У Х В А Л А

09 травня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/653/23

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., перевірив матеріали заяви від 04.05.2023 № 43.1/3739/01-14 про видачу судового наказу

за заявою: Акціонерного товариства Чернігівобленерго,

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рус-Інн»,

вул. Б. Хмельницького, 78, офіс 23, м. Київ, 01030;

про видачу судового наказу на стягнення 4079,08 грн

УСТАНОВИВ:

04.05.2023, надійшла заява Акціонерного товариства Чернігівобленерго до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рус-Інн» про видачу судового наказу про стягнення 4079,08 грн боргу за послугу з розподілу електричної енергії за січень 2023 року, надану на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 19 з додатками до нього (далі - Договір), до якого споживач приєднався 14.12.2018 шляхом підписання заяви-приєднання.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені ГПК України.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовані положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути виданий лише за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (частина 3 статті 147 ГПК України).

За статтею 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 статті 27 ГПК України). Частиною 2 наведеної норми передбачено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно частини 4 статті 152 ГПК України, суддя, з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене в заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У заяві позивач указав, що місце знаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рус-Інн» (): вул. Б. Хмельницького, 78, офіс 23, м. Київ, 01030. Наведене також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим судом станом на 04.05.2023.

Статтею 29 ГПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача. За частиною 1 цієї статті право вибору між господарськими судами, яким підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 ГПК України позови в спорах, що виникають з договорів, в яких визначене місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише в певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі. Місце виконання договору, в випадку його визначення в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме в погодженому сторонами місці.

Заявник, виходячи з умов Договору, зазначив, що об`єкт відповідача, за якими надається послуга з розподілу електричної енергії, знаходяться в с. Савин та в с. Озерне (Козелецький район, Чернігівська область).

Разом з тим, предметом розгляду в межах справи № 927/653/23 є вимога про стягнення грошових коштів (заборгованості за отримані відповідачем послуги з розподілу електричної енергії), мотивована порушенням боржником виконання саме грошового зобов`язання на підставі письмового договору. Спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання Договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів. Зобов`язання з оплати вартості наданих послуг, не є такими що належить, через його особливість, виконувати тільки в певному місці.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування положення частини 5 статті 29 ГПК України та про необхідність визначення підсудності спору за загальними правилами.

За правилами, встановленими главою 2 Юрисдикція Розділу І ГПК України, юрисдикція справ визначається за предметними, суб`єктними та територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Враховуючи, що місцезнаходженням юридичної особи відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рус-Інн» () є: вул. Б. Хмельницького, 78, офіс 23, м. Київ, 01030, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п.1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, матеріали даної позовної заяви підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись п.1 частини 1 статті 20, статтями 27, 29, 31, 233 - 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 04.05.2023 № 43.1/3739/01-14 про видачу судового наказу Акціонерному товариству «Чернігівобленерго» () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рус-Інн» () про стягнення 4079,08 грн направити за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю), за місцезнаходженням відповідача, до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В), не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 09.05.2023.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко