ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2023 р. Справа№ 910/12969/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023

у справі № 910/12969/22 (суддя Чебикіна С.О.)

(повний текст підписано 27.02.2023)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр"

про стягнення 139 799,57 грн

за участю представників:

від позивача: Ганченко М.О., Шатохін М.С.;

від відповідача: Майструк Є.С.

ВСТАНОВИВ:

АТ "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Укрмет Центр" про стягнення 139 799,57 грн за договором купівлі-продажу металобрухту № від 24.12.2020, з яких 25 816,56 грн пені, 16 695,58 грн 3% річних та 97 287,43 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі № 910/12969/22 у позові відмовлено повістю.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість у розмірі 337 985,89 грн попередньої оплати за непоставлений товар і, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані позивачем з цієї суми.

Не погодившись з прийнятим рішенням, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі № 910/12969/22 повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

За твердженням скаржника, відповідач не виконав грошове зобов`язання щодо сплати попередньої оплати по договору, тому продавець правомірно нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі № 910/12969/22 відкрито апеляційне провадження; призначено апеляційну скаргу до розгляду на 09.05.2023.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 № 09.1-08/1683/23 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/12969/22 у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023 у справі № 910/12969/22 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді Мальченко А.О., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 прийнято справу № 910/12969/22 до провадження новим складом колегії суддів Північного апеляційного господарського суду та ухвалено здійснювати розгляд справи в раніше призначеному судовому засіданні.

Представники скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, доводячи її безпідставність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 24.12.2020 між АТ "Укртрансгаз" (продавець) та ТОВ "Укрмет Центр" (покупець) укладено договір № , за яким продавець зобов`язався передати у власність покупця, металобрухт (метали чорні вторинні) (далі - товари), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товари на умовах цього договору. Найменування товарів, місце поставки, одиниця виміру, розрахункова маса та вартість, зазначені у специфiкацiп(-ях), наведеній(-их) у додатку(-ах) до цього договору які є його невід`ємною частиною, далі - специфікація(-ї) (п. 1.1, 1.2 договору).

У п. 3.1 договору погоджено, що ціна договору складається із загальної вартості товарів, наведених у специфікації(-ях) до цього договору і становить 637 985,89 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за товари проводяться на умовах попередньої оплати, яка здійснюється покупцем, у розмірі 100 % від ціни договору, зазначеної в п. 3.1 протягом 5 банківських днів з дати укладання договору та отримання оригіналу рахунку-фактури від продавця, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця, зазначений у розділі 13 цього договору.

Сторони погодили у п. 4.2 договору, що остаточні розрахунки здійснюються сторонами після приймання покупцем всіх товарів, наведених у специфікації(-ях) до цього договору, на підставі даних про суму попередньої оплати, здійсненої покупцем згідно із п. 4.1, та даних про загальну вартість товарів, прийнятих покупцем за актами приймання-передачі товарів, вказаних у п. 5.5, виходячи з такого:

у випадку перевищення загальної вартості товарів, прийнятих покупцем за актами приймання-передачі товарів, порівняно із сумою попередньої оплати, здійсненою згідно із п. 4.1, продавець надає покупцю рахунок-фактуру на доплату, який покупець сплачує в термін 5-ти банківських днів від дати його отримання (п. 4.2.1);

у випадку, якщо загальна вартість товарів, прийнятих покупцем за актами приймання-передачі товарів, становитиме меншу суму від суми попередньої оплати, здійсненої згідно із п. 4.1, продавець повертає покупцю суму надлишково сплачених коштів у термін 5-ти банківських днів від дати отримання письмової вимоги покупця про повернення коштів (п. 4.2.2).

У п. 5.8 договору сторони погодили, що продавець передає покупцю товар, вільний від будь-яких прав та вимог третіх осіб, на базисних умовах EХW "Франко-завод (місце поставки - склад продавця згідно специфікації).

Відповідно до п. 5.7 договору, приймання-передача кожної партії товарів здійснюється сторонами у строк, погоджений сторонами у замовленні, за умови отримання продавцем від покупця попередньої оплати за товар згідно із п. 4.1 договору. Продавець не здійснює передачі партії товару покупцю у разі відсутності її попередньої оплати.

Згідно із п. 7.3 договору у разі не оплати або несвоєчасної оплати товарів у строки, зазначені в п. 4.1 цього договору, покупець сплачує на користь продавця, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,1 відсотка, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За вимогою продавця покупець сплачує нараховані йому продавцем пені, штрафи протягом 20-ти банківських днів з дня виставлення продавцем цієї вимоги (п. 7.5 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє в частині передачі товарів по 31.12.2021, а в частині розрахунків - до їх повного завершення (п. 11.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 30.06.2021).

У специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) сторони визначили, зокрема, найменування товару, місце поставки та загальну вартість товару в сумі 637 985,11 грн.

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунок № 2 від 22.01.2021 на суму 637 985,89 грн.

Відповідач здійснив оплату вищевказаного рахунку частково на суму 300 000 грн, про що свідчить виписка з особового рахунку позивача відкритому в ПАТ "АБ "Укргазбанк", сформована за період з 11.03.2021 по 11.03.2021, та не заперечується сторонами.

За актами приймання металів чорних (вторинних) № 554 від 29.03.2021 на суму 29 064,47 грн, № 558 від 05.04.2021 на суму 33 590,08 грн, № 219 від 30.04.2021 на суму 94 886,96 грн, № 220 від 30.04.2021 на суму 55 313,01 грн, № 221 від 11.05.2021 на суму 50 108,56 грн позивач передав у власність відповідача товари на загальну суму 262 963,08 грн.

Решта товару по специфікації № 1, по якій покупцем не здійснено передоплату, продавцем не поставлена.

16.08.2022 позивач направив на адресу відповідача претензію № 1 (вих. № 1001ВИХ-22-2659) на суму 142 042,05 грн, з яких: 27 329,44 грн пені, 16 626,25 грн 3% річних, 98 086,36 грн інфляційних нарахувань за порушення умов договору № від 24.12.2020.

Посилаючись на порушення ТОВ "Укрмет Центр" грошового зобов`язання в період дії договору, позивач заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 25 816,56 грн за період з 19.03.2021 по 19.09.2021, 3% річних у сумі 16 695,58 грн за період з 19.03.2021 по 09.11.2022 та інфляційні втрати за період з квітня 2021 року по вересень 2022 року у сумі 97 287,43 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд № 910/12604/18 від 01.10.2019).

Отже, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодекс.

За приписами ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Отже, у разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару, зобов`язання продавця щодо поставки товару не виникає, а нездійснення ним на свій ризик поставки товару без попередньої оплати, не надає продавцю права вимагати оплати такого товару (подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 903/333/17, від 29.01.2020 у справі № 903/154/19 від 25.02.2020 у справі № 922/1705/19).

Врахувавши зазначені вимоги закону та судову практику, суд першої інстанції при вирішенні даного спору дійшов мотивованого висновку, що в разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару зобов`язання продавця щодо поставки товару не виникло, а нездійснення ним на свій ризик поставки товару без попередньої оплати не дає продавцю права вимагати оплати такого товару та, як наслідок, застосовувати штрафні санкції за невиконання покупцем грошового зобов`язання.

Враховуючи зазначене та з огляду на встановлені обставини, позивач у спірних правовідносинах не має права вимагати оплати товару, а відтак і нарахування пені, інфляційних та 3% річних. (Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у cправі № 926/2750/22).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про необґрунтованість позовних вимог.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі № 910/12969/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 у справі № 910/12969/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12969/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.05.2023.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова