РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023Справа № 910/13237/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Олексюк О. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна гомеопатична спілка"

про стягнення 153 451,20 грн.

за участю представників:

від позивача: Ярмоленко С. В.

від відповідача: Гайсенюк О. В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Національна гомеопатична спілка" (далі - Гомеопатична спілка, відповідач) про стягнення заборгованості зі сплати вартості поставленої теплової енергії в сумі 153 451,20 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 330942-05 (тимчасовий) від 04.10.2018 щодо повної та своєчасної сплати вартості поставленої позивачем теплової енергії за період з листопада 2018 по квітень 2022.

У позові КП "Київтеплоенерго" просить стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 112 529,31 грн., пеню в сумі 16 068,23 грн., інфляційну складову боргу в сумі 3 472,88 грн. та 3 % річних в сумі 21 380,78 грн., а всього - 153 451,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За клопотанням відповідача ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач у визначений законом строк надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що суми перерахованих відповідачем коштів на виконання умов договору значно перевищують суми нарахувань за теплову енергію, здійснених позивачем. Так, починаючи з листопада 2022 року, Гомеопатична спілка почала сплачувати наявну в неї заборгованість за теплову енергію, тому нарахування штрафних та фінансових санкцій є безпідставним. Також відповідач заявив клопотання про сплив строку позовної давності та просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач, у свою чергу, надав суду додаткові пояснення, у яких вказав, що станом на час розгляду справи у відповідача відсутня основна заборгованість, проте, підтримав вимоги про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

У судовому засіданні, під час розгляду справи по суті, представник позивача заявлені вимоги обґрунтував та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а в частині сплаченої заборгованості - провадження слід закрити.

Так, судом встановлено, що 04.10.2018 між КП "Київтеплоенерго" (постачальник) та ПрАТ "Національна гомеопатична спілка" (абонент) був укладений договір № 330942-05 (тимчасовий) на постачання теплової енергії (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію для потреб опалення та вентиляції, а абонент зобов`язується додержуватись кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії (п. 2.2.1, 2.3.1).

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.09.2019 (п. 8.1).

Додатком № 1 до договору сторони узгодили обсяги постачання теплової енергії абоненту, а у додатку № 2 - погодили тарифи на теплову енергію.

Також у додатку № 4 до договору сторони домовились, що абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії. Оплата заборгованості минулих періодів зараховується першочергово.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного сторонами договору позивач у період з листопада 2018 по квітень 2022 надав споживачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 112 529,31 грн., що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, обліковими картками, відомістю обліку споживання теплової енергії за вказаний період, нарядами на включення та відключення об`єкту теплоспоживання, копії яких містяться в матеріалах справи.

Проте, відповідач свій обов`язок зі сплати вартості поставленої теплоенергії виконав неналежним чином, обумовлені договором платежі здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що до відкриття провадження у справі згідно з платіжними інструкціями № 969 від 22.12.2022 та № 968 від 22.12.2022 відповідач сплатив частину заборгованості в сумі 11 409,51 грн, тому грошове зобов`язання ПрАТ "Національна гомеопатична спілка" перед КП "Київтеплоенерго" в сумі 11 409,51 грн. на час відкриття провадження було відсутнє, відтак у цій частині позовних вимог слід відмовити.

Оплату іншої частини вартості поставленої теплової енергії на суму 101 119,80 грн. (112 529,31 грн. - 11 409,51 грн.) відповідач сплатив частинами під час розгляду даної справи у повному обсязі, що підтверджується довідкою КП "Київтеплоенерго" № 30/330942-05 від 24.01.2023, актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2022 та зведеним актом розрахунків за теплову енергію станом на 01.02.2023. Отже, провадження у цій частині позовних вимог (про стягнення 101 119,80 грн.) необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 16 068,23 грн, нарахованих за період з 01.01.2022 по 31.08.2022, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з п. 7 додатку № 4 до договору на початок кожного розрахункового періоду (місяця) на суму боргу абонента теплопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0,5 % за кожний місяць до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Проте, судом встановлено, що укладений сторонами тимчасовий договір № 330942-05 від 04.10.2018 закінчив свою дію по строку 01.09.2021, а отже, домовленість сторін щодо відповідальності абонента у вигляді пені також припинила своє існування. За таких обставин позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій в сумі 16 068,23 грн. задоволенню не підлягають.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційної складової боргу в сумі 3 472,88 грн. та 3 % річних в сумі 21 380,78 грн, нарахованих з грудня 2018 по серпень 2022 у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, суд зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених матеріальних втрат, встановив, що з відповідача підлягають стягненню інфляційна складова боргу в сумі 3 472,88 грн. та 3 % річних в сумі 21 380,78 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Суд відхиляє доводи відповідача про безпідставне нарахування інфляційних втрат та 3% річних за відсутності основного боргу та зазначає, що станом на час подання позову такий борг існував та він був погашений з порушенням строків зобов`язання, що вбачається з довідки КП "Київтеплоенерго" № 30/330942-05 від 24.01.2023, акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2022 та зведеного акту розрахунків за теплову енергію станом на 01.02.2023, підписаними обома сторонами.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог про стягнення матеріальних втрат суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256, 257 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України у постанові від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Водночас статтею 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до пункту 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.10.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу.

Як вбачається з розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2022 та зведеного акту розрахунків за теплову енергію станом на 01.02.2023, протягом жовтня 2019 - січня 2023 відповідач сплачував частинами заборгованість, яка виникла в нього за період з листопада 2018 по квітень 2022, а значить - відповідач визнав наявність такого боргу, зокрема й на суму 112 529,31 грн, у межах строку позовної давності.

Отже, суд приймає до уваги, що визнання заборгованості відповідачем на суму 112 529,31 грн. відбулось шляхом сплати поставленої теплової енергії, а тому сталося переривання строку позовної давності за вимогами позивача. За таких обставин у заяві про застосування строків позовної давності відповідачу слід відмовити.

На підставі викладеного позовні вимоги КП "Київтеплоенерго" підлягають частковому задоволенню, враховуючи відмову у стягненні сум основного боргу та пені.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна гомеопатична спілка" про стягнення 153 451,20 грн. в частині стягнення 101 119,80 грн. закрити.

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Приватного акціонерного товариства "Національна гомеопатична спілка" про стягнення 52 331,40 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна гомеопатична спілка" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 76-78, ідентифікаційний код 24372746) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) інфляційні втрати у сумі 3 472 (три тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 88 коп., 3 % річних у сумі 21 380 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят) грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 457 (чотириста п`ятдесят сім) грн. 93 коп.

У решті вимог - відмовити.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 27 квітня 2023 року.

Повний текст рішення складений 4 травня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.