних зборів співвласників.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на те, що є власницею нежитлових приміщень № 1,2, 3, 4, 7, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, V-VI-VII, VIII, , XII, XIII, XIV, XXI, XXVI, XXVIIa, XXXI, XXXII, XXXVII (всього 26 об`єктів) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно є співвласницею Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська, № 49А" (надалі - ОСББ "Володимирська, № 49А").

31.03.2021 та 20.08.2022 були проведені Загальні збори співвласників ОСББ "Володимирська, №49А" розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , проте про дату, час і місце проведення вказаних зборів ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином, що позбавило її можливості прийняти участь у вказаних загальних зборах та висловити свою думку з порядку денного.

Отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не була повідомлена про дату, час і місце проведення загальних зборів, остання вважає, що її право порушено на участь у загальних зборах, на право на голосування та відповідно прийняття рішень з порядку денного, що, в свою чергу, впливає на можливість управління будинком та можливість реалізовувати свої права як співвласника будинку.

04.05.2023 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень загальних зборів співвласників від 31.03.2021, оформлених Протоколом № 2 Загальних зборів співвласників ОСББ "Володимирська, №49А" від 30.04.2021, та рішень загальних зборів від 20.08.2022, оформлених Протоколом №3 Загальних зборів співвласників ОСББ "Володимирська, №49А" від 30.09.2022.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує на те, що, у разі не зупинення дії оскаржуваних рішень загальних зборів співвласників ОСББ "Володимирська, №49А" від 31.03.2021 та 20.08.2022, які були проведені з порушенням норм чинного законодавства України:

- загальні збори співвласників ОСББ будуть і надалі приймати рішення керуючись не п. 7 Статуту 2017 року де зазначено, що "кількість голосів, які має співвласник дорівнює кількості квартир та/або нежитлових приміщень в будинку, які перебувають у його власності", а навпаки п. 7 Статуту 2021 року (який було затверджено без моєї участі), де зазначено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів пропорційну до частки загальної площі квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку. Якщо квартира/нежитлове приміщення перебуває у власності кількох осіб, то голоси рахуються пропорційно частинам власності таких співвласників;

- керувати ОСББ буде Правління, яке не має на це законних підстав;

- Ревізію ОСББ будуть проводити особи, які не мають на це законних підстав;

- Кошти, які заявник буде вимушена сплачувати ОСББ, фактично не можливо буде повернути;

- Фірма "Т.М.М." - ТОВ, з якою у позивача підписаний індивідуальний договір на обслуговування нежитлових приміщень, які знаходяться у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , можливо буде змушена припинити обслуговувати зазначений будинок на підставі незаконних рішень загальних зборів від 20 серпня 2022 року.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та додані до неї документи, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №915/1912/19).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Оскільки позивач звернулося до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Має також досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібну позицію наведено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчився, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно існує спір та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду; з`ясував відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, заявленим позовним вимогам та приписам ст. 137 ГПК України, а також правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 23.06.2021 у справі № 920/26/21.

Крім того, заявник довів адекватність заходу забезпечення позову, що визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснена господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник.

При цьому, за результатом оцінки наданих позивачем доказів суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, в подальшому ускладнить відновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки ОСББ може зловживати своїм становищем та вчиняти дії, спрямовані на порушення прав та інтересів позивача.

Вжиття заявлених заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у справі, зупинення носить тимчасовий характер, не скасовує його, а спрямоване виключно на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що обрані позивачем заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника в разі невжиття таких заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити до вирішення спору по суті дію рішень загальних зборів співвласників від 31.03.2021, оформлених Протоколом № 2 Загальних зборів співвласників ОСББ "Володимирська, №49А" від 30.04.2021, та рішень загальних зборів від 20.08.2022, оформлених Протоколом №3 Загальних зборів співвласників ОСББ "Володимирська, №49А" від 30.09.2022.

3. Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 08.05.2023, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 08.05.2026.

4. Зазначена ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа.

Стягувач за ухвалою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Боржник за ухвалою: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Володимирська, №49А" (01001, м. Київ, вул. Вололдимирська, буд.49А; )

5. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Артем Ігорович Привалов