ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

09.05.2023м. СумиСправа № 920/236/23

Суддя Господарського суду Сумської області Жерьобкіна Є.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 1578 від 08.05.2023) у справі № 920/236/23

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Укрспецмаш (вул. Промислова, буд. 6, м. Суми, 40007, )

про стягнення 4270324 грн 11 коп.

УСТАНОВИВ:

08.03.2023 до Господарського суду Сумської області звернувся позивач - фізична особа ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Укрспецмаш 4270324 грн 11 коп., з яких: 4210000 грн 00 коп. дивідендів, 33680 грн 00 коп. інфляційних втрат, 26644 грн 11 коп. 3% річних та судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2023, справу № 920/236/23 призначено судді Джепі Ю.А.

Суддею Господарського суду Сумської області Джепою Ю.А. заявлено самовідвід у справі № 920/236/23.

Ухвалою від 09.03.2023 суддя Господарського суду Сумської області Джепа Ю.А. задовольнила самовідвід у справі № 920/236/23, позовні матеріали передано на повторний автоматизований розподіл у порядку, який визначений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2023, справу призначено судді Жерьобкіній Є.А.

Ухвалою від 13.03.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/236/23. Призначив підготовче засідання на 12.04.2023, 11:45. Відповідачу надав п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 165 ГПК України. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Позивачу надав семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 ГПК України. Відповідачу надав семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення до ст. 167 ГПК України. Заяви, клопотання і заперечення подаються сторонами в письмовій формі.

У судовому засіданні 12.04.2023, за участю позивача та його представника, суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 10.05.2023, 12:00, повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання в порядку ст. 120 ГПК України.

08.05.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 1578 від 08.05.2023) у справі № 920/236/23, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Укрспецмаш (Україна, 40007, м. Суми, вул. Промислова, 6, ).

Подана заява мотивована тим, що ТОВ Конструкторське бюро Укрспецмаш, порушуючи вимоги ч. 4. ст. 26 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виплати дивідендів. Рішення про виплату дивідендів було прийнято 26.12.2019 (Протокол від 26.12.2019), відповідно до якого ухвалено про направлення 12000000 грн 00 коп. прибутку на виплату дивідендів пропорційно часткам учасників в статутному капіталі товариства, виплату дивідендів здійснювати частинами на підставі наказів, остаточний розрахунок провести не пізніше 20.12.2022. Відповідач не оскаржує факт наявності зобов`язань по виплаті дивідендів та частково здійснив таку виплату, проте, ухиляється від отримання кореспонденції, а саме: не отримав позовну заяву та ухвалу Господарського суду Сумської області про відкриття провадження у справі, що, на думку позивача, свідчить про перешкоджання правосуддю. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, у позивача є побоювання, що відповідачем будуть здійснені дії по відчуженню майна, що унеможливить виконання рішення суду, у зв`язку з чим, позивач вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на майно, що належать ТОВ Конструкторське бюро Укрспецмаш, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі. Забезпечення позову сприятиме ефективному захисту та поновленню порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та унеможливить невиконання чи ускладнення виконання рішення суду за умови задоволення позову. Таким чином, позивач вважає, що застосування такого заходу забезпечення позову, як арешт нерухомого майна, не створить перешкод в господарській діяльності відповідача.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду від 18 травня 2004 року у справі Продан проти Молдови суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За приписами ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

В силу положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову, та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, позивач вказує ухиляння ТОВ Конструкторське бюро Укрспецмаш від отримання кореспонденції, від виконання своїх зобов`язань, тому у позивача є побоювання, що ТОВ Конструкторське бюро Укрспецмаш будуть здійснені дії по відчуженню майна.

У заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази на підтвердження доцільності та необхідності забезпечення позову.

Суд зазначає, що саме лише посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для забезпечення позову.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У відповідності до статті 41 Конституції України кожен, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 1578 від 08.05.2023) у справі № 920/236/23, суд установив, що доводи позивача стосовно того, що ТОВ Конструкторське бюро Укрспецмаш може вчинити правочини щодо відчуження майна, мають характер припущень. Позивачем не подано жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем відповідних дій чи наміру (підготовки) до їх вчинення щодо розпорядження власним майном.

З огляду на викладене, у зв`язку з непідтвердженням доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову на підставі ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 1578 від 08.05.2023), за її необґрунтованістю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на позивача Фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Керуючись статтями 2, 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 1578 від 08.05.2023) у справі № 920/236/23.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана суддею 09.05.2023.

Суддя Є.А. Жерьобкіна