ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2023 Справа № 917/1628/22
про стягнення 25 842,64 грн
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Житлово-будівельного кооперативу «Мрія-2» про стягнення 25 842,64 грн. боргу, нарахованих на підставі Акту від 25.06.2021.
Ухвалою суду від 19.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Призначено справу до розгляду по суті на 18.01.2023 на 09:50 год.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем здійснено самовільне, не погоджене з позивачем, підключення до водопровідного трубопроводу трубою діаметром 20мм, про що складено Акт від 25.06.2021 та нараховано заборгованість за безоблікове водокористування в розмірі 25 842,64 грн.
Ухвалою суду від 18.01.2023 розгляд справи відкладено на 14.03.2023 на 10:50год.
23.01.2023р. від позивача до суду надійшла заява (вх. №790), в якій позивач повідомляє суд, що ним на офіційну адресу відповідача було направлено позовну заяву з додатками, яка не вручена відповідачу та повернута Укрпоштою за закінченням терміну зберігання.
14.03.2023р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення щодо формули, на підставі якої здійснений розрахунок за не облікове водокористування (вх. №3175).
Відповідач відзив на позов не надав. Ухвала суду від 19.12.2022, яка направлялась на адресу відповідача, зазначену у позові, яка співпадає з адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду з відміткою пошти на конверті, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Згідно ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно п. п. 3-5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.
Отже, з врахуванням вищезазначеного, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Явка представників сторін в судове засідання обов`язковою судом не визнавалась.
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ст. 240 ГПК України в судовому засіданні ухвалено рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Предмет основної діяльності Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" - забір, очищення та постачання води, каналізація, водовідведення та очищення стічних вод.
25 червня 2021року представниками КП ПОР "Полтававодоканал" (далі - Підприємство) проведено обстеження умов водокористування Житлово-будівельного кооперативу «Мрія-2» за адресою м. Полтава, вул. Степана Халтуріна, 8.
Під час обстеження водопровідних мереж в підвальному приміщенні багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул. Степана Халтуріна, 8, м. Полтава, представниками КП ПОР "Полтававодоканал" було виявлено факт самовільного, непогодженого підключення до водопровідного трубопроводу трубою діаметром 20мм. На даному підключенні змонтовано два шарових крани діаметром 15мм. Підключення здійснено у півальному приміщенні між першим та другим під`їздом.
На підставі проведеного обстеження складено Акт від 25.06.2021 (а.с.10).
Договір на надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за даною адресою між КП ПОР "Полтававодоканал" та Житлово -будівельного кооперативу «Мрія-2» відсутній. Комерційним вузлом обліку води житловий багатоквартирний будинок вул. Степана Халтуріна,8, м, Полтава не оснащено.
Позивач зазначає, що водокористування через зазначене підключення є безобліковим.
Для припинення безоблікового водокористування, виявлене підключення від`єднано та заглушено.
Директор кооперативу Звігольська І.Г. від підписання вказаного акту відмовилася, про що зроблена відповідна відмітка в акті (а.с.10).
Розрахунок заборгованості відповідача за безоблікове водокористування в розмірі 25 842,64 грн. здійснено позивачем згідно Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 р.
За даними позивача, відповідач так і не сплатив заборгованість за безоблікове водокористування у розмірі 25 842,64 грн.
На підставі вищевказаного Акту, КП ПОР "Полтававодоканал" була направлена претензія вих. №836 від 05.07.2021р. про сплату боргу у розмірі 25 842,64 грн. (а.с.11-12), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.14). До претензії долучено рахунок №3 на суму 25 842,64 грн (а.с.13).
Вищезазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування, що змусило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача 25 842,64 грн. заборгованості за самовільне підключення та безоблікове водокористування.
При ухваленні рішення судом враховано наступне.
Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або у триматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно із частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних у мовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.
Згідно ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
Пунктом 10.4.5. «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України,», затверджених наказом Держжптлокомупгоспу України від 05.07.1995 р. № 30, у разі виявлення самовільного приєднання споживача до системи водопостачання, а також самовільних робіт на водопровідному вводі складається відповідний акт. При цьому плата за воду стягується згідно з вимогами Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.
Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, з подальшими змінами та доповненнями (далі Правила) врегульовано порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.
Пунктом 4.3. Правил забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).
Згідно п.3.2. Правил, водокористування вважаться безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.
Підпунктом 2.1.4 Розділу 2 «Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Полтава», затверджених рішенням виконкому Полтавської міської ради за №158 від 18.08.2016 р., Водоканал має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем Підприємства та складати акти за результатами цих обстежень. Акт підписується уповноваженими представниками Водоканалу та Підприємства. При відмови Підприємства від підпису, представники Водоканалу вносять відповідний запис в Акті. В цьому випадку Акт діє в односторонньому порядку.
Як встановлено судом, 25.06.2021 року під час здійснення перевірки Житлово-будівельного кооперативу «Мрія-2» представниками КП ПОР "Полтававодоканал" за адресою м. Полтава, вул. Халтуріна, 8 було виявлено факт самовільного користування системами централізованого питного водопостачання (безоблікового водокористування).
За фактом виявленого порушення у присутності представника відповідача директора Звігольської І.Г. було складено акт від 25.06.2021 р.
Згідно тексту Акту обстеження відбулося у присутності представника відповідача Звігольської І.Г, яка відмовилася від підпису та отримала копію акту, про що в даному акті зроблено відповідний запис.
Відповідно до п. 3.3. та 3.4. Правил, у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24-х годин на добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.
Зважаючи на вищевикладене, розрахунок за безоблікове водокористування здійснено за наступною формулою:
Діаметр труби 20 мм. розрахунковий період 30 днів:
Q = v S 3600 24 30 днів, де
Q - кількість води за пропускною спроможністю труби;
v = 2,0 м/с - швидкість руху води;
S - площа перерізу труби вводу, що розраховується за формулою площі кола
S = (формула по обчисленню площі круга зі шкільної програми по математиці за 6 клас).
Площа круга залежить від його радіуса та обчислюється за формулою: S = пr2
Оскільки в правилах № 190 розрахунок витрат води розраховується за пропускною спроможністю труби вводу дією її повним перерізом, при розрахунку площі використовується діаметр труби та обчислюється за формулою:
S = = 0,000314мм
п - стала величина, яка складає 3,14;
d - діаметр труби вводу;
3600 - кількість секунд у 1 годині;
24 - кількість годин на добу
Q = 2 0,001256 3600 24 30 днів = 1627,78м3 / міс.
У грошовому еквіваленті це складає 25 842,64 грн. (1627,78 м3 * 15,876 грн. - чинний тариф на послуги централізованого водопостачання на час виставлення претензії).
Суд перевірив розрахунок позивача та встановив, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам цих Правил. Контррозрахунку на розрахунок позивача відповідач не надав. Доказів сплати відповідачем 25 842,64 грн. за самовільне підключення та безоблікове водокористування згідно рахунку позивача № 3 від 05.07.2021 суду не надано.
При розгляді даної справи відповідач не спростував факту безоблікового водокористування та не надав належних, вірогідних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у акті обстеження від 25.06.2021.
Верховний Суд, у своїй постанові від 13 січня 2020 року по справі № 908/510/19, дійшов наступних правових висновків:
Відповідно до статті 22 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" споживачі питної води зобов`язані, зокрема: раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньобудинкових мереж та обладнання; вчасно повідомляти підприємства питного водопостачання про виявлені пошкодження на об`єктах централізованого питного водопостачання і водовідведення, які їм належать або якими вони користуються; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання.
Згідно з пунктом 3.1 Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.
Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (пункт 3.2 Правил).
У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу (пункт 3.3 Правил).
Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (пункт 3.4 Правил).
Пункт 4.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №190 від 27.06.2008, містить заборону будь-якого самовільного приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо-будинкових мереж або до мереж споживачів).
Спір між сторонами стосується нарахування витрат води у зв`язку з виявленим фактом самовільного та безоблікового водокористування відповідачем. Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 12 листопада 2019 року по справі № 923/54/19 дійшов правового висновку про те, що на законодавчому рівні визначено відповідальність за самовільне підключення до систем водопостачання у вигляді нарахування витрат води. При цьому, для здійснення нарахування має бути сам факт самовільного підключення, без обов`язкового встановлення факту безоблікового користування водою.
Згідно п.1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
За приписами ч. 2 - 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256 ГПК України).

Суддя Солодюк О.В.