ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023м. ДніпроСправа № 904/252/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю компанії "БОТіК", с. Веселе, Лозівський район, Харківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт", с. Варварівка, Юр`ївський район, Дніпропетровська область

про стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій в розмірі 670 183, 49 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Літвін Д.Е.

Представники:

від позивача Соколик І.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю компанії "БОТіК" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в розмірі 670 183,49 грн., з яких: 644 000,04 грн. - сума основного боргу, 24 701,37 грн. - пеня, 1 482,08 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки № П130К від 06.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2023 року відкрито провадження у справі № 904/252/23, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого, заперечуючи проти позову в частині стягнення суми штрафних санкцій та 3% річних зазначив, що оскільки умовами п. 4..3 Договору сторони не визначили чіткий строк для здійснення остаточного розрахунку за поставлений товар після реєстрації податкових накладних. Відповідне зобов`язання мало бути виконано відповідачем згідно положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, зокрема, протягом семи днів від дати пред`явлення відповідної вимоги. Таким чином, Відповідач вважає, що оскільки вимога про сплату вартості товару після проведення реєстрації податкових накладних була направлена позивачем лише 22.12.2022 року, нарахування неустойки та відсотків річних на прострочену суму має бути здійснено починаючи з 30.12.2022 по 10.01.2023 року, в зв`язку з чим, за розрахунком Відповідача, розмір неустойки становить 635,18 грн., а розмір відсотків річних 10 586,30 грн.

В процесі вирішення спору, Відповідач подав докази здійснення оплати основного боргу в сумі 644 000, 04 грн., після пред`явлення позову до суду.

Ухвалою від 29.03.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні на 27.04.2023 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 27.04.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, оголосивши стислий зміст заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2021 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) укладено договір № П130К. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити Соняшник (надалі - Товар) відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна кількість Товару, що поставляється - 200,00 тон ± 10%.

Згідно положень п. 2.2 договору якість товару повинна відповідати наступним вимогам: - вологість не більше 8,0%, смітна домішка не більше 3,00 %. Інші показники якості повинні відповідати вимогам ДСТУ та санітарним нормам для даного виду товару.

Строк поставки Товару - до 13 квітня 2021 року (п.3.1)

Загальна вартість даного Договору визначається в п. 4.1-4.2, відповідно до яких Ціна Товару без ПДВ - 20 175,44 гривень за тону, сума договору без ПДВ - 4 035 088,00 гривень ± 10%. ПДВ 14% - 564 912,32 гривень ± 10%. Загальна сума Договору становить - 4 600 000,32 гривень ± 10%.

Пунктом п. 4.3 Договору сторонами погоджено, що оплата здійснюється шляхом переказу Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника наступним чином: 86% оплата згідно рахунка постачальника за фактом поставки товару та 14% вартості поставленого Товару Покупець сплачує після реєстрації Постачальником податкової накладної з урахуванням усіх вимог чинного законодавства України.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у випадку прострочення Покупцем оплати Товару згідно умов цього Договору, Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6.1 Договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє з дати його підписання уповноваженими представниками обох Сторін, та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.

На виконання умов Договору Позивач постави Відповідачу товар на суму 4 600 000,32 грн., що підтверджується видатковими накладними № 66 від 08.04.2021 року, № 67 від 09.04.2021 року, а також, товарно-транспортними накладними, копії яких долучені у справу.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково, сплативши на користь Позивача 06.04.2021 року суму 1 815 789,60 грн. та 07.04.2021 року суму 2 140210,68 грн., що становить 86 % від вартості поставленого товару.

Решту оплати в розмірі 644 000,04 грн., яка становить 14% вартості поставленого товару Відповідач не здійснив, у зв`язку з чим, Позивач звернувся з позовом про стягнення відповідної суми заборгованості в судовому порядку.

Як свідчать надані до справи докази, після відкриття провадження у справі, Відповідач здійснив оплату суми основного боргу в розмірі 644 000,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1928 від 28.02.2023 року. З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що відносно вимог про стягнення зазначеної суми боргу, між сторонами відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у відповідній частині позову за правилами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім стягнення суми основного боргу, Позивач вимагає стягнення з Відповідача неустойки, передбаченої п. 5.3. Договору, а також трьох процентів річних відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За наданим до позову розрахунком, нарахування неустойки здійснено Позивачем за період прострочення з 14.12.2022 по 10.01.2023 в сумі 24 701,37 грн. Розмір відсотків річних за аналогічний період прострочення становить 1 482,08 грн.

Як убачається зі змісту позовної заяви, початок прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості товару в сумі 644 000,04 грн., визначено Позивачем із дня, наступного за днем реєстрації податкових накладних № 1 від 06.04.2021 року, № 2 від 07.04.2021 року № 3 від 09.04.2021 року, які були оформлені Позивачем відповідно до приписів п. 201.10. ст.201 ПК України, прийняті для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, але із зупинення процедуру реєстрації.

13.12.2022 року на підставі судового рішення по справі № 520/9278/21, зазначені вище податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи умови п. 4.3 Договору, згідно якого Покупець сплачує 14% вартості поставленого товару після реєстрації Постачальником податкових накладних, Відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за поставлений товар до 14.12.2022 року.

Заперечуючи проти задоволення заявлених вимог, Відповідач зазначає, що умови договору не визначають чіткий строк для здійснення остаточного розрахунку за поставлений товар після реєстрації податкових накладних, а відтак зобов`язання мало бути виконано відповідачем згідно положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, протягом семи днів від дати пред`явлення відповідної вимоги.

Здійснивши оцінку зазначених вище доводів Відповідача, суд дійшов висновку щодо їх безпідставності, виходячи з наступного.

В силу вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом положень ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як свідчить зміст умов п. 4.3. Договору, для виконання зобов`язання з оплати 14% вартості поставленого товару, сторони встановили термін, який визначили вказівкою на подію реєстрацію податкових накладних.

В силу приписів ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок.

З урахуванням наведених вимог ЦК України, суд приходить до висновку, що Відповідач мав здійснити оплату 14% вартості поставленого товару не пізніше дня, наступного за настанням події, з якою сторони визначили настання терміну виконання відповідного зобов`язання, тобто, не пізніше 14.12.2022 року.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, вимоги Позивача про стягнення неустойки в сумі 24 701,37 грн., яка по суті визначення, наведеного в п. 5.3. є пенею, а також про стягнення відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 1 482,08 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В решті позовних вимог провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи приписи ч. 9 ст. 129 ГПК України, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору в повному обсязі слід покласти на відповідача як сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, незалежно від результатів вирішення цього спору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 231, 233, 236-241, 247, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" (51325, Дніпропетровська область Юр`ївський район, с. Варварівка, вул. Залізнична, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю компанії "БОТіК" (64650, Харківська область, Лозівський район, с. Веселе, вул.. Колгоспна, 4, ) 24 701,37 грн. пені, 1482,08 грн. три проценти річних, 10 052,75 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 644 000, 04 грн. провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.05.2023

Суддя О.В. Ліпинський