ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3389/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., секретар судового засідання Богомолова В.С., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГК» (вх.№2-582/23 від 27.04.2023р.) про розподіл судових витрат у справі №916/3389/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГК» (65036, м. Одеса, вул. Мельницька, буд.30-А/1, код ЄДРПОУ - 34380985, електронна адреса: )

До відповідачів: Комунального підприємства «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» (65039, м. Одеса, вул. Канатна, буд.134, код ЄДРПОУ - електронна адреса: ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

про визнання протиправними дій, визнання недійсною додаткової угоди та визнання діючим договору

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ВГК», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства (далі КП) «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» та ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ОСОБА_1 , що полягають в укладенні Додаткової угоди від 01.04.2021р. до Договору №43/п-дн-2017/03-01 від 01.03.2017р., укладеної між КП «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» та ТОВ «ВГК»; визнання недійсною Додаткової угоди від 01.04.2021р. до Договору №43/п-дн-2017/03-01 від 01.03.2017р., укладеної між КП «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» та ТОВ «ВГК»; визнання діючим Договору №43/п-дн-2017/03-01 від 01.03.2017р., укладеного між КП «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» та Т ОВ «ВГК», на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.04.2023р. (повний текст складено 17.04.2023р.) позов ТОВ «ВГК» задоволено частково: визнано недійсною Додаткову угоду від 01.04.2021р. до Договору №43/п-дн-2017/03-01 балансоутримання місць для паркування від 01.03.2017р.; визнано діючим Договір №43/п-дн-2017/03-01 балансоутримання місць для паркування від 01.03.2017р.; стягнуто з КП «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн та стягнуто з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

27 квітня 2023р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ «ВГК» (вх.№2-582/23 від 27.04.2023р.) про розподіл судових витрат у справі №916/3389/22.

Ухвалою суду від 01.05.2023р. заяву ТОВ «ВГК» (вх.№2-582/23 від 27.04.2023р.) про розподіл судових витрат у справі №916/3389/22 прийнято до розгляду, призначено судове засідання для розгляду заяви на 09.05.2023р.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 02.12.2022р. між ТОВ «ВГК» (Замовник) та Адвокатським об`єднанням «МІТРАКС ЮГ» (Адвокатське об`єднання) було укладено договір №129 про надання правової допомоги, відповідно до п.2.1 якого Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати Замовнику в межах його замовлення правову допомогу, вказану у п.2.1.1 договору, а Замовник зобов`язується здійснити плату за надану правову допомогу на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору.

Згідно п.2.1.1 договору правова допомога, що надається за цим договором в межах замовлення, яку Виконавець зобов`язується надати Замовнику, та може включати у тому числі, але не обмежуючись: надання усних та письмових консультацій, висновків, довідок з правових питань, що виникають у діяльності замовника стосовно застосування чинного законодавства та правозастосовчої практики; представництво, захист у встановленому порядку інтересів Замовника в судових органах всіх інстанцій як та території України, так і за її межами; підготовка(розробка) необхідних документів, пов`язаних із правовим супроводом вирішення судових спорів, які виникають у діяльності Замовника, в тому числі, але не обмежуючись, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, відзивів на позов, заперечень, клопотань, заяв, відводів, пояснень, а також інших окремих процесуальних документів; представництво інтересів клієнта в судах загальної (цивільної або кримінальної спеціалізації) та спеціальної (господарські, адміністративні) юрисдикції першої, апеляційної та касаційної інстанції з усіма правами, які надані законом, зокрема, позивачеві, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом закінчення справи мировою угодою, визнання чи відмови повністю або частково від позовних вимог, зміни предмету позову, оскарження рішення суду; отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

ТОВ «ВГК» також зазначає, що відповідно до додатку №1 до договору №129 від 02.12.2022р. замовлення щодо вказаного договору включає в себе, зокрема, надання усних та письмових консультацій, висновків, довідок з правових питань, що виникають у діяльності замовника стосовно застосування чинного законодавства та правозастосовчої практики; підготовка проектів документів юридичного характеру; збирання доказів для подання заяв по суті справи, процесуальних заяв та клопотань, здійснення запитів для отримання відповідних доказів; складання та подання позовної заяви, заяв по суті справи, заяв та клопотань з процесуальних питань, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відповіді на апеляційну скаргу, заперечень, заяв та будь-яких інших процесуальних документів; здійснення будь-яких інших дій для виконання обов`язків за цим договором без обмеження повноважень; представництво інтересів Замовника в усіх судах.

Згідно п.5.2 та п.5.5 договору ціна цього договору становить суму вартості послуг та додаткових витрат Виконавця, наданих останнім та сплачених Замовником протягом строку дії договору. Гонорар за цим договором є фіксованим та визначається сторонами у замовленні на надання правової допомоги . Розрахунок гонорару за надання правової допомоги визначається за згодою сторін в ході підписання договору у відповідному додатку до нього. У випадку підписання сторонами декількох замовлень до даного договору гонорар за договором складає суму вартості усіх замовлень.

Позивач звернув увагу суду на те, що визначений сторонами розмір гонорару встановлений з урахуванням складності справи, досвіду та кваліфікації адвокатів об`єднання. Такий розмір не змінюється у разі відкриття апеляційного провадження, тобто є фіксованим.

При цьому, на думку позивача, заявлений ним розмір витрат на правничу допомогу є співрозмірним із складністю справи та обсягом виконаним адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони і публічним інтересом до справи.

ТОВ «ВГК» зазначає, що в межах договору №129 від 02.12.2022р. Адвокатським об`єднанням було надано Замовнику правничу допомогу, що підтверджується Актом прийому -передачі наданої правової допомоги, що був складений 21.04.2023р. та згідно якого винагорода за надані юридичні послуги складає 40 000 грн без ПДВ.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.123,126,129 ГПК України, позивач просить суд стягнути з КП «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» та ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

Відповідачі - КП «ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС» та ОСОБА_1 , своїх міркувань щодо заяви ТОВ «ВГК» про стягнення витрат на правничу допомогу до суду не надали.

Розглянув матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову (правничу) допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач у першій заяві по суті справи, а саме у позовній заяві, зазначив, що згідно з орієнтовним розрахунком витрат на професійну правничу допомогу розмір витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становлять 40 000 грн.

У ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/3389/22 ухвалено 06.04.2023р., повний текст складено 17.04.2023р.

ТОВ ВГК звернулося з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі 916/3389/22, додатком до якої є Акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 21.04.2023р., лише 27.04.2023р.

Таким чином, позивачем не дотримано вимоги ч.8 ст.129 ГПК України при зверненні до суду з заявою про розподіл судових витрат та пропущено встановлений законом строк для подачі до суду доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу.

На підставі всього вищенаведеного, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви ТОВ «ВГК» (вх.№2-582/23 від 27.04.2023р.) про розподіл судових витрат у справі №916/3389/22.

ЄСПЛ у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України»).

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГК» (вх.№2-582/23 від 27.04.2023р.) про розподіл судових витрат у справі №916/3389/22 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 10.05.2023р.

Суддя Н.В. Рога