Суддя Н.Плотницька, розглянувши справу
простягнення 2 187 430 грн 51 коп.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
30.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" з вимогами до Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" про стягнення 1 439 428 грн 47 коп. заборгованості за договором фінансового лізингу від 13.06.2019 № 4000/06/19-В, в тому числі: 1 018 196 грн 09 коп. основного боргу, 268 959 грн 75 коп. пені, 50 149 грн 30 коп. 3 % річних та 102 123 грн 33 коп. штрафу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 910/21837/21 позов задоволено частково, з Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" стягнуто 1 614 252 грн 23 коп. основної заборгованості, 57 141 грн 29 коп. пені, 19 820 грн 34 коп. 3 % річних, 62 533 грн 64 коп. штрафу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 28 101 грн 34 коп., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що при ухваленні судового рішення не вирішено питання про судові витрати, а саме розподіл витрат на правничу (правову) допомогу.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Водночас, приймаючи до уваги, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, внаслідок військової агресії Російської Федерації в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 3 Конституції України життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, забезпечення яких є головним обов`язком держави.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 запроваджено невідкладні заходи для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану. Зокрема, пунктом 2 вказаного рішення зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів рекомендовано оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

02.03.2022 Радою суддів України оприлюднено рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з пунктом 5 яких судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

У зв`язку із викладеним суд вважає за можливе розглянути подану заяву в порядку письмового провадженні без виклику учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої позивач просить суд покласти на відповідача понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 107 грн 50 коп., зазначає наступне.

Згідно із частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із попереднім розрахунком позовних вимог, наведеного у позовній заяві, очікувані витрати позивача на правову допомогу становлять 12 000 грн 00 коп. Позивачем також зазначено, що не виключає можливості понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи з огляду на доводи та докази, що потенційно можуть буди надані іншими учасниками справи.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом враховано, що за змістом частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 18.03.2020, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" (клієнт) з адвокатом Гончаровим Дмитром Олександровичем (адвокат), копію акту приймання передачі правової (правничої) допомоги від 02.09.2022, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії КВ № 000836 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії КВ № 000836 від 13.01.2020.

Відповідно до пункту 1.1. договору про надання правової (правничої) допомоги, предметом даного договору є надання виконавцем усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів клієнта.

Згідно з пунктом 5.1 договору про надання правової (правничої) допомоги, на визначення розміру гонорару виконавця впливають строки та результаті вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних з досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.

За надання правової допомоги клієнт сплачує виконавцеві гонорар за домовленістю. Оплата за надані послуги проводиться відповідно Звіту виконаних робіт, який є складовою частиною даного договору (пункт 5.2 договору про надання правової (правничої) допомоги)

У відповідності до Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 02.09.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 18.03.2020, що є додатком до договору, адвокатом надано клієнту правову допомогу на загальну суму 25 107 грн 50 коп., а саме:

- складання позовної зави для подачі до господарського суму м. Києва - 4 962 грн 00 коп.;

- участь у судовому засіданні по справі № 910/21837/21 у господарського суму м. Києва 10.01.2022 (судодень) - 2481 грн 00 коп.;

- участь у судовому засіданні по справі № 910/21837/21 у господарського суму м. Києва 07.02.2022 (судодень) - 2481 грн 00 коп.;

- ознайомлення з матеріалами справи № 910/21837/21 - 1240 грн 50 коп.;

- складання відповіді на відзив на позовну заяву по справу № 910/21837/21 2 481 грн 00 коп.;

- участь у судовому засіданні по справі № 910/21837/21 у господарського суму м. Києва 27.06.2022 (судодень) - 2481 грн 00 коп.;

- складання заяви про збільшення розміру позовних вимог по справі № 910/21837/21 - 1 300 грн 00 коп.;

- участь у судовому засіданні по справі № 910/21837/21 у господарського суму м. Києва 27.07.2022 (судодень) - 2600 грн 00 коп.;

- участь у судовому засіданні по справі № 910/21837/21 у господарського суму м. Києва 01.09.2022 (судодень) - 2600 грн 00 коп.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку, що заява відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов у даній справі задоволено частково (без врахування реалізованого судом права на зменшення неустойки), з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 21 503 грн 29 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 35, ідентифікаційний код 14307274) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛФ-Фінанс" (04205, місто Київ, проспект Оболонський, будинок 35, літера А, офіс 300, ідентифікаційний код 41110750) витрати на правничу допомогу у розмірі 21 503 (двадцять одна тисяча п`ятсот три) грн 29 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька