ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 травня 2023 року Справа № 903/250/23
Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Ведмедюк Михайло Петрович

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

взяв участь прокурор Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури: Козачук Н.І. службове посвідчення №071826 від 01.03.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/250/23 за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ратнівської селищної ради Ковельського району до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнер», про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки площею 4,4419 га,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2023 керівник Ковельської окружної прокуратури надіслав до суду позов в інтересах держави в особі Ратнівської селищної ради Ковельського району до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне», в якому просить:

1.Розірвати договір оренди землі від 21.09.2018, укладений між Гірниківською сільською радою (правонаступником прав і обов`язків якої є Ратнівська селищна рада, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» ().

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» повернути Ратнівській селищній раді земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0037, загальною площею 4,4419 га, яка знаходиться на території с. Броди. ур. Санише Ратнівської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відповідачем постійно допускається заборгованість з орендної плати за землю, що є порушенням п.п. 9, 10 та 11 Договору, то відповідно до п. 38 Договору це є підставою для припинення Договору шляхом його розірвання за рішенням суду.

Заборгованість Орендаря перед місцевим бюджетом Ратнівської селищної ради виникла, насамперед, як наслідок несплати платежів за два і більше періодів поспіль, що є систематичною несплатою обов`язкових платежів, систематичним невиконанням стороною істотних умов договору, систематичним невиконанням стороною п. 11 Договору.

Разом з цим, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі №140/6634/22 задоволено позов Державної служби геології та надр України до ТзОВ «Корнер Озерне», припинено право користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами від 13.08.2018 № 6276. Рішення суду набрало законної сили 26.01.2023.

Ухвалою суду від 13.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ухвалу суду отримала 16.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №067 (а.с.74-75).

Строк для подання відзиву - до 31.03.2023 включно.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

03.04.2023 зареєстровано клопотання позивача про розгляд справи без участі Ратнівської селищної ради.

Протокольною ухвалою від 04.04.2023 суд розгляд справи у підготовчому судовому засіданні закрив, розгляд справи по суті призначив на 09.05.2023 на 10:15 год. (а.с.83-84).

Ухвалою від 04.04.2023 суд повідомив Ратнівську селищну раду Ковельського району, Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне», Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнер» про призначення розгляду справи по суті на 09.05.2023 на 10:15 год. (а.с.86).

Позивач ухвалу суду від 04.04.2023 отримав 04.04.2023 (на електронну пошту), а відповідач 11.04.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №248 (а.с.87-88).

Ухвала суду від 04.04.2023 надіслана на юридичну адресу третьої особи, однак повернута з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнер»: 03110, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, 57, за місцем державної реєстрації останнього.

Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 911/3309/17).

У визначений судом день та час позивач та відповідач своїх представників в судове засідання не направили.

Прокурор в судовому засіданні просила суд позов зодовольнити повністю.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України, а неявка представника позивача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, 13.08.2018 Державна служба геології та надр України видала ТзОВ «Корнер Озерне» спеціальний дозвіл на користування надрами на території Ратнівського району №6276 з метою видобування сапропелів, придатних для використання в якості добрив для меліорації грунтів, строком на 12 років. Як додаток до вказаного спеціального дозволу укладено Угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин та складено Програму робіт з видобування сапропелю в родовищі Озеро Мшане (а.с.50-56).

На виконання Програми робіт, що є додатком 2 до Угоди про умови користування надрами від 13.08.2018 № 6276 (а.с.56), зокрема пункту 4, ТзОВ «Корнер Озерне» вжито заходів щодо оформлення у встановленому порядку правовстановлюючих документів на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користуванням надрами.

Так, 21.09.2018 між Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області в особі сільського голови (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» (Орендар) укладено договір оренди землі з кадастровим номером :02:006:0037, загальною площею 4,4419 га (далі - Договір), який вступив у дію 01.10.2018 (а.с.18-19).

За умовами п. 1 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування комплексу по виробництву сапропелю та виробництву органічних добрив, яка знаходиться на території с. Броди ур. «Санище» Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області з кадастровим номером :02:006:0037.

Відповідно до п.2. Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,4419 га, у тому числі землі промисловості.

На земельній ділянці відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна чи інфраструктури (п. 3 Договору).

Відповідно до п.5 Договору, сторони узгодили, що нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 1589756,00 гривень.

Земельна ділянка для обслуговування комплексу по виробництву сапропелю та виробництву органічних добрив не має недоліків, що можуть перешкоджати ефективному її використанню (п. 6 Договору).

Згідно п. 8 договору, договір укладено на строк 25 років.

Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що становить 79487,80 гривень в рік.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10 Договору).

Відповідно до п.п.11, 13 Договору орендна плата вноситься щомісячно. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,10 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

У відповідно до п. 14 Договору, земельна ділянка передається в оренду для обслуговування комплексу по видобутку сапропелю та виробництва органічних добрив.

Згідно п.15 договору, цільове призначення земельної ділянки землі промисловості.

Пунктом 31 Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату в строки та у розмірах, встановлених Договором.

Згідно п. 38 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором, а також з інших підстав, визначених законодавством України.

Після укладення вищевказаного Договору Орендодавцем фактично передано об`єкт оренди у користування Орендарю, оскільки Сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.20).

Відомості про укладення договору внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24.09.2018, номер запису про інше речове право 28134340.

Таким чином, на підставі договору оренди землі між позивачем та відповідачем виникли орендні правовідносини.

Відповідно до рішення Ратнівської селищної ради від 15.12.2020 №2/8 «Про реорганізацію шляхом приєднання юридичної особи Гірниківської сільської ради» Гірниківську сільську раду (ЄРДПОУ 04334548) реорганізовано шляхом приєднання до Ратнівської селищної ради (код ЄРДПОУ 04334695), (а.с.33).

Крім того, згідно п.2 вказаного рішення Ратнівська селищна рада стала правонаступником активів та пасивів, всіх майнових прав та обов`язків Гірниківської сільської ради.

Окрім цього, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.45-46) земельна ділянка з кадастровим номером :02:006:0037 ТОВ «Корнер Озерне» передана у суборенду ТОВ «Корнер» за відповідним договором № 17/01/21 від 18.11.2020 (далі -Договір суборенди, а.с.22-23).

Відомості про укладення договору суборенди внесені до вказаного реєстру 18.01.2021, номер запису про інше речове право 40239681.

Згідно п.п. 1, 2 Договору суборенди, Орендар (ТОВ «Корнер Озерне») надає, а Суборендар (ТОВ «Корнер») приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0037 для будівництва комплексу по видобутку сапропелю та виробництва органічних добрив, яка знаходиться на території с. Броди Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області.

Пунктом 2 Договору суборенди передбачено, що на підставі рішення сесії сьомого скликання Гірниківської сільської ради № 45/10 від 19.10.2020 надано згоду Орендодавця на передачу в суборенду земельної ділянки загальною площею 4,4419 га, у тому числі землі промисловості.

Відповідно до п. 5 Договору суборенди орендна плата вноситься суборендарем на розрахунковий рахунок орендаря виключно у грошовій формі.

Розмір та умови сплати за суборенду земельної ділянки встановлюється на рівні та умовах орендної плати за землю, визначених договором оренди землі (5% від нормативної грошової оцінки землі).

Пункт 6 Договору суборенди землі передбачає, що земельна ділянка передається в суборенду для будівництва комплексу по видобутку сапропелю та виробництва органічних добрив, яка знаходиться на території с. Броди Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:006:0037 для будівництва комплексу по видобутку сапропелю та виробництва органічних добрив була надана в оренду ТзОВ «Корнер Озерне» саме з метою користування надрами відповідно до спеціального дозволу № 6276.

Водночас рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі №1400/6634/22 задоволено позов Державної служби геології та надр України до ТзОВ «Корнер Озерне», припинено право користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами від 13.08.2018 № 6276. Рішення суду набрало законної сили 26.01.2023 (а.с.38-42).

Виконавчим комітетом Ратнівської селищної ради 13.07.2022 проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0037, площею 4,4419 га, яка розташована в с. Броди, Ковельського району Волинської області та передана в користування ТзОВ «Корнер Озерне» для обслуговування комплексу по видобутку сапропелю та виробництва органічних добрив, за результатами якого встановлено, що вказана земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується.

За інформацією Ратнівської селищної ради від 21.12.2022 № 1165/01-10/2-22 станом на 01.12.2022 за ТзОВ «Корнер Озерне» рахується заборгованість орендної плати за користування земельною ділянкою для будівництва комплексу по видобутку сапропелю та виробництва органічних добрив, загальною площею 4,4419 га, яка знаходиться на території с.Броди Ковельського району Волинської області (а.с.31-32).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати за використання ТзОВ «Корнер Озерне» земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0037 загальний борг за лютий-грудень 2021 року становить 72836,78 грн та за січень-листопад 2022 року - 79487,88 грн, всього 152351,66 грн.

Систематичність несплати Орендарем орендної плати за Договором підтверджується також інформацією Головного управління ДПС у Волинській області від 23.12.2022 №7624/5/03-20-04-07-05, згідно якої станом на 23.12.2022 заборгованість з орендної плати за землю ТзОВ «Корнер Озерне» становить 171 493,80 грн. (а.с.35).

Вказана заборгованість утворилась через несплату платником самостійно задекларованих податкових зобов`язань, відповідно до поданих до Ратнівської ДПІ податкових декларацій з орендної плати за земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0037 площею 4,4419 га, та :02:006:0036 площею 0,5581 га, на 2021-2022 роки.

Окрім цього, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2022 у справі №140/13083/21, яке набрало законної сили, задоволено позов Головного управління Державної податкової служби у Волинській області до ТзОВ «Корнер Озерне» про стягнення податкового боргу по орендній платі за землю в сумі 59650 грн. У зв`язку із відсутністю коштів на рахунках боржника вказане рішення суду залишається без виконання.

Вищенаведене свідчить про систематичне порушення Відповідачем умов Договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати.

У зв`язку із тим, що Відповідачем постійно допускається заборгованість з орендної плати за землю, що є порушенням п.п. 9, 10 та 11 Договору, то відповідно до п. 38 Договору це є підставою для припинення Договору шляхом його розірвання за рішенням суду.

Таким чином, заборгованість Орендаря перед місцевим бюджетом Ратнівської селищної ради виникла насамперед, як наслідок несплати платежів за два і більше періодів поспіль, що є систематичною несплатою обов`язкових платежів, систематичним невиконанням стороною істотних умов договору, систематичним невиконанням стороною п. 11 Договору.

Отже, як слідує з доводів прокурора, після припинення права користування надрами ТзОВ «Корнер Озерне» шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами від 13.08.2018 №6276 останнім вказану земельну ділянку не Повернуто до комунальної власності.

Окрім цього, ТзОВ «Корнер Озерне» допущено заборгованість по сплат орендних платежів за лютий-грудень 2021 року та січень-листопад 2022 року що свідчить про неналежне виконання стороною взятих на себе зобов`язань порушення істотних умов Договору оренди та є підставою для його розірванню у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, згідно договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до положень ст.ст. 179, 180 ГК України укладений Договір є господарським, а майново-господарські зобов`язання, що виникли внаслідок ного укладення, відповідно до ст. 175 ГК України регулюються положеннями ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми передбачені ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 628, 629 ЦК України та ст. 180 ГК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, мас подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК кодексу України, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є, зокрема, землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковий кодекс України визначив обов`язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати (висновок Верховного Суду України у постанові від 02.12.2014 в адміністративній справі 21-274а14, №42010791).

Разом з тим, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», п. 288.1 ст. 288 ПК України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 288 ПК України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК порядку.

Крім цього пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу та пункту 4.4 договору оренди ТзОВ «Ренесанс -Центр» зобов`язане вносити щомісячно орендне плату в розмірі визначеному договором оренди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відтак, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо не сплати орендної плати є істотним порушенням та вагомою підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду із застосуванням такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

В пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Так, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 викладено висновок про застосування норм права згідно якого систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом».

Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною.

Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати - це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Аналогічна практика викладена Верховним Судом України у постанові (справа №479/1073/18) від 31.07.2020.

Згідно п.п. 37, 38 Договору оренди дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає ЇЇ використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Зазначене дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, годі як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Разом з цим, сплата за землю по Договору орендарем не здійснена за лютий-грудень 2021 року, січень-листопад 2022 року, що підтверджено інформацією, як Ратнівської селищної ради, так ГУ ДПС у Волинській області, та така несплата є системною, оскільки орендна плата повинна вноситись щомісячно, а згідно наявної інформації упродовж більше 23 місяців поспіль плата не внесена.

Неналежне виконання умов договору, а саме повне невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого Договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/826/18 та від 24.10.2019 у справі № 243/322/17).

Згідно ст. 8 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Згідно постанови Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №912/1592/20, суборенда земельної ділянки, виходячи з положень статті 8 Закону України «Про оренду землі», обмежується умовами договору оренди земельної ділянки та не може суперечити йому, а чинність договору суборенди припиняється при припиненні договору оренди земельної ділянки.

Отже, право суборенди земельної ділянки є похідним від права оренди земельної ділянки та не існує поза існуванням права оренди, а наявність договору суборенди за загальними правилами не може обмежувати чи перешкоджати реалізації орендарем його волевиявлення на зміну чи припинення орендних правовідносин.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим, неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору результату встановлює істотність порушення відповідачем його умов.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, тому позовна вимога про розірвання договору оренди землі від 21.09.2018 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

У зв`язку із розірванням договору оренди землі ТзОВ «Корнер Озерне» зобов`язане повернути її орендодавцю Ратнівській селищній раді.

Оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Договір оренди землі від 21.09.2018, укладений між Гірниківською сільською радою (правонаступником прав і обов`язків якої є Ратнівська селищна рада, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» () слід розірвати та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» повернути Ратнівській селищній раді земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0037, загальною площею 4,4419 га, яка знаходиться на території с. Броди. ур. Санише Ратнівської селищної ради.

Щодо наявності у прокурора підстав для звернення до суду з цим позовом, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що Ратнівська селищна рада не отримує передбачену договором оренди плату за землю. Таке порушення веде до спричинення суттєвої шкоди державним інтересам та підриву основ фінансово-економічної діяльності держави, оскільки до бюджету не надходять в повному обсязі кошти від оренди земельної ділянки. Також несплата коштів за користування вищевказаною земельною ділянкою безпосередньо завдає державі збитків.

Так, за інформаціями Ратнівської селищної ради №610/01-12/2-22 від 15.07.2022 та №1165/01-10/2-22 від 21.12.2022 остання повідомила, що за захистом порушених інтересів сільради, у зв`язку з невиконанням ТзОВ «Корнер Озерне» умов договору оренди земельної ділянки, до суду не зверталась та звертатись не буде.

Викладене свідчить, що Ратнівська селищна рада, як компетентний орган на здійснення представництва в суді законних інтересів держави, які порушуються, захист цих інтересів не здійснює, що є достатнім аргументом для підтвердження підстав представництва інтересів держави у даному випадку Ковельською окружною прокуратурою.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.99 №3-рп/99 прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови, саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Ратнівською селищною радою захисту порушених інтересів держави та наявність підстав для представництва органом прокуратури інтересів держави в суді, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 5368,00 грн. відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі від 21.09.2018 з кадастровим номером :02:006:0037, загальною площею 4,4419 га, яка знаходиться на території с. Броди. ур. Санише Ратнівської селищної ради, укладений між Гірниківською сільською радою (правонаступником прав і обов`язків якої є Ратнівська селищна рада, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» ().

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» (вул.Центральна,16-В, с.Гірники, Ратнівський р-н, Волинська обл., 44130, ) повернути Ратнівській селищній раді (вул.Центральна,19, смт.Ратне, Ковельський р-н, Волинська обл, 44101, ) земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0037, загальною площею 4,4419 га, яка знаходиться на території с. Броди. ур. Санише Ратнівської селищної ради.

4. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Корнер Озерне» (вул.Центральна,16-В, с.Гірники, Ратнівський р-н, Волинська обл., 44130, ) на користь Волинської обласної прокуратури (вул.Винниченка, 15, м.Луцьк, 43025, ) 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.05.2023.

Суддя І. О. Гарбар