ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року м.Дніпро

Справа № 908/2039/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.12.2022 (прийняте суддею Проскуряковим К.В., повне судове рішення складено 26.12.2022) у справі № 908/2039/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел-Авто"

про стягнення 56 483,72 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

11.10.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел-Авто" про стягнення 56 483, 72 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.12.2022 у цій справі, в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з тих обставин, до позовної заяви додано копію договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0401-00001/11, укладеного 21.11.2018 між позивачем та ПП "Транс Логістик". При цьому, у додатку 2 до даного договору "Перелік транспортних засобів та умови їх страхування" зазначено про страхування автомобіля MAN TGM 18.240 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі договору страхування № 28-0401-00001/00169.

Договір страхування № 28-0401-00001/00169 від 21.11.2018 в екземплярі позовної заяви наданої TOB "Тревел-Авто" відсутній, також у позові не зазначено обставин його укладення, виконання та необґрунтовано чому позивач посилається на цей договір.

Більш того, у заяві про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в графі "Дані про ТЗ 1-го учасника ДТП" зазначено Mercedes-Benz ГосНомер: НОМЕР_2 .

Проте в матеріалах справи міститься страховий поліс ПрАТ "СК "Оранта-Січ" № АО/0475903, строк дії якого розпочався 19.04.2019 та ТОВ "Тревел-Авто", як користувач транспортного засобу, застрахувало цивільно-правову відповідальність на транспортний засіб Mercedes-Benz 312D ГосНомер: НОМЕР_3 .

Також, до позовної заяви додано копію страхового акту № ССКА-6244/1 від 08.04.2021 з розрахунком суми страхового відшкодування від 08.04.2021 на суму 17 492,38 грн. Страхову виплату у сумі 17 492,38 грн було здійснено згідно з платіжним дорученням № 10015 від 08.04.2020, в якому міститься посилання на договір № 28-0401-00001/00169 від 21.11.2018 та страховий акт № ССКА-6244/1 від 08.04.2020.

Таким чином, якщо на підставі невірно вказаного транспортного засобу та державного реєстраційного номеру у заяві про настання страхового випадку позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, то вказане здійснено на власний ризик позивача, а тому у відповідача відсутній обов`язок щодо виплати страхового відшкодування. Доказів належності відповідачу транспортного засобу Mercedes-Benz ГосНомер: НОМЕР_2 та будь-яких письмових пояснень щодо цього позивачем суду не надано.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля MAN TGM 18.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 були застраховані в ПрАТ "СК "Українська страхова група" договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0401-00001/11, укладеного 21.11.2018 між ПрАТ "СК "Українська страхова група" та ПП "Транс Логістик" та Додатку 2 до договору № 28-0401-00001/11, укладеного 21.11.2018 з переліком застрахованих транспортних засобів (в Додатку 2 до договору № 28-0401-00001/11 автомобіль MAN TGM 18.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований під номером 28-0401-00001/00169).

Апелянт вказує, що помилка допущена страхувальником у заяві про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування стосовно державного реєстраційного номеру іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, не є підставою для невиплати страхового відшкодування, оскільки правильний номер транспортного засобу підтверджується іншими матеріалами справи, зокрема, Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2020 у кримінальній справі № 337/5690/19.

На виконання своїх зобов`язань за полісом АО/475903 в ПрАТ "СК "Оранта-Січ" сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 48 470, 57 грн, з урахуванням зносу складових частин автомобіля MAN TGM 18.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно поданого відзиву на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування відзиву посилається на те, що договір страхування № 28-0401-00001/00169 від 21.11.2018 в екземплярі позовної заяви в суді першої інстанції наданої ТОВ "ТРЕВЕЛ-АВТО" відсутній, також у позові не зазначено обставин його укладення, виконання та необґрунтовано чому позивач посилається на цей договір.

Крім того, позивач зазначає, що 11.10.2019 страхувальник за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0401-00001/11 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в якій міститься посилання до договору страхування № 28-0401-00001/169 від 05.07.2018, який в екземплярі позовної заяви в суді першої інстанції наданої ТОВ "ТРЕВЕЛ-АВТО" також відсутній.

Більш того у заяві про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в графі "Дані про ТЗ 1-го учасника ДТП" зазначено Mercedes-Benz ГосНомер: НОМЕР_2 , виникає питання, що це за транспортний засіб і яке відношення він має до цієї справи.

Також відповідач вказує, що до позовної заяви в суді першої інстанції додано копію страхового акту № ССКА-6244/1 від 08.04.2021 з розрахунком суми страхового відшкодування від 08.04.2021 на суму 17 492,38 грн. Страхову виплату у сумі 17 492,38 грн. було здійснено згідно з платіжним дорученням № 10015 від 08.04.2020, в якому міститься посилання на договір № 28-0401-00001/00169 від 21.11.2018 та страховий акт № ССКА-6244/1 від 08.04.2020, який до позовної заяви не додано.

