ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 травня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/14/18
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С. розглянувши скаргу № б/н від 27.04.2023 (вх. № 3640 від 28.04.2023) Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (в порядку вимог ст. 339 ГПК України) у справі № 921/14/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, Київ, 01001

до Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу", вул. Вокзальна, 4, Кременець, Тернопільська область, 47002

про стягнення 6 033 619,49 грн по Договору купівлі-продажу природного газу №16-219-Б від 30.12.2015, з яких: 4 188 997,66 грн основний борг, 754 823,22 грн пеня; 206 439,61 грн 3% річних, 883 359,00 грн інфляційні втрати

Встановив

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2018 (залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 та постановою Верховного Суду від 26.02.2019) позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4 188 997,66 грн - основного боргу, 377 411,61 грн - пені, 206 439,61 грн - 3% річних, 883 359,00 грн - інфляційних втрат та 90 504,29 грн - судового збору.

На виконання рішення суду 29.05.2018 видано наказ.

Ухвалою суду від 22.03.2019 задоволено заяву Державного підприємства "Кременецьке управління з постачання та реалізації газу" №2 від 02.01.2019 та розстрочено виконання рішення суду від 23.04.2018, яке набрало законної сили 22.11.2018, у справі №921/14/18 загальною сумою 5 746 712,17 грн зі сплатою такої в наступному порядку: - до 15.04.2019 2 873 356,10 грн; - до 23.04.2019 2 873 356,07 грн.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" , через систему «Електронний суд» 28.04.2023 подало скаргу на дії органу державної виконавчої служби, у якій просить:

1/ прийняти скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" да дії державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 60919672;

2/ скаргу задовольнити в повному обсязі, визнати неправомірними дії державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 60919672;

3/ зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) (усунути порушення, відновити порушене право Стягувача) при здійсненні контролю скасувати своєю постановою постанову про зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 60919672.

Розглянувши скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № б/н від 27.04.2023 (вх. № 3640 від 28.04.2023) на дії органу державної виконавчої служби, суд залишає таку без розгляду. При цьому суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 5 вищезазначеної статті рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 341 ГПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Розділ VІ ГПК України регламентує порядок оскарження до господарського суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду; право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ГПК України судового рішення та з його примусовим виконанням.

З огляду на встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк слід обчислювати в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України.

Оскаржувана постанова щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 60919672 винесена державним виконавцем 28.12.2022, проте Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця 28.04.2023, тобто через 4 місяці після прийняття постанови. У скарзі скаржник зазначив, що про зупинення виконавчого провадження дізнався 21.04.2023 з відповіді державної виконавчої служби, тому відсутні підстави для поновлення строку на подачу скарги.

Порівняльний аналіз змісту термінів "дізналася" та "повинна була дізнатися", що містяться в ст. 341 ГПК України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Відповідно до ч. 1. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримавши у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи.

Скаржник не надав доказів, що не отримував від державної виконавчої служби постанови, та не був обізнаний про існування виконавчого провадження, а тому не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, скаржник як юридична особа, яка багато років здійснює професійну господарську діяльність на ринку України і має значний досвід участі у судових процесах (як свідчать дані є Єдиного державного реєстру судових рішень), міг усвідомлювати порушення свого права державним виконавцем та передбачити відповідні процесуальні обмеження в подальшому ( аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №918/333/13-г).

Слід зазначити, що передумовою для розгляду скарги по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.

З`ясування обставин дотримання заявником встановленого законом процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) державного чи приватного виконавця, наявності клопотання про поновлення такого строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання зазначеного строку, відсутності клопотання про його поновлення, а також поважності причин для такого поновлення, є залишення скарги без розгляду в порядку частини другої статті 118 ГПК України. ( правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №909/615/15).

За приписами статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії органів ДВС може бути поновлено судом.

Скаржником не подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В силу статті 118 ГПК України, наслідком пропуску процесуального строку є залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. 118, 234, 235, 342, 343 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № б/н від 27.04.2023 (вх. № 3640 від 28.04.2023) на дії органу державної виконавчої служби (в порядку вимог ст. 339 ГПК України) у справі № 921/14/18 - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня складення її повного тексту (03.05.2023) до Західного апеляційного господарського суду.

Копію ухвали направити: 1) Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, Київ, 010010).

Суддя М.С. Стадник