ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредитора

"01" травня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1216/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни,

при секретарі судового засідання Скогутовському І.П.

дослідивши матеріали справи

За заявою боржника: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

про неплатоспроможність,

Учасники справи у судове засідання не з`явились;

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою вх. ГСОО №1266/22 від 17.06.2022р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність посилаючись на заборгованість перед кредиторами у розмірі 3 524 330, 10 грн. та положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.07.2022р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Пляку Сергія Валерійовича.

28.07.2022р. господарським судом в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" в електронній формі було сформовано оголошення про відкриття провадження у справі №916/1216/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

28.07.2022р. на офіційному сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі №916/1216/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (публікація №69052 від 28.07.2022р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

31.10.2022р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" з грошовими вимогами до фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 818 447, 90 грн. За подання заяви Заявником сплачено судовий збір у розмірі 4 962 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2022р. вищезазначену заяву з грошовими вимогами до боржника прийнято до розгляду.

Частиною 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

18.01.2023р. господарським судом постановлено ухвалу за результатами попереднього засідання у якій визначено розмір та перелік визнаних та не визнаних господарським судом вимог конкурсних кредиторів для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши заяву кредитора, суд встановив:

Частиною 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

19.06.2007р. між Акціонерним товариством "ФОРУМ" та ОСОБА_2 укладено кредитний Договір №416/07/02-КЕ. 19.06.2007р. ОСОБА_1 у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним Договором №416/07/02-КЕ передано у іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить їй на праві власності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2013 року позов ПАТ «Банк Форум» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» заборгованість по кредитному договору № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007, яка складається із 48 427,74 дол. США заборгованості по кредиту, 9 463.01 дол. США процентів, 7 707, 91 грн. пені, що разом становить 65 598, 66 дол. США та еквівалентно 524 330, 10 грн.

Вказаним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007, відповідно до іпотечного договору від 19.06.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3483, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2000, зареєстрованого на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» за № 3-113 та 07.07.2000 Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» в книзі 102 за номером 17741, шляхом продажу нерухомості з прилюдних торгів за початковою вартістю, встановленою суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

26.03.2019 між Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" було укладено Договір про відступлення права вимоги № 002/19/5, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА", а Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту 416/07/02-КЕ.

Протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" за №06/08-2019 від 06.08.2019р. "Про перейменування ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА" змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", у зв`язку із чим, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" виступає правонаступником прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВЕСТА".

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2019р. у справі №489/102/13-ц замінено сторону у справі №489/102/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним Договором №416/07/03-КЕ від 19.06.2007р., шляхом заміни вибулого стягувача Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА".

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" повідомляє суду, що у органах державної виконавчої служби/приватних виконавців відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості по кредитному договору № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007 р., а саме: АСВП № 62186408; АСВП № 62216224; АСВП № 62229486; АСВГІ № 66180216. Разом з тим, стягнень за виконавчими документами не відбувалося.

У зв`язку із зазначеними обставинами, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" звернулось до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до ОСОБА_1 у сумі 812 498 грн. Вказаний розмір грошових вимог до Боржника ґрунтується на звіті про оцінку нерухомого майна (предмету іпотеки) від 20.10.2022 р., а саме 2-ох кімнатної квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_3 складає 812 498, 00 грн.

10.02.2023р. до господарського суду надійшов відзив ОСОБА_1 на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" з грошовими вимогами. У відзиві Боржниця не заперечувала стосовно обставин, викладених у заяві кредитора, однак заперечувала щодо розміру грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА". ОСОБА_1 зазначає, що виступила поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_2 у межах вартості предмета іпотеки, яка відповідно п. 1.4 іпотечного договору від 19.06.2007 визначена у розмірі 178 012, 50 грн. Тому, вона, як майновий поручитель, несе відповідальність перед іпотекодержателем виключно у межах вартості іпотеки, яка погоджена сторонами у договорі іпотеки та становить 178 012, 50 грн. У зв`язку із зазначеними обставинами ОСОБА_1 просила суд відмовити у визнанні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" у повному обсязі.

Дослідивши надані сторонами докази та письмові пояснення судом встановлено, що існує судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , у рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007 перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА". Вказане рішення суду набрало законної сили, однак, станом на даний час не виконано.

Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №416/07/03-КЕ від 19.06.2007р. складає 65 598, 66 дол. США., що станом на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника в національній валюті України становить 2 398 851 грн.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним Договором №416/07/02-КЕ ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить їй на праві власності. Таким чином Боржник є майновим поручителем за договором іпотеки від 19.06.2007 року.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника.

Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Унаслідок конкуренції прав кредиторів за умови недостатності майна боржника виникає необхідність спеціального правового регулювання.

Тому в конкурсному процесі важливим є визначення статусу кредиторів у справі про банкрутство, оскільки від того, якими правами та обов`язками вони наділені і як ефективно їх використовують, залежить досягнення основної мети конкурсного провадження - задоволення/погашення вимог кредиторів.

Статус кредиторів у справі про банкрутство визначають характер їх вимог до боржника, забезпеченість вимог, час виникнення зобов`язання, характер інтересу, що захищається, інші критерії.

Правове визначення терміна "забезпечені кредитори" розкрито в статті 1 КУзПБ, якою до них віднесено кредиторів, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Системний аналіз норм статті 572 ЦК України, статті 1 Закону України "Про заставу", статті 1 Закону України "Про іпотеку" свідчить, що законодавець при конструюванні відповідних правових норм так чи інакше текстуально використовує поняття "переважність права заставодавця (іпотекодавця) перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок заставного (іпотечного) майна".

Отже, сутність застави (іпотеки) полягає не лише в тому, щоб забезпечити основне зобов`язання в повному обсязі, а в тому, що правом застави (іпотеки) є право на чужу річ, яке належить кредитору в забезпечення його права вимоги за зобов`язанням і яке виявляється в можливості переважного (порівняно з іншими кредиторами) задоволення із цінності цієї речі.

Таке переважне право також закріплено в частині шостій статті 64 КУзПБ, якою встановлено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Відкриття провадження у справі про банкрутство щодо боржника не змінює суті заставного (іпотечного) зобов`язання, зазнає змін лише процедура задоволення вимог кредитора, які забезпечені заставою (іпотекою), з урахуванням чого норми КУзПБ щодо забезпечених кредиторів слід застосовувати з огляду на відповідні суміжні норми законодавства про заставу (іпотеку).

Тому визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань, зокрема статей 572, 575, 589 ЦК України, Законів України "Про заставу", "Про іпотеку" (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17).

За змістом положень статті 589 ЦК України, статей 7, 11 Закону України "Про іпотеку", статті 19 Закону України "Про заставу" заставодаводежатель, а у іпотечних правовідносинах - іпотекодержатель (якщо інше не передбачено договором або законом) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника (майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні), визначені на момент фактичного задоволення, за рахунок майнового поручителя у розмірі фактичної реалізації предмета застави, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством. Цей висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.05.2018 у справі № 902/492/17.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про заставу", якою врегульовано зміст договору застави, однією з істотних умов такого договору визначено опис предмета застави. Аналогічно до істотних умов договору іпотеки віднесено опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані (пункт 3 частини першої статті 18 Закону України "Про іпотеку").

Таким чином, вартість предмета застави не є істотною умовою відповідного договору та її відсутність не робить такий договір недійсним.

Відсутність у законі імперативної вимоги щодо оцінки предмета застави (іпотеки) як істотної умови договору пов`язана з тим, що майно (нерухомість), за загальним правилом, має свою вартість та певну цінність, яка не завжди відповідає дійсній вартості цього предмета як на час визначення розміру вимог, так і на момент реалізації майна задля задоволення вимог забезпеченого кредитора. Така оцінка є лише припущенням щодо реальної вартості майна, оскільки відповідна оцінка із часом може змінитися: або зростати або зменшуватися під впливом конкретних причин (коливання ринкових цін на нерухомість, знецінення майна, втрата ним своїх споживчих або ексклюзивних якостей тощо).

Водночас, аналіз норм КУзПБ свідчить, що в процедурі розпорядження майном на стадії формування реєстру кредиторів не передбачено будь-якої оцінки майна для визначення його вартості. Відповідно до частини восьмої статті 45 КУзБП розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Лише у процедурі ліквідації до повноважень ліквідатора належить: визначення початкової вартості майна банкрута (частина перша статті 61 КУзБП); визначення початкової вартості продажу майна банкрута (частина перша статті 63 КУзБП); визначення початкової ціни як однієї з умов продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення) (частини перша, друга статті 75 КУзБП).

Із урахуванням наведеного погоджена сторонами вартість предмета застави (іпотеки) у договорі застави (іпотеки) не може обмежувати розмір зобов`язань боржника (майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні), забезпечених заставою (іпотекою), позаяк з огляду на викладене вище сума задоволення вимог заставодержателя (іпотекодержателя) пов`язується саме з вартістю фактичної реалізації предмета застави (майнової поруки), якщо інше не встановлено договором застави (іпотеки).

У справі про банкрутство кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації за наслідком якої з дотриманням вимог КУзПБ застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними.

Тлумачення абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 ЦК України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України "Про іпотеку" та статей 12, 19, 28 Закону України "Про заставу" свідчить, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, є забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки).

Кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021р. у справі №904/1360/19.

На дату звернення до суду Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" із заявою про визнання грошових вимог до ОСОБА_1 заборгованість за кредитом № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007 р. складає 2 398 851 грн., тобто до визнання забезпеченими Заставодержателя можуть бути заявлені вимоги вказаній сумі.

Заявник скористався правом на проведення оцінки ринкової вартості іпотечного майна, що не заборонено законом.

Таким чином, кредитором заявлено до визнання забезпеченими вимогами у розмірі оціночної вартості іпотечного майна. Станом на 20.10.2022р. ринкова вартість предмету іпотеки, а саме 2-ох кімнатної квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_3 складає 812 498, 00 грн., що не перевищує зобов`язання за основним договором кредиту.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд визнає грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" до ОСОБА_1 сумі 812 498, 00 грн.

Крім того, ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, судовий збір у розмірі 4 962 грн., сплачений кредитором за подання до суду заяви з грошовими вимогами підлягає включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 45-47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, корп. 8Б, офіс 103; ) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), які забезпечені заставою майна боржника, у сумі 812 498, 00 грн. та витрати у сумі 4 962, 00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

2. Визнані у п.1 даної ухвали суду вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвала набрала законної сили 01.05.2023р. та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства, та ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 05.05.2023р.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ОСОБА_1 ; представнику ОСОБА_1 адвокату Ільїну О.В.; арбітражному керуючому Пляці Сергію Валерійовичу; Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА".

Копію ухвали надіслати: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ).

Суддя С.І. Антощук