Крім того, позивачем не зазначається проводилась чи ні товарознавча експертиза. Якщо проводилась та було встановлено відповідно до Методиці сума фізичного зносу у розмірі 48470 грн. 57 коп. та ПРАТ "СК "ОРАНТА-Січ" сплатила цю суму, таким чином повністю покрила понесені матеріальні збитки Позивача.

Відповідач вважає, що у разі якщо товарознавча експертиза не проводилась вважаємо не доречним будь- які посилання на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2023 (у складі колегії суддів: головуючого судді Коваль Л.А., суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.12.2022 у справі № 908/2039/22; постановлено розгляд справи провести в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін.

11.05.2023 відповідно до розпорядження керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду № 616/23 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 908/2039/22, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кузнецова В.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді: Коваль Л.А., суддів: Мороза В.Ф. та Чередка А.Є.

7. Встановлені судом обставини справи.

21.11.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (позивач, страховик) та Приватним підприємством "Транс логістик" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0401-00001/11, та додаток № 2 до договору № 28-0401-00001/11 укладеного 21.11.2018 з переліком застрахованих транспортних засобів (в додатку № 2 до договору № 28-0401-00001/11 автомобіль "MAN TGM 18.240", д.р.н. НОМЕР_1 зареєстровано під номером 28-0401-00001/00169).

Строк дії договору встановлено з 27.11.2018 по 26.11.2019.

09.10.2019 у м. Запоріжжя по вул. Істоміна з боку вул. Шевченка в напрямку вул. Калнишевського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса "MERCEDES BENZ 312 D" д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля "MAN TGM 18.240", д.р.н. НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автобуса "MERCEDES BENZ 312 D" д.р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди, інші пасажири отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2020 у кримінальній справі № 337/5690/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_1 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном три роки.

11.10.2019 страхувальник звернувся до позивача із заявою № ССКА-6244 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Протоком технічного огляду КТЗ від 21.11.2019 зафіксовано деталі та опис пошкодження застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до рахунку ТОВ "Технофорум" № DP-1903996 від 13.11.2019, вартість ремонту застрахованого транспортного засобу MAN TGM 18.240, д.р.н. НОМЕР_1 становить 104 954, 29 грн.

За результатами розгляду заяви страхувальника № ССКА-6244 від 11.10.2019, позивачем складено страховий акт № ССКА-6244 від 16.01.2020 на суму 87 461,91 грн. та розрахунок суми страхового відшкодування від 16.01.2020 на суму 87 461, 91 грн, внаслідок чого платіжним дорученням № 1134 від 16.01.2020 позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 87 461,91 грн.

Крім цього, за результатами розгляду заяви страхувальника № ССКА-6244 від 11.10.2019, позивачем складено страховий акт № ССКА-6244/1 від 08.04.2021 на суму 17 492,38 грн. та розрахунок суми страхового відшкодування від 08.04.2021 на суму 17 492,38 грн., внаслідок чого платіжним дорученням № 10015 від 08.04.2020 позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 17 492,38 грн.

З урахуванням викладеного, загальна сума страхового відшкодування, яку позивач сплатив страхувальнику становить 104 954,29 грн.

Оскільки цивільно правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - "MERCEDES BENZ 312 D" державний реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/475903 в ПрАТ "CK "ОРАНТА-Січ", позивач направив заяву на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 11/19774 від 05.02.2019.

На виконання своїх зобов`язань за полісом АО/475903 в ПрАТ "СК "ОРАНТА - Січ", сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 48 470, 57 грн (з урахуванням зносу складових частин автомобіля "MAN TGM 18.240" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Враховуючи вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2020 у кримінальній справі № 337/5690/19, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди громадянин ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах ТОВ "Тревел-Авто" та виконував службові обов`язки водія.

З урахуванням викладеного, предметом розгляду справи є стягнення страхового відшкодування в порядку регресу на суму 56 483,72 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Поняття добровільного майнового страхування розкривають положення статті 6 Закону України "Про страхування" та статей 979, 982 ЦК України. Добровільне страхування здійснюється на основі договору між страховиком і страхувальником.

Основним призначенням добровільного страхування є майновий захист інтересів страхувальника, що покликаний зменшити шкідливі для власника (володільця) наслідки пошкодження чи знищення його майна.

Варто зазначити, що в процесі реалізації прав та обов`язків, які виникають з таких договорів, також має місце делікт (деліктна відповідальність), внаслідок настання якого і виникає страховий випадок, коли страхувальник зазнає майнової шкоди, а в подальшому можуть виникнути і відносини суброгації.

Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування".

Статтею 993 ЦК та статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Як зазначено вище, 21.11.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (позивач, страховик) та Приватним підприємством "Транс логістик" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0401-00001/11.

Відповідно до п. 5 частини 1 Договору застрахованими є транспортні засоби, зазначені у Додатку 2 до цього Договору.

Додатком №2 від 21.11.2018 до договору добровільного страхування наземного транспорту №28-0401-00001/11 від 21.11.2018 сторони передбачили перелік застрахованих транспортних засобів, зокрема, транспортний засіб "MAN", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Згідно додатку за вказаним транспортним засобом було закріплено індивідуальний номер договору № 28-0401-00001/00169.

Матеріали справи містять частину 2 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, номер якого відповідає індивідуальному номеру договору транспортного засобу "MAN", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , визначеному у додатку № 2 від 21.11.2018.

Наведене спростовує висновки суду першої інстанції щодо відсутності у матеріалах справи договору страхування № 28-0401-00001/00169 від 21.11.2018 та не зазначення у позовній заяві обставин його укладення.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на помилку, здійснену в заяві про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування щодо даних про ТЗ 1-го учасника ДТП, а саме помилку в одній цифрі номерного знаку, оскільки вчинення такої помилки не є підставою для відмови у здійсненні страхових виплат, а також не свідчить про участь у ДТП іншого транспортного засобу. При цьому, решта документів, на підставі яких здійснювались виплати, містять правильний номерний знак транспортного засобу, який був винним учасником у ДТП.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок страхувальника в розмірі 104 954, 29 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1134 від 16.01.2020 на суму 87 461, 91 грн та платіжним дорученням № 10015 від 08.04.2020 на суму 17 492, 38 грн.

При цьому, виплата цього страхового відшкодування була здійснена позивачем, у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов Договору страхування.

Отже, виплати позивачем страхового відшкодування на рахунок страхувальника була підтверджена допустимими доказами, відтак страхова компанія має право на компенсацію виплаченої суми страхового відшкодування на підставі статті 993 ЦК та статті 27 Закону України "Про страхування" з особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що на виконання своїх зобов`язань за полісом АО/475903 в ПрАТ "СК "ОРАНТА - Січ", сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 48 470,57 грн (з урахуванням зносу складових частин автомобіля "MAN TGM 18.240" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

А отже, позивач у цій справі виступає на правах потерпілого, а тому до нього перейшло право вимоги в сумі 56 483,72 грн до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

При цьому, згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З урахуванням вказаних норм, колегія суддів встановила, що зазначений позивачем розрахунок шкоди є вірним.

Вказаний розмір майнової шкоди було заявлено позивачем до стягнення у спорі, що розглядається.

Спірні правовідносини є деліктним зобов`язанням, стосуються відшкодування роботодавцем шкоди, завданої його працівником під час виконання ним трудових обов`язків внаслідок ДТП, та регулюються положеннями статей 1166, 1187, 1188, 1172 ЦК України.

За загальними правилом частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду".

Аналіз положень статей 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення у цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (у тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у статті 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у статті 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, стаття 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, зокрема відповідно до частини другої, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина перша статті 1172 ЦК України).

Положення частини першої статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1187 ЦК України).

У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі (провадження) № 6-108цс13.

Факт належності відповідачу транспортного засобу у заявах по суті визнається, а тому є таким, що встановлений судом. Крім того, належність відповідачу транспортного засобу підтверджується вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2020 у кримінальній справі № 337/5690/19, яким також було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Вищезазначені обставинами сторонами не спростовані, тому факт того, що ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем і керував транспортним засобом, у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, є таким, що встановлений судом.

З урахуванням статей 1187 та 1172 ЦК України належним відповідачем є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебував у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Таким чином, з огляду на встановлені судами обставини, колегія суддів вважає, що відповідач як володілець транспортного засобу, водія якого визнано винним у ДТП, в силу положень статей 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених вище обставин, судом першої інстанції оскаржуване рішення було прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з прийняттям нового рішення у справі.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.12.2022 у справі № 908/2039/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 15.12.2022 у справі № 908/2039/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел-Авто" (69076, місто Запоріжжя, пр. Ювілейний, 30; ідентифікаційний код 33795846) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул.Федорова Івана, 32, літ. А; ідентифікаційний код 30859524) 56 483 (п`ятдесят шість тисяч чотириста вісімдесят три) грн 72 коп суми страхового відшкодування; 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел-Авто" (69076, місто Запоріжжя, пр. Ювілейний, 30; ідентифікаційний код 33795846) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул.Федорова Івана, 32, літ. А; ідентифікаційний код 30859524) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 50 коп сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, за винятком випадків передбачених п. 2 ч. 1 ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко