ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2023 р. Справа№ 910/4018/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ігнатенко В.І. самопредставництво;

від відповідача: Середа Р.С. за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2022 (повний текст складено 14.10.2022)

у справі №910/4018/22 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек"

про стягнення 8 074 714, 36 грн,

УСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - позивач, ДСНС) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" (далі - відповідач), та, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 8 074 714, 36 грн, у тому числі: 3788419,50грн пені, 3 349 760,40 грн штрафу та 936 534,46 грн процентів за користування коштами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно умов договору про закупівлю згідно з ДК 021:2015 код 34140000-0 Великовантажні моторотранспортні засоби (Пожежні автомобілі для пожежогасіння та проведення рятувальних робіт) №21-5/1 від 19.06.2020 відповідач повинен був поставити 74 одиниці автоцистерн пожежних п`ятьма етапами, у тому числі за п`ятим етапом в кількості 9 одиниць в строк до 01.03.2021, однак поставив лише 8 одиниць продукції з порушенням встановленого строку, а 1 одиницю не поставив і повернув кошти.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що прострочення виконання зобов`язань виникло внаслідок настання форс-мажорних обставин у виробника продукції - ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина", про що позивачу направлялись відповідні докази, однак вони були проігноровані і позивач відмовив в укладанні додаткової угоди щодо продовження строків поставки, тому просив залучити вказане товариство до участі у справі третьою особою; з 18.05.2021 року наслідки форс-мажору перестали впливати на відповідача, і саме з цього часу можливе настання відповідальності за несвоєчасну поставку продукції. Також позивачем було подано клопотання, в якому просив суд зменшити розмір пені до 10% від загальної суми, нарахованої позивачем, зменшити розмір штрафу до 10% від загальної суми, нарахованої позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року позов задоволено.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" стягнуто на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій пеню у розмірі 3 788 419,50 грн, штраф у розмірі 3 349 760,40 грн, проценти за користування коштами у розмірі 936 534,46 грн та судовий збір у розмірі 121 120,72 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення.

Крім того, у апеляційній скарзі міститься клопотання про залучення третьою особою ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" та клопотання про залучення доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідачем належними доказами підтверджено дію форс-мажорних обставин, що є підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань по договору; суд безпідставно відмовив у залученні третьою особою виробника продукції - ТОВ "ПК "Пожмашина", у якого виникли форс-мажорні обставини, внаслідок яких відповідач порушив строки поставки продукції позивачу; розрахунок пені, штрафу та процентів зроблений позивачем неправильно, від суми попередньої оплати по всьому п`ятому етапу, а не від вартості кожної одиниці переданої продукції; відсутні підстави для стягнення пені за несвоєчасне повернення попередньої оплати; наявні підстави для зменшення неустойки.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що відповідач не дотримався відповідних положень договору та втратив право посилатись на форс-мажорні обставини; фактичне перенесення на 77 календарних днів поставки ТОВ "ПК "Пожмашина" на користь позивача частини продукції за їх договором підряду, не може бути підставою для автоматичного продовження строків поставки такої продукції за договором чи звільнення відповідача від відповідальності, а судовими рішеннями у справах №910/6601/21 та №910/1755/21 встановлено факт безпідставності посилання відповідачем на форс-мажорні обставини у спірних правовідносинах; розрахунок штрафних санкцій та процентів здійснено у відповідності до умов договору, який передбачає їх нарахування виходячи з вартості продукції, з якої допущено прострочення, тому розрахунок є обґрунтованим; відсутні правові підстави для зменшення неустойки та пені; позивач не має жодних відносин з ТОВ "ПК "Пожмашина", тому рішення у справі не впливає на права вказаного товариства і воно не підлягає залученню до участі у справі; відповідач не обґрунтував підстав подачі нових доказів до суду апеляційної інстанції.

У клопотанні від 13.12.2022 позивач просить долучити до матеріалів справи нові докази щодо релокації підприємства до міста Львів, посилаючись на те, що суду першої інстанції він надав відповідно докази збитковості, штатної чисельності, оплати податків, але суд не прийняв їх до уваги, а нові докази з`являлись послідовно з розбудовою роботи відповідача та відновлення виробництва.

Позивач у запереченнях від 03.01.2023 на клопотання відповідача про долучення доказів просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач не обґрунтував неможливість подачі цих документів до суду першої інстанції.

У запереченнях від 06.03.2023 на клопотання відповідача зменшення штрафних санкцій позивач просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що укладаючи договір позивач взяв на себе конкретні обов`язки, які повинні були бути виконані у повному об`ємі, проте порушив строки поставки і поставив продукцію не в повному обсязі, а прострочення контрагентів не звільняє його від відповідальності; позивач забезпечує збереження життя та здоров`я людини, а у зв`язку з військовою агресією російської федерації на підрозділи ДСНС суттєво збільшилось навантаження щодо виконання заходів за призначенням (гасіння пожеж, розмінування тощо), що зумовило додаткові витрати бюджету.

У письмових поясненнях від 28.03.2023 позивач вказує, що розрахунок позовних вимог здійснено у повній відповідності до умов договору та положень чинного законодавства.

У письмових поясненнях від 03.04.2023 позивач просить врахувати судові рішення у справі №910/17383/21, предметом розгляду якої було стягнення штрафних санкцій по цьому ж договору, але за іншими етапами, де суди надали оцінку доводам відповідача щодо форс-мажорних обставин та відхилили їх.

Відповідно до ст.216 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у судовому засіданні оголошувалась перерва з 11 по 25 квітня 2023 року.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, також просив зменшити розмір штрафних санкцій.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно з приписами статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідач, в якості нових доказів, надав копію наказу від 30.06.2022 щодо затвердження штатного розпису і копію штатного розпису від 01.07.2022, копію фінансової звітності від 01.10.2022, копію договору оренди обладнання від 01.10.2022 та копію інформаційної довідки від 09.11.2022 щодо кількості працівників.

В обґрунтування причин неподання вказаних доказів суду першої інстанції відповідач послався на те, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України він був змушений переносити виробництво з міста Києва до міста Львову. Суд визнає даний випадок винятковим та, з метою повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи, вважає за можливе долучити нові докази до матеріалів справи.

Виходячи з приписів ч. 1, 2 ст. 50, ст. 51 ГПК України, апеляційний господарський суд залишив без задоволення клопотання відповідача про залучення до участі у справі ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки вказане товариство не є стороною договору поставки і його правовідносини з відповідачем виходять за межі розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2020 року між Державною службою України з надзвичайних ситуацій, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек", як постачальником, було укладено договір про закупівлю згідно з ДК 021:2015 код 34140000-0 Великовантажні мототранспортні засоби (Пожежні автомобілі для пожежогасіння та проведення рятувальних робіт) № 21-5/1 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити у власність замовнику: ДК 021:2015 код 34140000-0 Великовантажні мототранспортні засоби пожежні автомобілі для пожежогасіння та проведення рятувальних робіт) (далі - продукція) у кількості та комплектації згідно зі специфікацією (додаток 1), що є невід`ємною частиною Договору, а замовник, у свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити продукцію на умовах цього Договору.

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками зазначених суб`єктів господарювання.

Замовник забезпечує прийняття та оплату продукції в кількості та за цінами відповідно до специфікації (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 1.3 договору, умови цього Договору викладені сторонами у відповідності до умов поставки DDP (частина технічної служби ГУ ДСНС України в Київській області, Київська область, місто Вишневе, вулиця Київська, 6) Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (у редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору його ціна становить 590200000,00грн, у тому числі ПДВ: 98 366 666,67 грн, відповідно до тендерної пропозиції та специфікації.

Згідно з пунктом 2.2 Договору замовник, керуючись вимогами абзацу другого пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти", здійснює попередню оплату постачальнику, відповідно до календарного плану та поставки продукції (додаток 2): за першим етапом у розмірі - до 80 % поставки продукції, на термін до шести місяців з моменту попередньої оплати; 100 % - за другим етапом поставки продукції, на термін не більше п`яти місяців двадцяти календарних днів; 100 % - за третім етапом поставки продукції, на термін не більше п`яти місяців двадцяти календарних днів; 100 % - за четвертим етапом поставки продукції, на термін не більше п`яти місяців двадцяти календарних днів; 100 % - за п`ятим етапом поставки продукції, на термін не більше п`яти місяців двадцяти календарних днів.

Остаточний розрахунок за першим етапом здійснюється після повної поставки продукції першого етапу на підставі актів приймання передачі.

Усі розрахунки за Договором проводяться у гривнях в безготівковій формі (пункт 2.3 Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що приймання-передача продукції здійснюється у присутності представників сторін, за накладними та актами приймання-передачі в місці поставки продукції, за наявності документів, зазначених у пункті 5.3 Договору.

Умовами пунктів 4.4, 4.7 Договору встановлено, що постачальник зобов`язаний не менше, ніж за три робочих дні, повідомити замовника про готовність поставити продукцію та узгодити з замовником дату поставки продукції. Датою поставки є дата підписання акта приймання-передачі продукції сторонами за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 13.09.2016 № 818, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2016 за № 1336/29466.

Відповідно до п. 8.2 договору за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує на користь замовника пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленої продукції.

За користування коштами у разі несвоєчасної поставки продукції постачальник сплачує замовнику проценти за користування коштами за період від дня, коли продукція мала бути передана замовнику, до дня фактичної передачі продукції або повернення суми попередньої оплати, на рівні подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла у цей період) (п. 8.6 договору).

Пунктом 8.7 Договору сторони погодили, що усвідомлюють та дійшли згоди про те, що одночасне застосування до порушника умов договору відповідальності, передбаченої пунктами 8.2 та 8.6, є правомірним і не суперечить вимогам статті 61 Конституції України.

Відповідно до пункту 11.1 Договору останній вступає в силу з моменту його підписання та реєстрації в Державній казначейській службі України і діє до 31.03.2021 року, а в частині поставки - до повного його виконання.

19 червня 2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1/21-9/2 до Договору, в якій замовник та постачальник домовились про зменшення ціни Договору та ціни одиниці товару, погодивши, що ціна Договору становить 590 195 880,00 грн, у тому числі ПДВ: 98 365 980,00 грн, відповідно до тендерної пропозиції та специфікації. Крім того, у наведеній додатковій угоді сторони погодили внесення змін до специфікації на продукцію та календарного плану оплати та поставки продукції.

Згідно з специфікацією на продукцію, що поставляється (у редакції додаткової угоди від 19.06.2020 року № 1/21-9/2), предметом закупівлі є: автоцистерна пожежна АЦ-8-50(63022)-530М, автоцистерна пожежна АЦ-8-50(6511)-530М, автоцистерна пожежна АЦ-8-50(TGS26.360)-530МN, автоцистерна пожежна АЦ-8-50(AD260T36W)-530I у кількості 74 одиниці вартістю (з ПДВ) 7 975 620,00 грн за одиницю, загальною вартістю 590 195 880,00 грн. Виробником визначено ТОВ "ПК "Пожмашина" (Україна).

19.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина", як підрядником, на виконання умов Договору № 21-5/1 був укладений договір підряду № 29/404/20, за умовами пункту 1.1 якого предметом підряду є роботи по виготовленню пожежних автомобілів для пожежогасіння та проведення рятувальних робіт за кодом класифікації предмету закупівлі ДК 021:2015: 34140000-0-Великовантажні мототранспортні засоби СРV: 34140000-0.

Результатом виконаних робіт за даним договором є автоцистерни пожежні АЦ-8-50(63022)-530М, автоцистерна пожежна АЦ-8-50(6511)-530М, автоцистерна пожежна АЦ-8-50(TGS26.360)-530МN, автоцистерна пожежна АЦ-8-50(AD260T36W)-530I згідно специфікації, яка є невід`ємною складовою даного договору (пункт 1.2 Договору підряду).

Згідно з пунктом 1.3 Договору підряду кількість виготовленої продукції становить 74 одиниці.

Відповідно до пункту 3.2 Договору підряду термін виконання робіт становить: 12 одиниць автоцистерн пожежних - до 10.12.2020 року; 25 одиниць автоцистерн пожежних - до 20.12.2020 року; 11 одиниць автоцистерн пожежних - до 05.01.2021 року; 17 одиниць автоцистерн пожежних - до 04.02.2021 року; 9 одиниць автоцистерн пожежних - до 26.02.2021 року.

За умовами календарного плану оплати та поставки продукції за Договором № 21-5/1 (у редакції додаткової угоди від 19.06.2020 року № 1/21-9/2), який є додатком до Договору, замовник зобов`язаний здійснити попередню оплату продукції за I етапом поставки (у кількості 25 одиниць продукції) у розмірі до 80 % від вартості етапу в червні 2020 року, тоді як остаточний розрахунок за першим етапом здійснюється після повної поставки продукції першого етапу; продукції за II етапом поставки (у кількості 12 одиниць продукції) у розмірі 100 % від вартості етапу - в червні 2020 року; продукції за III етапом поставки (у кількості 11 одиниць продукції) у розмірі 100 % від вартості етапу - у липні 2020 року; продукції за IV етапом поставки (у кількості 17 одиниць продукції) у розмірі 100 % від вартості етапу - у серпні 2020 року; продукції за V етапом поставки (у кількості 9 одиниць продукції) у розмірі 100 % від вартості етапу - у вересні 2020 року.

На виконання вказаних умов Договору відповідно до платіжного доручення від 19.06.2020 року №7 позивач сплатив на користь відповідача суму грошових коштів у розмірі 159 512 400,00 грн. (що становить 80 % від вартості І етапу поставки, загальна сума якого складає 199 390 500,00 грн.), платіжним дорученням від 22.06.2020 року № 8 позивач передплатив 100 % від вартості продукції за II етапом поставки у розмірі 95 707 440,00 грн.; платіжним дорученням від 16.07.2020 року № 11 позивач передплатив 100 % від вартості продукції за III етапом поставки у розмірі 87 731 820,00 грн.; платіжним дорученням від 13.08.2020 року № 12 позивач передплатив 100 % від вартості продукції за IV етапом поставки у розмірі 135 585 540,00 грн.; платіжним дорученням від 08.09.2020 року № 13 позивач передплатив 100 % від вартості продукції за V етапом поставки у розмірі 71 780 580,00 грн. Крім того, на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату від 21.12.2020 року №115 Державна служба України з надзвичайних ситуацій згідно з платіжним дорученням від 28.12.2020 року № 24 оплатила решту вартості І етапу поставки продукції (20 % від вартості цього етапу) у розмірі 39 878 100,00 грн. Сплата вказаних коштів також підтверджується виписками з казначейського рахунку позивача.

Згідно з умовами календарного плану оплати та поставки продукції за Договором № 21-5/1 (у редакції додаткової угоди від 19.06.2020 № 1/21-9/2), постачальник зобов`язаний здійснити поставку продукції:

за I етапом поставки (25 одиниць) у строк до 6 місяців з моменту попередньої оплати;

за II етапом поставки (12 одиниць) - протягом 5 місяців і 20 календарних днів з дати здійснення попередньої оплати партії продукції;

за III етапом поставки (11 одиниць) - протягом 5 місяців і 20 календарних днів з дати здійснення попередньої оплати партії продукції;

за IV етапом поставки (17 одиниць) - протягом 5 місяців і 20 календарних днів з дати здійснення попередньої оплати партії продукції;

за V етапом поставки (9 одиниць) - протягом 5 місяців і 20 календарних днів з дати здійснення попередньої оплати партії продукції.

Однак, в порушення умов Договору відповідач почав частково здійснювати поставку продукції за V етапом Договору лише з 11.03.2021, зокрема:

- 11.03.2021 здійснено поставку 1 одиниці продукції на суму 7975620,00грн, що підтверджується актом прийому-передачі основних засобів від 11.03.2021 та видатковою накладною від 05.03.2021 №24;

- 18.03.2021 здійснено поставку 2 одиниць продукції за V етапом на суму 15 951 240,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі основних засобів від 18.03.2021 та видатковою накладною від 18.03.2021 №25;

- 01.04.2021 здійснено поставку 3 одиниць продукції за V етапом на суму 23 926 860,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі основних засобів від 01.04.2021 та видатковою накладною від 30.03.2021 №29;

- 17.05.2021 здійснено поставку 1 одиниці продукції за V етапом на суму 7 975 620,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі основних засобів від 17.05.2021 та видатковою накладною від 13.05.2021 №41;

- 26.05.2021 здійснено поставку 1 одиниці продукції за V етапом на суму 7 975 620,00 грн, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі основних засобів від 26.05.2021 та видатковою накладною від 21.05.2021 №44.

04.11.2021 відповідачем на реєстраційний рахунок ДСНС повернуто невикористані кошти попередньої оплати за Договором №21-5/1 у сумі 7 795 620,00 грн, тобто вартість однієї непоставленої одиниці продукції за V етапом, що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2021 №758 та листом відповідача від 05.11.2021 № 261.

Листами від 14.04.2021 №01-5758/081, від 20.10.2021 № 01-17787/081, від 04.02.2022 №02-1800/081 позивач зверталася до відповідача з претензіями про сплату останнім сум пені, штрафу та процентів за користування коштами на суму 8 814 152,66 грн, нарахованих позивачем, у зв`язку із простроченням поставки частини продукції по V етапу постачання за Договором.

У відповідях на претензії відповідач посилався на те, що виконання зобов`язань було неможливе у зв`язку із дією обставин непереборної сили, про що повідомлялось відповідними листами з доданим сертифікатом ТПП України.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача 3 788 419,50 грн пені, 3 349 760,40 грн штрафу та 936 534,46 грн процентів за користування коштами.

Крім цього, позивач вказував, що відповідач також порушив строки поставки й по етапам ІІ-IV, у зв`язку із чим йому також були нараховані штрафні санкції і проценти, стягнення яких є предметом розгляду у справі №910/17383/21.

За наслідком розгляду даного спору, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову у повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору про закупівлю згідно з ДК 021:2015 код 34140000-0 Великовантажні моторотранспортні засоби (Пожежні автомобілі для пожежогасіння та проведення рятувальних робіт) №21-5/1 від 19.06.2020, який за правовою природою є договором поставки.

Предметом розгляду даного спору є матеріально-правова вимога про стягнення пені, штрафу та процентів, нарахованих у зв`язку із порушенням строків поставки продукції за V етапом договору.

Статтею 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з положеннями ст. 712 ЦК України, встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Умовами Договору визначено попередню оплату продукції і платіжним дорученням від 08.09.2020 року №13 позивач сплатив 100% від вартості продукції за V етапом поставки у розмірі 71 780 580,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами календарного плану оплати та поставки продукції за Договором (у редакції додаткової угоди від 19.06.2020 № 1/21-9/2), постачальник зобов`язаний здійснити поставку продукції за V етапом поставки (9 одиниць) - протягом 5 місяців і 20 календарних днів з дати здійснення попередньої оплати партії продукції, тобто у строк до 01.03.2021.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Наявними у матеріалах справи видатковими накладними та прийому-передачі основних засобів підтверджується, що відповідачем було порушено строки поставки продукції по договору, а саме: 11.03.2021 поставлено 1 одиницю продукції (прострочення 9 днів), 18.03.2021 поставлено 2 одиниці продукції (прострочення 16 днів), 01.04.2021 поставлено 3 одиниці продукції (прострочення 30 днів), 17.05.2021 поставлено 1 одиницю продукції (прострочення 76 днів) та 26.05.2021 поставлено 1 одиницю продукції (прострочення 86 днів).

Отже, за V етапом поставки відповідачем було поставлено лише 8 одиниць продукції, а кошти попередньої оплати за 1 недопоставлену одиницю продукції в сумі 7 795 620,00 грн було повернуто позивачу платіжним дорученням від 04.11.2021 №758.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що у період з 26.10.2020 року по 26.11.2020 року, а також у період з 13.01.2021 року по 31.03.2021 року у виробника пожежних автомобілів для пожежогасіння та проведення рятувальних робіт - ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" (підрядника за укладеним з відповідачем Договором підряду № 29/404/20) виникли форс-мажорні обставини. За таких обставин, відповідач вказував на те, що він звільняється від відповідальності за несвоєчасну поставку продукції протягом дії форс-мажору та часу, необхідного для ліквідації наслідків цього форс-мажору.

Листом від 02.11.2020 року №ЮВ-33 ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина", керуючись розділом 8 "Форс-мажорні обставини" Договору підряду від 19.06.2020 року №29/404/20, повідомило відповідача про неможливість виконання підрядником своїх зобов`язань за договором з терміном поставки на 10.12.2020 року - 12 одиниць автоцистерн пожежних, внаслідок обставин непереборної сили - епідемії COVID-19 та швидкого поширення захворюваності серед працівників виробничих та конструкторських підрозділів підрядника. Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Пожмашина" також вказало, що відповідні обставини виникли 26.10.2020 року, означило характер форс-мажорних обставин, приблизний термін їх спливу, можливі наслідки обставин непереборної сили у вигляді несвоєчасної поставки відповідачу автоцистерн пожежних у кількості 12 одиниць (з терміном перенесення їх поставки до 45 календарних днів), а також повідомило про те, що по закінченню форс-мажорних обставин останні будуть підтверджені Сертифікатом Торгово-промислової палати України протягом 2 днів з дати закінчення їх існування.

