ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

09.05.2023м. ДніпроСправа № 904/3184/22

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Інстайт", м. Київ

про стягнення збитків у розмірі 74 244 грн 45 коп.

Суддя Рудь І.А.

Секретар судового засідання Попова Я.В.

Представники:

від позивача: Ластіна Ю.С., довіреністиь № 470/2022 від 22.09.2022, представник;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 16.09.2022 № б/н, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Інстайт" збитки у розмірі 74 244 грн 45 коп., завдані позивачу порушенням відповідачем умов п. 6.1.23. договору від 20.03.2020 № 8021-ДнОЭ, укладеного між сторонами, щодо реєстрації податкових накладних № 7 від 16.04.2020 та № 3 від 02.06.2020 після відмови у їх реєстрації контролюючим органом. Позивач стверджує, що через вказані дії відповідача він не отримав право на податковий кредит та зазнав збитків у заявленій сумі.

Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 2 481 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат складає 15 000 грн 00 коп., просить покласти на відповідача.

У поданій позовній заяві викладене клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 28.09.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" протягом семи днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду: належні докази направлення на адресу відповідача позовної заяви від 16.09.2022 № б/н; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; докази направлення заяви про усунення недоліків з додатками на адресу відповідача

12.10.2022 позивачем до суду подано заяву, відповідно до якої усунені недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від 18.10.2022 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на час відкриття провадження у справі, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

На адресу суду повернувся конверт з вищевказаною ухвалою, що направлялася за місцем реєстрації відповідача: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, буд. 48, з відміткою відділення поштового зв`язку: "Повернення за зворотною адресою. Адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до загальнодоступної офіційної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.01.2023 відповідачем змінено адресу реєстрації та наразі місцезнаходженням юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Інстайт" є: м. Київ, вул. Ярославська, буд. 58.

Ухвалою господарського суду від 16.01.2023 вирішено перейти до розгляду справи № 904/3184/22 за правилами загального позовного провадження; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 07.02.2023.

Ухвалою господарського суд від 07.02.2003 підготовче засідання відкладено на 23.02.2023 о 10:40 год, у зв`язку із неявкою сторін.

Ухвалою господарського суду від 23.02.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні на 16.03.2023, із проведенням засідання в режимі відеоконференції за участю представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

16.03.2023 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному.

Після усунення вказаних обставин, ухвалою господарського суду від 21.03.2023 судове засідання призначене на 30.03.2023.

Ухвалою господарського суду від 30.03.2023 розгляд справи відкладений на 18.04.2023.

Ухвалою господарського суду від 18.04.2023 розгляд справи відкладений на 09.05.2023, у зв`язку із неявкою сторін.

У призначене судове засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив. На адресу суду повернувся конверт з копією ухвали від 18.04.2023, що направлялася за місцем реєстрації відповідача, з довідкою відділення поштового зв`язку про причини повернення, наступного змісту: "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Так, предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача на користь позивача збитків у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо реєстрації податкових накладних № 7 від 16.04.2020 та № 3 від 02.06.2020 після відмови у їх реєстрації контролюючим органом, за договором від 20.03.2020 № 8021-ДнОЭ, укладеним між сторонами, що позбавило позивача права на податковий кредит в сумі 74 244 грн 45 коп. та спричинило збитки у вказаному розмірі.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 11.01.2023 на підставі ч. 3 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України передала справу № 916/334/22 на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від правових висновків, мо містяться у постанові Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/20686/20.

Передаючи справу на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду зазначила таке.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/20686/20 зазначив:" … позивачем не доведено наявність в діях відповідача такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, а саме не доведено допустимими доказами факту вчинення відповідачем податкового правопорушення в частині складання та реєстрації податкових накладних за травень 2018 року, визначення дати першої події, внесення коригування кількісних і вартісних показників до таких податкових декларацій, який у справі про стягнення збитків може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства. Відповідно, подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій, докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання…".

Водночас у справі № 910/3338/21 суди першої та апеляційної інстанцій відмовили у позові з мотивів, зокрема того, що необхідним елементом для стягнення збитків є доведеність протиправних дій відповідача, а саме, доведення факту порушення правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних; зазначений факт повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами, якими, зокрема, може бути акт (довідка) перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки, однак таких доказів судам не надано. Верховний Суд постановою від 10.01.2022, самостійно застосувавши положення ПК, рішення судів попередніх інстанцій скасував та ухвалив нове рішення про задоволення позову.

Також до висновку про доведеність протиправних дій відповідача в частині невиконання обов`язку скласти та зареєструвати у встановлений спосіб податкові накладні безвідносно до наявності акту (довідки) перевірки чи рішення відповідного контролюючого органу та, відповідно, задоволення позову дійшов Верховний Суд у постанові від 03.12.2018 у справі № 908/76/18.

Таким чином, існує суперечлива судова практика щодо доказування такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, а саме вчинення ним податкового порушення в частині складання та реєстрації податкової накладної та / або неправомірного коригування до податкових накладних, яке позбавило позивача права на податковий кредит.

Згідно зі ст. 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз.3 п.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 11.10.2005 №8-рп/2005 та абз.1 пп.2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 31.03.2015 №1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення КСУ від 05.06.2019 №3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumгrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява № 76943/11).

Відтак, існування протилежних висновків щодо застосування зазначених вище положень закону фактично суперечить вимогам щодо правової передбачуваності і правової визначеності, що унеможливлює здійснення особою, як має намір звернутись до суду, ефективний захист її прав та законних інтересів. Така ситуація фактично ставить під сумнів можливість реалізації позивачем права на ефективний судовий розгляд.

Колегія суддів Верховного Суду у справі № 916/334/22 вважає, що існують підстави для відступу від висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 910/20686/20.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2023 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 916/334/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022.

Таким чином, оскільки колегія суддів Верховного Суду у справі № 916/334/22 вважає за необхідне відступити від правового висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/20686/20, в якій Верховний Суд зазначив, що факт вчинення відповідачем податкового правопорушення у справі про стягнення збитків може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства, а подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій, докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання, проте станом на 09.05.2023 палата Верховного Суду не прийняла остаточного рішення щодо вирішення судових спорів у подібних правовідносинах, господарський суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі № 904/3184/22 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі №916/334/22) у касаційному порядку палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 904/3184/22 до вирішення палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання у подібних правовідносинах у іншій справі № 916/334/22.

У засіданні 09.05.2023 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №904/3184/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 916/334/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь