ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/265/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Державного підприємства "Рівнеторф" (вул. Миру, 1, Смига, Дубенський район, Рівненська область, 35680, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08" (вул. Помірки, 14, Дядьковичі, Рівненський район, Рівненська область, 35361, ) про стягнення 214 675 грн 00 коп.

у судове засідання з`явилися представники:

- від позивача: не з`явився;

- від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Державного підприємства "Рівнеторф" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08" про стягнення 214 675 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство "Рівнеторф" зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08" не виконує зобов`язання за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1676-2019, яке перебуває на балансі позивача, а також за Договором про відшкодування комунальних послуг № 01/03-2019 від 01.03.2019 в частині повного та своєчасного проведення розрахунків.

Ухвалою від 21.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/265/23. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 11.04.2023.

Ухвалою від 11.04.2023 розгляд справи відкладено на 25.04.2023.

Ухвалою від 13.04.2023 виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023 щодо дати та часу судового засідання для розгляду справи, замінивши неправильну дату та час "25" квітня 2023 р. на 12:00 год. на правильну - "02" травня 2023 року на 14:00 год. Виправлено описку, допущену у вступній частині ухвали Господарського суду Рівненської області від 11.04.2023, замінивши неправильне "без виклику учасників справи" на правильне - "учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників".

02.05.2023 судом встановлено, що позивач та відповідач у справі не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання.

02.05.2023 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про надіслання на його офіційну електронну адресу ухвал від 11.04.2023 та від 13.04.2023.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Господарський суд направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08" (вул. Помірки, 14, Дядьковичі, Рівненський район, Рівненська область, 35361) ухвали від 11.04.2023 та від 13.04.2023.

Однак, до господарського суду повернувся конверт за трек номером поштового відправлення 942 із означеними ухвалами із причин "за закінченням терміну зберігання".

Статтею 120 ГПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою та які повернулися до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18).

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання, а неотримання ухвал від 11.04.2023 та від 13.04.2023 відповідачем є наслідком бездіяльності щодо їх належного отримання. З огляду на викладене, в розумінні вимог ГПК України вказані ухвали вважаються врученими відповідачу належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка учасників справи у судове засідання 02.05.2023 не визнавалася обов`язковою, та зважаючи на наявність вказаного клопотання представника позивача, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників Державного підприємства "Рівнеторф" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08".

Ухвалою від 21.03.2023 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов суду - 15 днів з дня отримання даної ухвали.

Згідно з ч. 4 ст. 116 ГПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Оскільки 22.04.2023 та 23.04.2023 є суботою та неділею, тобто вихідними днями, останнім днем процесуального строку на подання відповідачем відзиву є перший після них робочий день, а саме - 24.04.2023.

Відтак 24.04.2023 сплинув процесуальний строк на подання відповідачем відзиву.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті «справедливого суду», гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрите 21.03.2023, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, сторони мали достатньо часу для ефективного представлення своєї справи в суді.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

21.02.2019 між регіональним відділенням Фонду державного майна України (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1676- 2019 яке перебуває на балансі Державного підприємства «Рівнеторф» (Балансоутримувач).

Згідно з п. 1.1. Договору №1676- 2019 від 21.02.2019 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: частина приміщення будівлі контори, реєстровий номер 02968193.2.ЯАЯОИЕ2340, площею 40,8 кв.м, приміщення будівлі Ангару, реєстровий номер 02968193.2.ЯАЯОИЕ2344, площею 541,5 кв.м, Артскважина, реєстровий номер 02968193.2. ЯАЯОИЕ2337, Башта Рожновського, реєстровий номер 02968193.2. ЦНЮТБП281, та трансформаторна підстанція КТП 250 кВа, реєстровий номер 02968193.2. ФЕЕЮФЕ138 (далі - Майно), розміщене за адресою: Рівненська область Дубенський район, с. Верба та перебуває на балансі Державного підприємства "Рівнеторф" (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.10.2018 і становить за незалежною оцінкою 195 990 грн., без ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. даного Договору майно передається в оренду з метою розміщення: 40,8 кв.м - офісу; 541,5 кв.м, Артскважина, Башта Рожновського та трансформаторна підстанція КТП 250 кВа - виробництва паливних брикетів.

Згідно з п. 2.1. Договору орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2019 року - 2 553,16 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. (п. 3.3. Договору №1676- 2019 від 21.02.2019).

У разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. (п. 3.4. Договору №1676- 2019 від 21.02.2019).

Згідно з п. 3.6. Договору орендна плата перераховується таким чином: 70 % до Державного бюджету, 30 % Балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розділу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

21.02.2019 між регіональним відділенням Фонду державного майна України (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» (Орендар) на підставі Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1676- 2019 від 21.02.2019 складено Акт приймання-передавання майна.

Також як встановлено судом, 01.03.2019 між Державним підприємством «Рівнеторф» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» було укладено договір про відшкодування комунальних послуг №01/03-2019.

Предметом даного договору є те, що відповідно до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1676- 2019 від 21.02.2019, орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати за спожиту електроенергію згідно показників лічильника та діючих тарифів.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. договору про відшкодування комунальних послуг №01/03-2019 від 01.03.2019 орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати за спожиту електроенергію відповідно до діючих тарифів згідно показників лічильника шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Балансоутримувача. Відшкодування спожитої електроенергії здійснюється Орендарем в безготівковій формі не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем користування на підставі виставлених рахунків.

Як зазначає позивач, відповідач не виконував умови п. 3.6. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1676-2019 від 21.02.2019 та пунктів 3.1., п. 3.2.., договору про відшкодування комунальних послуг №01/03-2019 від 01.03.2019, внаслідок чого виникла заборгованість по орендній платі та відшкодуванні комунальних послуг в розмірі 244 469,00 грн.

Судом встановлено, що листом №11-02-0383 від 02.02.2022 регіональним відділенням Фонду державного майна України було повідомлено Державне підприємство «Рівнеторф» про припинення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1676-2019 від 21.02.2019.

Згідно з акту приймання-передавання майна від 06.05.2022 майно, яке перебувало в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» передано балансоутримувачу Державному підприємству «Рівнеторф» (том 1, а.с. 18).

Між позивачем та відповідачем підписано акти звірки взаєморозрахунків від 05.05.2022 на загальну суму 235 953,14 грн., а саме:

- Акт звірки взаєморозрахунків за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1676- 2019 від 21.02.2019, у якому зафіксовано заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» на суму 181 601 грн 65 коп.;

- Акт звірки взаєморозрахунків за Договором про відшкодування комунальних послуг №01/03-2019 від 01.03.2019, у якому зафіксовано заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» на суму 54 351 грн 76 коп.

13.05.2022 ДП «Рівнеторф» з метою досудового врегулювання спору було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» претензію про сплату заборгованості вих. №267 з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 235 953,14 грн. за актами звірки взаєморозрахунків протягом 10 календарних днів з моменту отримання даної претензії. При цьому означена сума включала заборгованість відповідача за травень місяць 2022 року на суму 8 515,59 грн.

Однак, як вказує позивач відповідачем сплачено лише 29 794,00 грн.

06.03.2023 Державне підприємство «Рівнеторф» склало довідку № 137 за підписом в.о. головного бухгалтера про те, що станом на 05.05.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» має заборгованість перед Державним підприємством «Рівнеторф» на суму 235 953,14 грн. 06.05.2022 були проведені нарахування за послуги оренди та за спожиту електроенергію за період з 01.05.2022 по 06.05.2022 для Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» а сумі 8 515 грн 59 коп. В результаті чого заборгованість зросла і станом на 06.05.2022 становила 244.469 грн 00 коп. За період з 07.05.2022 по 06.03.2023 боржником борг погашався частково, а саме: 24.05.2022 - 17 000 грн 00 коп., 06.06.2022 - 8 218 грн 00 коп., 07.07.2022 - 4 576 грн 00 коп. Загалом сума оплат боргу за вказаний період склала 29 794 грн 00 коп.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено оплати, які враховані позивачем у довідці № 137 від 06.03.2023, що підтверджується платіжними інструкціями:

- №@2РL388812 від 24.05.2022 на суму 17 000 грн 00 коп.;

- №338520725 від 06.06.2022 на суму 8 218 грн 00 коп.;

- №346823427 від 07.07.2022 на суму 4 576 грн 00 коп.

Із довідки № 137 від 06.03.2023 в.о. головного бухгалтера Державного підприємство «Рівнеторф» вбачається, що станом на 06.03.2023 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробка 08» перед Державним підприємством «Рівнеторф» становить 214 675 грн 00 коп.

Оскільки означену заборгованість відповідачем не оплачено, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом про стягнення 214 675 грн 00 коп. основного боргу за двома вказаними договорами.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладених правочинів та пов`язані із орендою державного майна, а спір у цій справі пов`язаний із простроченням виконання відповідачем зобов`язань із оплати орендних платежів, а також із неналежним виконанням відповідачем умов договору про відшкодування комунальних послуг за орендоване майно, регулювання яких здійснюється на підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ГК України та ЦК України тощо.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 6 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до положень ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлене договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

В силу дії ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як передбачено ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, ст. 284-286 ГК України за користування майном з наймача справляється орендна плата фіксований платіж, розмір якого встановлюється договором і не залежить від результатів господарської діяльності. Строки внесення орендної плати встановлюються у договорі.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1727/17 від 04.12.2019 року акти звірки взаємних розрахунків, підписані уповноваженою особою відповідача (боржника) є доказами, що свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами (доданими до матеріалів позовної заяви копіями видаткових накладних, рахунків-фактур, довіреностей тощо, підтверджуючих здійснення кожної поставки позивачем Товару) свідчить про визнання боржником такого боргу часткової оплати такого товару тощо.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1676- 2019 від 21.02.2019, та за Договором про відшкодування комунальних послуг №01/03-2019 від 01.03.2019 не виконав, підписав Акти звірки взаємних розрахунків станом на 05.05.2022 на загальну суму 235 953,14 грн., після цього сплатив 29 794 грн 00 коп., - позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу у розмірі 214 675 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 214 675 грн 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 214 675 грн 00 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 3 220 грн 13 коп., який покладається на відповідача.

Як встановлено судом, позивачем здійснено оплату судового збору у розмірі 3 220 грн 14 коп.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак суд дійшов висновку про необхідність роз`яснення позивачу про можливість повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 00 грн 01 коп. за його клопотанням.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 222, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Рівнеторф" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08" про стягнення 214 675 грн 00 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08" (вул. Помірки, 14, Дядьковичі, Рівненський район, Рівненська область, 35361, ) на користь Державного підприємства "Рівнеторф" (вул. Миру, 1, Смига, Дубенський район, Рівненська область, 35680, ) 214 675 (двісті чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн 00 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропереробка 08" (вул. Помірки, 14, Дядьковичі, Рівненський район, Рівненська область, 35361, ) на користь Державного підприємства "Рівнеторф" (вул. Миру, 1, Смига, Дубенський район, Рівненська область, 35680, ) 3 220 (три тисячі двісті двадцять) грн 13 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2023

Суддя Романюк Ю.Г.