Листом від 03.11.2020 року №122 відповідач повідомив позивача про настання у підрядника з 26.10.2020 року форс-мажорних обставин та вказав про неможливість виконання останнім своїх зобов`язань за Договором з терміном поставки до 12.12.2020 року та неможливість на даному етапі виконання Договору здійснити заміну підрядника внаслідок початку фактичного виготовлення ним пожежних автоцистерн та закупівлі останнім матеріалів для всіх 74 одиниць техніки. Відповідач також повідомив позивача про те, що можливим наслідком невиконання підрядником умов Договору підряду може стати несвоєчасна поставка пожежних автоцистерн у кількості 12 одиниць з терміном перенесення поставки до 45 календарних днів. Крім того, у цьому листі відповідач звернув увагу на те, що по закінченні існування форс-мажорних обставин останні будуть підтверджені відповідачем Сертифікатом Торгово-промислової палати України протягом 10 днів з дати закінчення їх існування.

У відповідь на вказане звернення позивач листом від 24.11.2020 року №04-17033/081 повідомив відповідача про те, що істотні умови Договору, у тому числі в частині строків постачання продукції, залишаються незмінними, а також звернув увагу відповідача на недопущення порушення строків постачання продукції за цим правочином.

Торгово-промисловою палатою України видано відповідачу Сертифікат №3100-20-2046 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 24.12.2020 року вих. № 1624/05-4, яким засвідчено неможливість виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 21-5/1 та зазначено період дії обставин непереборної сили - з 26.10.2020 року по 26.11.2020 року.

Листом від 31.12.2020 року №653 відповідач звернувся до позивача та повідомив, що запланована поставка пожежних автоцистерн у кількості 11 одиниць у період до 06.01.2021 року здійснюватися не буде. Крім того, у цьому листі відповідач просив позивача розглянути можливість укласти додаткову угоду до Договору щодо продовження термінів поставки продукції на підставі отриманого відповідачем Сертифікату №3100-20-2046 (копія якого була долучена до листа від 31.12.2020 року №653 разом із проектом відповідної додаткової угоди).

Листом від 15.01.2021 року позивач, зважаючи на його неповідомлення відповідачем у встановлений Договором десятиденний строк про завершення періоду дії форс-мажорних обставин та вчасного невжиття відповідачем заходів з отримання відповідного Сертифікату на їх підтвердження, не визнав зазначені відповідачем обставини як форс-мажорні та відмовив у підписанні додаткової угоди до Договору про продовження термінів поставки продукції.

Відповідач посилався на те, що він вчасно повідомив позивача про факт перебігу терміну форс-мажору та його закінчення - протягом 10 днів з моменту отримання відповідного сертифікату, тоді як позивач безпідставно, на думку відповідача, проігнорував направлені йому документи (зокрема, сертифікат №3100-20-2046) та відмовив в задоволенні пропозиції про підписання додаткової угоди до укладеного між ними договору щодо продовження строків поставки продукції.

Відповідно до пункту 9.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов`язків, якщо воно трапилось внаслідок дії форс-мажорних обставин.

Форс-мажорними обставинами визначаються обставини війни, воєнні дії, диверсії, міжнародні санкції, пожежі, повені, землетруси, інші стихійні лиха та об`єктивні обставини (пункт 9.2 Договору).

Згідно з пунктом 9.3 Договору сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань, про настання передбачуваний термін дії і припинення вищезазначених обставин зобов`язана негайно, однак не пізніше 10 календарних днів з моменту їхнього настання і припинення, у письмовій формі повідомити іншу сторону. Факти, викладені в повідомленні, повинні бути підтверджені сертифікатом Торгового промислової палати України або іншим компетентним органом.

Зі змісту наведеного пункту Договору вбачається покладення на сторону, яка зазнала впливу форс-мажорних обставин, обов`язку негайно, однак не пізніше 10 календарних днів з моменту їхнього настання і припинення (а не з моменту отримання Сертифіката ТПП), у письмовій формі повідомити іншу сторону про настання таких обставин, їх передбачуваний термін дії та припинення. У той же час факти, викладені у повідомленні, повинні бути підтверджені сертифікатом Торгового промислової палати України або іншим компетентним органом.

Враховуючи наведені положення, про припинення дії вищевказаних форс-мажорних обставин (які тривали з 26.10.2020 року по 26.11.2020 року) відповідач повинен був повідомити позивача до 06.12.2020 року включно, тоді як таке повідомлення було здійснено відповідачем лише згідно з листом від 31.12.2020 року, тобто майже через місяць.

Крім того, як це прямо зазначено у Договорі, факти, викладені в повідомленні, повинні бути підтверджені сертифікатом Торгового промислової палати України або іншим компетентним органом. Отже, факт початку дії обставин непереборної сили з 26.10.2020 року та їх передбачуваний термін, а також факт закінчення дії форс-мажору 26.11.2020 року, повинні були підтверджуватися відповідним Сертифікатом Торгового промислової палати України або документом іншого компетентного органу, який підлягав наданню позивачу разом з відповідним повідомленням не пізніше 10 календарних днів з моменту настання і припинення форс-мажорних обставин.

Означений алгоритм дій прямо передбачений умовами пункту 9.3 Договору, редакція якого була погоджена сторонами шляхом добровільного підписання тексту Договору та скріплення цього правочину печатками контрагентів.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не дотримався вищезазначених положень Договору.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" на те, що умови пункту 9.3 Договору сформульовані таким чином, що унеможливлюють здійснити повідомлення про форс-мажор у перші дні його настання з одночасним пред`явленням сертифікату Торгового промислової палати України, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки умови наведеної угоди щодо порядку підтвердження форс-мажорних обставин та підстав для звільнення сторони від відповідальності за часткове чи повне невиконання своїх обов`язків є чинними, не змінювалися, а Договір в цілому чи у відповідній частині не був визнаний недійсним.

Крім цього, за доводами самого відповідача, 23.12.2020 року він звернувся до Торгового промислової палати України з пакетом документів для підтвердження факту настання, дії та припинення форс-мажорних обставин. За результатами розгляду та опрацювання означених документів відповідачу був виданий відповідний Сертифікат від 24.12.2020 року № 3100-20-2046. Відтак, Сертифікат № 3100-20-2046 був виготовлений вже наступного дня після звернення відповідача до Торгового промислової палати України, що спростовує посилання на неможливість здійснити повідомлення позивача про форс-мажор у перші дні його настання з одночасним пред`явленням сертифікату Торгового промислової палати України.

Згідно з пунктом 9.4 Договору неповідомлення або несвоєчасне повідомлення позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищезазначену обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання.

Враховуючи несвоєчасне повідомлення Державної служби України з надзвичайних ситуацій відповідачем про настання, передбачуваний термін дії і припинення вищезазначених форс-мажорних обставин, а також несвоєчасне їх підтвердження, суд першої інстанції зробив вірний висновок про необґрунтованість посилань відповідача на обставини непереборної сили, які тривали з 26.10.2020 року по 26.11.2020 року та відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасну поставку продукції за Договором протягом вищевказаного періоду.

Крім того, відповідач посилався на те, що з 13.01.2021 року в ТОВ "Промислова компанія "Пожмашина" виникли наступні обставини непереборної сили (поширення захворюваності серед працівників виробника на COVID-19), у зв`язку із чим 31.03.2021 року виробник звернувся до відповідача з листом №ВП ПСТ 21/64 про неможливість виконання своїх зобов`язань за Договором підряду.

Листом від 01.04.2021 року №44 відповідач повідомив позивача про неможливість вчасного виконання умов Договору про закупівлю внаслідок вищезазначених обставин, а 05.04.2021 року відповідач отримав від виробника продукції сертифікат Торгово-промислової палати України від 05.04.2021 року № 3200-21-0346 про форс-мажорні обставини, в якому був зазначений період дії обставин непереборної сили - з 13.01.2021 року по 31.03.2021 року. Відтак, відповідач вказував на те, що термін виконання умов договору підряду в частині поставки трьох одиниць було перенесено на 77 календарних днів. На підставі вищевказаних документів Торгово-промисловою палатою України видано відповідачу сертифікат № 3200-21-0354 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 06.04.2021 року, яким встановлено період дії обставин непереборної сили - з 13.01.2021 року по 31.03.2021 року, який негайно після його видачі був направлений відповідачем на адресу Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

За вказаних обставин відповідач вважає, що він звільняється від відповідальності за несвоєчасну поставку продукції протягом дії форс-мажору та часу, необхідного для ліквідації наслідків цього форс-мажору, тобто у період з 02.04.2021 року по 17.05.2021 року, тоді як з 18.05.2021 року наслідки форс-мажору перестали впливати на відповідача, і саме з цього часу можливе настання відповідальності за несвоєчасну поставку продукції.

Проте такі вказані доводи відповідача також обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки сам по собі факт виникнення певної форс-мажорної обставини у період з 13.01.2021 року по 31.03.2021 року не звільняє відповідача від належного виконання взятих на себе за Договором зобов`язань, оскільки, у порушення пункту 9.3 Договору, ним протягом 10 календарних днів з моменту їх настання (до 23.01.2021 року) не було повідомлено позивача про можливу затримку поставки продукції внаслідок настання у його підрядника форс-мажорних обставин. Означені обставини були доведені до відома позивача лише 01.04.2021 року шляхом направлення листа №44, тобто майже через три місяці.

Крім того, згідно з пунктом 11.1 Договору останній вступає в силу з моменту його підписання та реєстрації в Державній казначейській службі України і діє до 31.03.2021 року, а в частині поставки - до повного його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що копія сертифікату Київської торгово-промислової палати №3200-21-0354 про встановлення форс-мажорних обставин з періодом дії з 13.01.2021 року по 31.03.2021 року була направлена відповідачем на адресу позивача листом від 06.04.2021 року №47. Вказаний сертифікат складений 06.04.2021 року.

Тобто, направлення позивачу 06.04.2021 року сертифікату Київської торгово-промислової палати про встановлення форс-мажорних обставин було здійснене після 31.03.2021 року, вже після закінчення строку дії Договору.

Крім цього, рішеннями господарського суду міста Києва від 06.10.2021 року у справі №910/6601/21 та від 13.07.2021 року в справі №910/1755/21, які набрали законної сили, було відмовлено у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про внесення змін до Договору № 21-5/1 (у тому числі в частині продовження термінів поставки продукції).

За таких обставин, є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань у зв`язку із дією обставин непереборної сили.

У сфері господарювання, згідно з частини 2 статті 217 та частини 1 статті 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У пункті 8.2 Договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує на користь замовника пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленої продукції.

Пунктом 8.7 Договору передбачено, що сторони усвідомлюють та дійшли згоди про те, що одночасне застосування до порушника умов договору відповідальності, передбаченої пунктами 8.2 та 8.6, є правомірним і не суперечить вимогам статті 61 Конституції України.

Позивачем, з розрахунком якого погодився суд першої інстанції, нараховані і заявлені до стягнення 3 788 419,50 грн пені з наступного розрахунку: вартість продукції, з якої допущено прострочення - 71780580,00грн, період прострочення з 02.03.2021 по 11.03.2021 (9 днів) - 646 025,22 грн пені; 63 804 960,00 грн, період прострочення з 11.03.2021 по 18.03.2021 (7 днів) - 446 634,72 грн пені; 47 853 720 грн, період прострочення з 18.03.2021 по 01.04.2021 (14 днів) - 669 952,08 грн пені; 23 926 860,00 грн, період прострочення з 01.04.2021 по 17.05.2021 (46 днів) - 741 732,66 грн пені; 15 951 240 грн, період прострочення з 17.05.2021 по 26.05.2021 (9 днів) - 143 561,16 грн пені; 7 975 620,00 грн, період прострочення з 27.05.2021 по 03.11.2021 (161 дні) - 781 610,76 грн пені.

Штраф у розмірі 7% в сумі 3 349 760,40 грн, за прострочення поставки продукції понад 30 днів на 01.04.2021, позивачем нарахований на суму 47 853 720,00 грн.

Однак, Північний апеляційний господарський суд вважає, що вказаний розрахунок є невірним, оскільки не відповідає вищенаведеним положенням пункту 8.2 Договору, з яких вбачається, що пеня і штраф мають розраховуватись з виходячи з вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання, тобто: по акту від 11.03.2021 поставлено 1 одиницю продукції вартістю 7 975 620,00 грн з простроченням 9 днів, пеня становить 71 783,00грн; по акту від 18.03.2021 поставлено 2 одиниці продукції вартістю 15 951 240,00грн з простроченням 16 днів, пеня становить 255 232,00 грн; по акту від 01.04.2021 поставлено 3 одиниці продукції вартістю 23 926 860,00 грн з простроченням 30 днів, пеня становить 717 810,00 грн; по акту від 17.05.2021 поставлено 1 одиницю продукції вартістю 7 975 620,00 грн з простроченням 76 днів, пеня становить 606 176,00 грн; по акту від 26.05.2021 поставлено 1 одиницю продукції вартістю 7 975 620,00 грн з простроченням 86 днів, пеня становить 685 936,00 грн; загальна сума пені становить 2 336 938,00 грн.

З простроченням поставки більше 30 днів поставлено 2 одиниці продукції - 17.05.2021 (76 днів прострочення) та 26.05.2021 (86 днів прострочення) на загальну суму 15 951 240,00 грн, тому сума штрафу (7%) становить 1116587,00грн.

Згідно з частинами 2, 3 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За умовами пункту 8.6 Договору за користування коштами у разі несвоєчасної поставки продукції постачальник сплачує замовнику проценти за користування коштами від дня, коли продукція мала бути передана замовнику, до дня фактичної передачі продукції або повернення суми попередньої оплати, на рівні подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла у цей період).

У позовній заяві позивачем були нараховані та заявлені до стягнення 1 675 9742,76 грн процентів за користування коштами, з наступного розрахунку: вартість продукції, з якої допущено прострочення - 71780580,00грн, період прострочення з 02.03.2021 по 11.03.2021 (9 днів) - 224 191,40 грн процентів; 63 804 960,00 грн, період прострочення з 11.03.2021 по 18.03.2021 (7 днів) - 159 075,38 грн процентів; 47 853 720 грн, період прострочення з 18.03.2021 по 01.04.2021 (14 днів) - 238 613,07 грн процентів; 23 926 860,00 грн, період прострочення з 01.04.2021 по 17.05.2021 (46 днів) - 432 650,07 грн процентів; 15 951 240 грн, період прострочення з 17.05.2021 по 26.05.2021 (9 днів) - 58 997,74 грн процентів; 7 975 620,00 грн, період прострочення з 27.05.2021 по 03.11.2021 (161 дні) - 562 445,10 грн процентів.

В процесі розгляду справи відповідач добровільно сплатив 739 439,30 грн процентів, у зв`язку із чим позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути 936 535,46 грн.

Однак, Північний апеляційний господарський суд вважає, що вказаний розрахунок є невірним, оскільки не відповідає вищенаведеним положенням пункту 8.6 Договору, з яких вбачається, що проценти нараховуються від дня, коли продукція мала бути передана замовнику, до дня фактичної передачі продукції або повернення суми попередньої оплати, тобто: по акту від 11.03.2021 поставлено 1 одиницю продукції вартістю 7 975 620,00 грн з простроченням 9 днів, проценти (12% - подвійна облікова ставка НБУ) становлять 23 607,00 грн; по акту від 18.03.2021 поставлено 2 одиниці продукції вартістю 15 951 240,00 грн з простроченням 16 днів, проценти (13% - подвійна облікова ставка НБУ) становлять 90 917,00 грн; по акту від 01.04.2021 поставлено 3 одиниці продукції вартістю 23 926 860,00 грн з простроченням 30 днів, проценти (13% - подвійна облікова ставка НБУ) становлять 255660,00грн; по акту від 17.05.2021 поставлено 1 одиницю продукції вартістю 7975620,00грн з простроченням 76 днів, проценти (15% - подвійна облікова ставка НБУ) становлять 249 128,00 грн; по акту від 26.05.2021 поставлено 1 одиницю продукції вартістю 7 975 620,00 грн з простроченням 86 днів, проценти (15% - подвійна облікова ставка НБУ) становлять 281 908,00 грн; загальна сума процентів становить 901 215,00 грн, та, враховуючи сплату відповідачем 739439,30 грн, з яких 562 445,10 грн в якості сплати процентів на повернуту суму попередньої оплати, нарахованої позивачем, відповідачем переплачено 176 994,20 грн, тому до стягнення підлягає сума процентів в розмірі 724221,80грн (901 215,00 грн - 176 994,20 грн).

Таким чином, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що обґрунтованими і доведеними є пені в сумі 2 336 938,00 грн, штраф в сумі 1 116 587,00 грн та проценти за користування коштами в сумі 724 221,80 грн, отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Однак, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення сум пені та штрафу до 10% від загальної суми, нарахованої позивачем.

Так, статтею 233 ГК України передбачене право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено і частиною 3 статті 551 ЦК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України).

Вказані правила частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Аналогічна правова позиція щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладена у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі №916/2268/18, від 04.05.2018 року у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 року у справі №908/868/18, від 13.05.2019 року у справі №904/4071/18, від 18.02.2020 у справі №920/694/19.

При цьому чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не є правильним застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відповідачем, на підтвердження наявності підстав для зменшення розміру штрафу і пені надані копії: договору суборенди №15/07 від 15.07.2022 щодо оренди частини нежитлових приміщень у місті Львів з метою використання його під господарську діяльність; акту приймання-передачі об`єкту суборенди від 15.07.2022; фінансової звітності малого підприємства від 31.12.2021; довідки за червень 2022 року щодо нарахованої заробітної платі та кількості працівників (48 осіб); довідки за липень 2022 року щодо нарахованої заробітної платі та кількості працівників (104 осіб); довідку від 02.02.2023 щодо кількості персоналу - 111 працівників, з яких 31 мають статус внутрішньо переміщеної особи; наказу від 30.06.2022 про затвердження штатного розпису у кількості 200 штатних одиниць; штатного розпису ; фінансової звітності малого підприємства від 30.09.2022; договору оренди обладнання від 01.10.2022 та інформаційної довідки від 09.11.2022 щодо кількості працівників (180 осіб).

Позивач просив відмовити у зменшенні штрафних санкцій, посилаючись на те, що укладаючи договір, позивач взяв на себе конкретні обов`язки, які повинні були бути виконані у повному об`ємі, проте порушив строки поставки і поставив продукцію не в повному обсязі, а прострочення контрагентів не звільняє його від відповідальності; позивач забезпечує збереження життя та здоров`я людини, а у зв`язку з військовою агресією російської федерації на підрозділи ДСНС суттєво збільшилось навантаження щодо виконання заходів за призначенням (гасіння пожеж, розмінування тощо), що зумовило додаткові витрати бюджету.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/17383/21, яке набрало законної сили, було задоволено позов Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" про стягнення штрафних санкцій і процентам за несвоєчасне виконання етапів ІІ-IV цього ж Договору та було стягнуто з відповідача на користь позивача 1 545 554,44 грн процентів за користування коштами, 4 681 688,94 грн пені, 3 908 053,80 грн штрафу.

Враховуючи ступень виконання зобов`язань, причини неналежного виконання зобов`язання, застосовуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, апеляційний господарський суд приходить до висновку щодо можливості зменшення нарахованої пені до розміру 250 000,00грн та штрафу до розміру 250 000,00 грн, оскільки відповідач здійснив релокацію виробництва до м.Львів, збільшив штат працівників, у тому числі за рахунок внутрішньо переміщених осіб, виплачує заробітну плату, майже повністю виконав умови договору (поставлено 73 одиниць продукції з 74-х), повернув невикористану суму попередньої та добровільно сплатив проценти за користування коштами позивача, має сплатити більш ніж 10 млн. грн штрафних санкцій по цьому ж договору за рішенням у справі №910/17383/21, перебуває у скрутному фінансовому становищі, розмір заявлених штрафних санкцій становить надмірний тягар для нього, у той час як позивачем не надано доказів понесення ним збитків внаслідок невчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і отримана ним компенсація, як у даній справі, так і у справі №910/17373/21, становить справедливу сатисфакцію.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва прийняте із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає зміні в частині розміру стягуваної суми. Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до положень ч.9 ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" задовольнити частково.

2. Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Егрітек" (02105, місто Київ, вулиця Павла Усенка, будинок 8; ) на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, місто Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок 55; ) пеню у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., штраф у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., проценти за користування коштами у розмірі 724 221 (сімсот двадцять чотири тисячі двісті двадцять одна) грн 80 коп. та судовий збір у розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 72 коп.

3. В іншій частині позову відмовити."

3. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.05.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко