РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 м. КиївСправа № 910/3091/23

За позовом: фізичної особи-підприємця ШТИЛИК ОЛЕКСАНДРА МИКОЛАЙОВИЧА;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ПІДЙОМНО-ТРАНСПОРТНОГО УСТАТКУВАННЯ "ВІРА-СЕРВІС ІНТЕРМАШ";

про: стягнення 426.195,00 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Фізична особа-підприємець ШТИЛИК ОЛЕКСАНДР МИКОЛАЙОВИЧ (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва із позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ПІДЙОМНО-ТРАНСПОРТНОГО УСТАТКУВАННЯ "ВІРА-СЕРВІС ІНТЕРМАШ" (далі - відповідач) про стягнення 426.195,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором на виготовлення конструкторської документації від 17.05.2021 № 17/05, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 426.195,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3091/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як замовником, укладено договір на виготовлення конструкторської документації від 17.05.2021 № 17/05 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи по виготовленню робочої конструкторської документації, без електричної частини, у обсязі та складі згідно із п. 1.2 Договору (далі - роботи), а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити роботи в порядку та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна робіт за Договором погоджена сторонами у додатку № 1 до цього Договору (2.998.085,00 грн.).

Положеннями пункту 3.2 Договору передбачено, що відповідач проводить розрахунки з позивачем шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок позивача в строк до 31.12.2021.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так, позивач, виконуючи взяті на себе зобов`язання за Договором та на його умовах, виконав а відповідач прийняв роботи за Договором на загальну суму 2.998.085,00 грн., що підтверджується: актом приймання-передачі конструкторської документації від 24.06.2021 № б/н та актом здачі-приймання робіт від 25.06.2021 № 1, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копі.

Проте, прийняті роботи за Договором відповідачем оплачені частково в сумі 2.571.890,00 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 426.195,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 426.195,00 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 426.195,00 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 23.02.2023 № АОП 23-02/2023, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням "ПЕРМАН".

Так позивачем, в підтвердження здійснення оплати наданих послуг за вказаним договором подані до суду: акт приймання-передачі наданих послуг від 24.02.2023 № б/н на суму 5.000,00 грн. та платіжне доручення від 24.02.2023 № 17 на суму 5.000,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 та пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу покладаються на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ПІДЙОМНО-ТРАНСПОРТНОГО УСТАТКУВАННЯ "ВІРА-СЕРВІС ІНТЕРМАШ" (Україна, 04076, місто Київ, пр.Бандери Степана, будинок 23, ідентифікаційний код: 38216314) на користь фізичної особи-підприємця ШТИЛИК ОЛЕКСАНДРА МИКОЛАЙОВИЧА ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 426.195 (чотириста двадцять шість тисяч сто дев`яносто п`ять) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 5.000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 6.392 (шість тисяч триста дев`яносто дві) грн. 93 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац