ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"08" травня 2023 р. Справа№ 910/21924/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року

у справі №910/21924/21 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України

до 1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід банк"

2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/21924/21 позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України, з вимогами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/21924/21 скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/21924/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №910/21924/21 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

А тому, за відсутності матеріалів справи, колегія суддів не має можливості вирішити питання щодо поданої апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року у справі №910/21924/21.

Ухвалою суду від 30.01.2023 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року у справі №910/21924/21 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 27.03.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі №910/21924/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. та обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин, які були дійсно об`єктивно непоборними і перешкоджали своєчасному поданню апеляційному скарги.

12.04.2023 заявником подано заяву про усунення недоліків, до якої додано заяву щодо поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою з новими обґрунтуваннями.

В той же час, стосовно сплати судового збору у заяві скаржник зазначив, що у відповідності пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Скаржник зазначає, що він є відокремленим підрозділом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Апелянт вказує, з посиланням на норми Кодексу України з питань банкрутства та Податкового кодексу України, що дії щодо внесення змін до акцептованого реєстру вимог кредиторів є спрямовані на погашення грошових вимог (стягнення податкового боргу) боржника перед контролюючим органом, а тому Головне управління ДПС у м. Києві звільнене від сплати судового збору за положеннями п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року, колегією суддів враховано наступне.

У відповідності до п.2 ч.2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» № 2719-XI від 03.11.2022, внесено зміни та доповнено пунктом 27 частину першу статті 5 Закону України "Про судовий збір", який передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Визначення податкового боргу наведено у п.14.1.175 статті 14 Податкового кодексу (ПК) України, відповідно до якого податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

В свою чергу, у підпункті 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено повноваження податкових органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок погашення податкового боргу і відповідні дії податкового органу визначаються главою 9 ПК України.

Так, відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України, погашення податкового боргу платника податків здійснюється податковим органом за рахунок будь-якого майна такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Зміст наведених вище норм законодавства дозволяє дійти висновку, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу.

Вказане вище узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 30.01.2020 у справі № 0940/2276/18, від 28.04.2023 у справі № 520/16155/2020.

Тобто, з огляду на наведені вище приписи ПК України, пункт 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" поширюється на спори контролюючого органу щодо стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід банк" подати відповідні зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів АТ "Родовід банк" на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та затвердити зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів АТ "Родовід банк", що не є тотожним до процедур стягнення податкового боргу чи заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яке обумовлюються Податковим кодексом України.

Посилання скаржника на норми Кодексу України з питань банкрутства у даному випадку є помилковими, оскільки відносини щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Більше того, в межах даної справи апелянтом оскаржується ухвала суду, якою було повернуто позовну заяву позивача без розгляду.

Згідно з пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд апеляційної інстанції враховує висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 24.07.2020 у справі №911/4241/15, відповідно до якого положення норми підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", якою передбачено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

А тому, пункт 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не може бути застосована у даному випадку.

Таким чином, скаржником не було усунуто недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою суду від 27.03.2023, а саме не надано доказів сплати судового збору у відповідному порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Приписами ч. 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що скаржник у встановлений судом в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 строк не усунув недоліки апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 року у справі №910/21924/21 підлягає поверненню.

Згідно з частиною 2 статті 260, статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Повернути без розгляду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 у справі № 910/21924/21 з доданими до скарги матеріалами.

2. Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження.

3.Повернути матеріали справи №910/21924/21 до місцевого господарського суду.

4.Ухвала апеляційної інстанції може бути оскаржена в порядку встановленому ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко