СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Харків Справа № 922/2910/15

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Є.В.

заявника (стягувача) - не з`явився,

боржника - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№447 Х/1)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2023 (суддя - Рильова В.В., повний текст складено 28.02.2023),

у справі № 922/2910/15,

за позовом Приватної фірми "Знак", м. Харків (стягувач у виконавчому провадженні - ОСОБА_1 , м. Харків),

до: Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод", м. Харків,

про стягнення 151816,91 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.06.2015 у справі №922/2910/15 було задоволено позов Приватної фірми "Знак" та стягнуто з Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод" на користь Приватної фірми "Знак" суму інфляційних втрат в розмірі 165939,47 грн, 3% річних в розмірі 2646,33 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 3371,72 грн.

На виконання вказаного рішення у справі №922/2910/15 господарським судом Харківської області 03.07.2015 видано наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 було задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні №49961437 щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 17.06.2015 у справі № 922/2910/15 на підставі наказу від 03.07.2015 № 922/2910/15. Замінено сторону - первісного стягувача Приватну фірму "Знак", на нового стягувача - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №49961437 щодо виконання рішення господарського суду Харківської області від 17.06.2015 у справі № 922/2910/15.

09.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просить суд замінити сторону у виконавчому провадженні ВП №56914255, відкритого 16.08.2018 року на підставі наказу господарського суду Харківської області від 04.04.2016 у справі №922/2910/15, його правонаступником, а саме - замінити Комунальне підприємство "Харківський вагоноремонтний завод" на його правонаступника: Комунальне підприємство "Салтівське трамвайне депо".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2910/15 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні його правонаступником у справі № 922/2910/15 відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що боржником за наказом господарського суду Харківської області у справі № 922/2910/15 від 03.07.2015 є Комунальне підприємство "Харківський вагоноремонтний завод" (61001, м. Харків, вулиця Плеханівська, 96, ідентифікаційний код 34859507).

Висновки стягувача про наявність правовідносин правонаступництва між КП "Харківський вагоноремонтний завод" та КП "Салтівське трамвайне депо" місцевий господарський суд вважає передчасними.

Місцевий господарський суд встановив, що стягувачем не надано та в матеріалах справи № 922/2910/15 відсутні докази затвердження у встановленому законодавством порядку відповідного передавального акту, який би містив положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків КП "Харківський вагоноремонтний завод".

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються, а на даний час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо правонаступництва КП "Харківський вагоноремонтний завод" та КП "Салтівське трамвайне депо", тому процедуру приєднання не можна вважати завершеною.

Таким чином місцевий господарський суд дійшов висновку, що відсутність затвердженого передавального акту та відомостей щодо правонаступництва у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що вимога стягувача про заміну боржника з КП "Харківський вагоноремонтний завод" на КП "Салтівське трамвайне депо" заявлена передчасно, а тому заява не може бути задоволена до моменту завершення встановленої законодавством процедури приєднання вищевказаних підприємств.

ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2910/15 та задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні №59271987, відкритому на підставі наказу господарського суду Харківської області від 03.07.2015 у справі №922/2910/15, а саме: замінити Комунальне підприємство "Харківський вагоноремонтний завод" на його правонаступника: Комунальне підприємство "Салтівське трамвайне депо".

Апелянт вважає, що ухвала прийнята за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, при винесенні ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, та неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, з посиланням на правові висновки Верховного Суду апелянт зазначає, що відсутність передавального акта чи незатвердження такого акта органом, який прийняв рішення про припинення боржника шляхом приєднання, а також відсутність внесення запису до державного реєстру про припинення боржника не має значення при визначенні правонаступника боржника, оскільки в таких випадках правонаступником є лише одна особа-правонаступник, визначений органом, який прийняв рішення про припинення боржника, і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2910/15. Встановлено учасникам справи строк до 28.04.2023 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Призначено справу до розгляду на "10" травня 2023 р. о 14:00 годині.

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

10.05.2023 до Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення (вх. №5294), в яких зазначає, що заміна боржника у виконавчому провадженні ВП №59271987, відкритому на підставі наказу господарського суду Харківської області від 03.07.2015 у справі №922/2910/15 буде сприяти виконанню рішення суду та захистить майнові права стягувача у виконавчому провадженні. Апелянт просить врахувати правові висновки Верховного Суду з подібних правовідносин.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.05.2023 учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 11 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, явка сторін у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною першою статті 271 цього Кодексу передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Зокрема, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відтак, боржником за наказом господарського суду Харківської області у справі №922/2910/15 від 03.07.2015 є Комунальне підприємство "Харківський вагоноремонтний завод" (61001, м. Харків, вулиця Плеханівська, 96, ідентифікаційний код 34859507).

Постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 16.08.2018 року відкрито виконавче провадження (ВП №56914255) з виконання наказу №922/2910/15, виданого 04.04.2016 року господарським судом Харківської області про стягнення боргу у розмірі 1339,80 грн, за яким боржником є комунальне підприємство «Харківський вагоноремонтний завод», стягувачем - ОСОБА_1 .

Апелянт стверджує, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження є те, що комунальне підприємство «Салтівське трамвайне депо» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 21.02.2022 у справі №922/1839/19, вказавши, що воно є правонаступником КП «Харківський вагоноремонтний завод». На думку апелянта, доказом підтвердження правонаступництва є рішення Харківської міської ради від 26.02.2014 № 1505/14, відповідно до якого припинено діяльність боржника шляхом його приєднання до правонаступника боржника.

Верховним Судом у справі № 922/1839/19, на яку посилається заявник, встановлено відсутність належного та допустимого доказу правонаступництва між КП "Харківський вагоноремонтний завод" та КП "Салтівське трамвайне депо", а саме: передавального акту, складеного та затвердженого відповідно до вимог статті 107 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 1 рішення 31 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 26.02.2014 року №1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації» припинено діяльність комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом приєднання до комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо».

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Процесуальне правонаступництво фактично слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.

В разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.

У вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, судам необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 у справі №910/4656/14).

Чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, внаслідок приєднання.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

В контексті застосування статей 104, 107 ЦК України, та беручи до уваги не визначений момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється у зв`язку з реорганізацією, Суд у кожному конкретному випадку має аналізувати фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, зокрема відомості первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Харківський вагоноремонтний завод» з 29.04.2014 року перебуває у стані припинення за рішенням засновника (Харківської міської ради) шляхом реорганізації.

При цьому, відомості щодо правонаступників підприємства реєстр не містить.

Наказ №489 від 23.04.2014 "Про створення комісії з припинення діяльності Комунального підприємства "Харківський вагоноремонтний завод" не може засвідчувати наявність правовідносин правонаступництва між КП "Харківський вагоноремонтний завод" та КП "Салтівське трамвайне депо", оскільки відсутні докази наявності затвердженого засновником (Харківська міська рада) передавального акта, як того вимагає стаття 107 ЦК України.

Колегія суддів звертає увагу, що передавальний акт та розподільчий баланс, які затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення (стаття 107 ЦК України) є підтвердженням факту та допустимим доказом переходу прав та обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання до іншої юридичної особи.

Таким чином, судом першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність затвердженого передавального акту та відомостей щодо правонаступництва у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що вимога стягувача про заміну боржника з КП "Харківський вагоноремонтний завод" на КП "Салтівське трамвайне депо" заявлена передчасно, а тому заява не може бути задоволена до моменту завершення встановленої законодавством процедури приєднання вищевказаних підприємств.

Аналізуючи судову практику, на яку посилається скаржник, колегія суддів зазначає, що кожен правовий висновок Верховного Суду було оцінено на релевантність в аспекті подібності до правовідносин, що склалися між учасниками цього спору і застосовано Судом при прийнятті рішення у цій справі, якщо було встановлено подібність правовідносин. Проте, виходячи з завдань господарського судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні спорів, а не доведенні чи роз`ясненні учасникам провадження змісту постанов суду касаційної інстанції, оцінці правильності розуміння ними висновків суду за результатами розгляду касаційної скарги, враховуючи, що Судом була надана відповідь на основні доводи апеляційної скарги, Суд вважає за недоцільне наводити у судовому рішенні аналіз всієї практики касаційних судів, на яку посилався скаржник.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що викладені апелянтом доводи в апеляційній скарзі не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 27.02.2023 у справі № 922/2910/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2910/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 27.02.2023 у справі №922/2910/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.05.2023

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий