ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"18" квітня 2023 р. Справа№ 910/1925/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Денисенко О.М.,

від відповідача: Опанюк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеокорференції поза межами приміщення суду апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 (повний текст складено 26.12.2022)

у справі №910/1925/21 (суддя Підченко О.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

про стягнення збитків 7 224 514, 34 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 7 224 514,34 грн збитків (майнової шкоди) та 108 367,73 грн судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №910/1925/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023, позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 7 224 514,34 грн майнової шкоди та 108 367,71 грн витрат зі сплати судового збору.

08.12.2022 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із клопотанням про залучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл, за яким просив суд поновити пропущений строк для подання доказів та стягнути з відповідача на його користь 344 402,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 заяву Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про розподіл судових витрат задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 344 402,67 грн.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем докази та врахувавши доводи відповідача, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 344 402,67 грн. Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у відшкодуванні 344 402,67 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема п. 1 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (дала по тексту - ГПК України), оскільки суд не врахував, що певні витрати не пов`язані з розглядом даної справи, за наданими позивачем доказами послуги надавались в межах іншої справи №910/17897/20. Витрати за одну і ту ж послугу (виконані роботи) включені до різних рахунків №33191 та №33657. Також до складу судових витрат на професійну правничу допомогу неправомірно включені витрати за апеляційний перегляд ухвали.

Як зазначає апелянт, у наданих позивачем рахунках та деталізації по рахунках деякі послуги (виконані роботи) суперечать доказам. Витрачений час за надані послуги (виконані роботи) за представництво у судових засіданнях під час розгляду даної справи є завищеним за фактичний час судових засідань, про що свідчать протоколи судових засідань. Крім того, позивач не правомірно врахував у вартість послуг (гонорару) суму ПДВ, оскільки за умовами укладених Договорів до розміру почасової ставки спеціалістів адвокатського об`єднання вже включено ПДВ.

За твердженням апелянта судом першої інстанції не було досліджено, яким саме документом були встановлені ставки для кожного спеціаліста адвокатського об`єднання. Також судом проігноровано те, що вартість послуг визначена у національній валюті, тоді як за умовами Договорів вартість послуг адвоката визначається у євро.

Відповідач вважає, що дана справа не є складною, що свідчить про не співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 07.02.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1921/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1921/21 залишено без руху. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1921/21. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 17.03.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.03.2023 о 12 год. 10 хв. 04.04.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, за яким позивач просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк на подання відзиву, залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

В обґрунтування пропуску строку на подання відзиву позивач посилається на те, що поштове відправлення №995 АТ «Укрпошта» замість Північного апеляційного господарського суду було доставлено до Головного управління ДПС у м. Києві, на підтвердження чого надано копію Акта про повернення листа без реєстрації (м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) №48/26-15-32-01-06, роздруківку з сайту АТ «Укрпошта» по поштовому відправленню №995, опис вкладення за поштовим відправленням №995.

За приписами ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши надані позивачем докази, дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску строку на подання позивачем відзиву на апеляційну скаргу відповідача та приймає його до розгляду.

Згідно письмового відзиву на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, посилаючись на те, що відповідач у своїй апеляційній скарзі не спростував вірних висновків суду першої інстанції.

У судових засіданнях 28.03.2023 та 11.04.2023 протокольними ухвалами оголошувалась перерва.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.04.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні 18.02.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Конституцією України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (ст. 59).

За приписами ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову/апеляційної скарги, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI).

Відповідно до ст. 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 02.03.2020 між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» (надалі - Юридична фірма») та Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (надалі - Клієнт) укладено Договір №АСК/-184 про надання правової допомоги (далі по тексту - Договір №АСК/-184), за умовами якого Юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах, визначених цим Договором та «Умови надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (надалі - Умови надання послуг), які є невід`ємною частиною цього Договору. (т. 3 а.с. 13-15).

Розділом 5 Договору №АСК/-184 сторони за Договором узгодили, що вартість послуг Юридичної фірми, що надаються відповідно до цього Договору, визначається згідно з Умовами надання послуг (п. 5.1 Договору №АСК/-184).

Розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг, та на підставі виставлених Юридичною фірмою рахунків (п. 5.2 Договору №АСК/-184).

Рахунки та послуги, що надаються за цим Договором, виставляються Юридичною фірмою у розрізі кожної окремої справи (п. 5.3 Договору №АСК/-184).

Акт здачі-приймання виконаних робіт надається Клієнту протягом 3-х робочих днів з моменту оплати за відповідним рахунком. Акт повинен містити розшифровку (деталізацію) наданих послуг. Одиниця виміру в Акті визначається «гривня» (п. 5.4 Договору №АСК/-184).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками Сторін та діє до 31.12.2020 (п. 8.1 Договору №АСК/-184).

04.01.2021 між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» (надалі - Юридична фірма») та Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (надалі - Клієнт) укладено Договір №2114-494 про надання правової допомоги (далі по тексту - Договір №2114-494), за умовами якого Юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах, визначених цим Договором та «Умови надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (надалі - Умови надання послуг), які є невід`ємною частиною цього Договору. (т. 3 а.с. 19-21).

Розділом 5 Договору №2114-494 сторони за Договором узгодили, що вартість послуг Юридичної фірми, що надаються відповідно до цього Договору, визначається згідно з Умовами надання послуг (п. 5.1 Договору №2114-494).

Розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг в національній валюті України, тарифи розраховуються по курсу НБУ на дату формування рахунку на оплату (п. 5.2 Договору №2114-494).

Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками Сторін та діє до 31.12.2021 (п. 8.1 Договору №2114-494).

16.12.2021 між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» (надалі - Юридична фірма») та Приватним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (надалі - Клієнт) укладено Договір №2492-494 про надання правової допомоги (далі по тексту - Договір №2492-494), за умовами якого Юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах, визначених цим Договором та «Умови надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (надалі - Умови надання послуг), які є невід`ємною частиною цього Договору. (т. 3 а.с. 25-27).

Розділом 5 Договору №2492-494 сторони за Договором узгодили, що вартість послуг Юридичної фірми, що надаються відповідно до цього Договору, визначається згідно з Умовами надання послуг (п. 5.1 Договору №2492-494).

Розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг в національній валюті України, тарифи розраховуються по курсу НБУ на дату формування рахунку на оплату (п. 5.2 Договору №2492-494).

Договір набуває чинності з 01.01.2021, але не раніше його підписання повноважними представниками Сторін та діє до 31.12.2022 (п. 8.1 Договору №2492-494).

Крім того, між Юридичною фірмою та Клієнтом підписано Умови надання послуг, які діють з 01.03.2011 (т. 3 а.с. 16-18, 22-24, 28-30), за якими Сторони узгодили наступне:

- вартість послуг «Ілляшев та Партнери», якщо інше не обумовлено з Клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки, встановленої «Ілляшев та Партнери» для Виконавця, та часу, витраченого за завданням Клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна;

- вартість послуг за час, витрачений Виконавцем на поїздки у справах Клієнта, перебування в робочий час у справах Клієнта в іншому місці за межами офісу «Ілляшев та Партнери», протягом якого завдання Клієнта не виконувалось з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 до 22.00 незалежно від того, чи є такий день робочим) розраховується, виходячи з 50 % почасової ставки, встановленої для Виконавця;

- очікування в будь-якому місці за межами офісу «Ілляшев та Партнери» враховується як виконання завдання;

- у випадку одночасного виконання завдання кількома Виконавцями (спільна участь у судових засіданнях, зустріч з Клієнтом, внутрішньо офісні наради тощо) вартість послуг розраховується окремо для кожного Виконавця, виходячи з почасової ставки, встановленої «Ілляшев та Партнери» для кожного Виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання Клієнта (розділ 5 Умов надання послуг - визначення вартості послуг (гонорару);

- «Ілляшев та Партнери» встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару «Ілляшев та Партнери». Зазначена ставка може час від часу змінюватись партнерами «Ілляшев та Партнери» на свій власний розсуд. Клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів «Ілляшев та Партнери» та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів «Ілляшев та Партнери» становить від 120 ЄВРО до 360 ЄВРО (з ПДВ) - розділ 6 Умов надання послуг - почасові ставки спеціалістів).

Розділом 9 Умов надання послуг - витрати та їх відшкодування Сторони узгодили наступні послуги: витрати на телефонний зв`язок, витрати на ксерокопіювання, витрати на послуги перекладача, витрати на послуги нотаріуса, витрати на поштовий зв`язок, витрати на кур`єрські послуги, витрати на проїзд автомобілем, витрати на проїзд іншими видати транспорту (крім автомобіля), витрати у відрядження, адміністрування витрат.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, об`єднана палата Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

На підтвердження наданих послуг (виконаних робіт) позивачем надано суду Акт №235 здачі-прийняття виконаних робіт від 07.07.2021, рахунок №31313 від 23.12.2020, в якому зазначено вид робіт - юридичні послуги згідно Договору №АСК/-184 від 02.03.2020, деталізацію рахунку №31313 від 23.12.2020; Акт №268 здачі-прийняття виконаних робіт від 19.07.2021, рахунок №32233 від 22.03.2021, в якому зазначено вид робіт - юридичні послуги згідно Договору №2114-494 від 04.01.2021, деталізацію рахунку №32233 від 22.03.2021; Акт №290 здачі-прийняття виконаних робіт від 10.08.2021, рахунок №32666 від 21.04.2021, в якому зазначено вид робіт - юридичні послуги згідно Договору №2114-494 від 04.01.2021, деталізацію рахунку №32666 від 21.04.2021; Акт №313 здачі-прийняття виконаних робіт від 21.09.2021, рахунок №33022 від 21.05.2021, в якому зазначено вид робіт - юридичні послуги згідно Договору №2114-494 від 04.01.2021, деталізацію рахунку №32022 від 21.05.2021; Акт №163-1 здачі-прийняття виконаних робіт від 01.06.2021, рахунок №33191 від 01.06.2021, в якому зазначено вид робіт - юридичні послуги згідно Договору №2114-494 від 04.01.2021, деталізацію рахунку №33191 від 01.06.2021; Акт №393 здачі-прийняття виконаних робіт від 29.11.2021, рахунок №33657 від 19.07.2021, в якому зазначено вид робіт - юридичні послуги згідно Договору №2114-494 від 04.01.2021, деталізацію рахунку №33657 від 19.07.2021; Акт №526 здачі-прийняття виконаних робіт від 14.11.2022, рахунок №38325 від 14.11.2021, в якому зазначено вид робіт - юридичні послуги згідно Договору №2114-494 від 04.01.2021, деталізацію рахунку №38325 від 11.01.2022. (т. 3 а.с. 31-60).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, саме суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи був їх розмір обґрунтованим.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Відповідач у суді першої інстанції заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та просив суд першої інстанції зменшити розмір таких витрат до 10 000,00 грн, посилаючись на те, що надані позивачем докази мають неточності, обсяги виконаних робіт (наданих послуг) та почасові ставки виконавців є завищеними, недоведеність позивачем розумності, реальності та співмірності розміру таких витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

ЄСПЛ вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» та у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015).

У рішення від 18.02.2022 у справі «Чоліч проти Хорватії» ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).

В цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19.

Отже, суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Аналогічний правовий висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20.

Судом апеляційної інстанції, при апеляційному перегляді ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21, встановлено, що у деталізації до рахунку №31313 від 23.12.2020 згідно Акта №235 від 07.07.2021 було допущено арифметичну помилку, замість 12,4 год. Адвокатом Денисенко О.М. було витрачено 12,3 год. Крім того, вказано послугу - відправка апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.10.2020 у справі №910/17179/18 (відповідач, суд) сума 3,05 Євро та адміністрування таких послуг (10%) 0,31 Євро, що не стосується даної справи, а тому не підлягає до стягнення.

Згідно деталізації до рахунку №32233 від 22.03.2021 згідно Акта №268 здачі-прийняття виконаних робіт від 19.07.2021 вказано послугу - підготовка інформації довідки у справі №910/1925/21, яка в матеріалах справи відсутня. Також у вказаній деталізації містяться види робіт та витрати на кур`єрські послуги, та поштову відправку, які стосуються іншої справи, кур`єрські послуги взагалі не містять ідентифікації щодо справи, в межах якої понесені такі витрати.

До рахунку №32233 від 22.03.2021 згідно Акта №268 здачі-прийняття виконаних робіт від 19.07.2021 включено послуги (роботи) в межах справи №910/17897/20, отже надані послуги не стосуються справи №910/1925/21, що не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України.

До рахунку №32666 від 21.04.2021 згідно Акта №290 здачі-прийняття виконаних робіт від 10.08.2021 включено послугу представництво інтересів ПрАТ «СК «Укррічфлот» у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва у справі №910/1925/21 - дата 12.03.2021, виконавець Денисенко О.М., час - 1,8 год, дорога - 0,6 год. Судом апеляційної інстанції досліджено протокол судового засідання від 12.03.2021 та встановлено, що судове засідання тривало з 13:13:37 до 13:20:21, розгляд справи №910/1925/21 було призначено на 12.03.2021 на 12:00, отже враховуючи час очікування та фактичний час проведення судового засідання, визначений заявником час є завищеним на 0,6 год. Крім того, до деталізації до рахунку №32666 від 21.04.2021 включено кур`єрські послуги, поштові послуги, сплату судового збору та адміністрування таких послуг, проте такі послуги не стосуються даної справи.

Включена до рахунку №33022 від 21.05.2021 згідно Акта №313 здачі-прийняття виконаних робіт від 21.09.2021 послуга щодо опрацювання документів відносно оплати бортових зборів суднами ПрАТ «СК «Укррічфлот» при здійсненні НРР за схемою «борт-борт» на РПП №2 документально не підтверджена, а тому до стягнення не підлягає.

Судом апеляційної інстанції досліджено протокол судового засідання від 09.04.2021 та встановлено, що судове засідання тривало з 12:49:33 до 12:58:28, розгляд справи №910/1925/21 було призначено на 09.04.2021 на 11:20, тоді як заявником вказано 2,1 год., дорога 0,6 год. отже враховуючи час очікування та фактичний час проведення судового засідання, визначений заявником час є завищеним на 0,7 год.

Крім того, до деталізації рахунку №33022 від 21.05.2021 згідно Акта №313 здачі-прийняття виконаних робіт від 21.09.2021 включено витрати на поштові послуги, які стосуються іншої справи та кур`єрські послуги, які не містять ідентифікації для визначення, в межах якої справи надано такі послуги, та адміністрування таких послуг, що також виключає можливість стягнення таких витрат.

До рахунку №33657 від 19.07.2021 згідно Акта №393 здачі-прийняття виконаних робіт від 29.11.2021 включено послугу з опрацювання апеляційної скарги ДП «АМПУ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2021 та підготовка відзиву на цю скаргу у справі №910/1925/21 та підготовка документів, водночас згідно рахунку №33191 від 01.06.2021 до Акта №163-1 здачі-прийняття виконаних робіт від 01.06.2021 також включено послугу з опрацювання апеляційної скарги ДП «АМПУ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2021 та підготовка відзиву на цю скаргу у справі №910/1925/21 та підготовка документів, що свідчить про те, що заявник двічі включив одну й ту ж послугу до двох Актів здачі-прийняття виконаних робіт та рахунків. Крім того, послуги зазначені у рахунку №33657 від 19.07.2021 згідно Акта №393 здачі-прийняття виконаних робіт від 29.11.2021 поглинаються однією послугою, а саме опрацювання апеляційної скарги, підготовка відзиву на неї та підготовка документів.

Водночас, понесені судові витрати у зв`язку із апеляційним переглядом мають вирішуватися у суді апеляційної інстанції. Зважаючи на положення про те, що суд апеляційної та касаційної інстанцій має вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, здійснених у зв`язку з переглядом справи, Верховний Суд дотримується позиції, що особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені (постанова Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі № 916/24/18).

До рахунку №38325 від 14.11.2022 згідно Акта №526 здачі-прийняття виконаних робіт від 11.11.2022 включено послуги з опрацювання матеріалів справи та підготовка клопотання про залучення копій судових рішень у справі №910/17897/20, у справі №1925/21 та підготовка конспекту вступного слова у справі №910/17897/20, у справі №910/1925/21, які не підтверджені жодним доказом, що виключає можливість визначити витрачений адвокатом час на надання такої послуги (виконання робіт). Крім того, не зрозумілим є формулювання такої послуги, з огляду на те, що Виконавцем вказано номери двох судових справ, що виключає можливість віднести вказану послугу до послуги, наданої в межах справи №910/1925/21.

До рахунку №38325 від 14.11.2022 згідно Акта №526 здачі-прийняття виконаних робіт від 11.11.2022 включено послугу представництво інтересів ПрАТ «СК «Укррічфлот» у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва у справі №910/1925/21 - дата 06.10.2022, виконавець Денисенко О.М., час - 1,8 год, дорога - 0,6 год. Судом апеляційної інстанції досліджено протокол судового засідання від 06.10.2022 та встановлено, що судове засідання тривало з 13:03:16 до 13:19:36, розгляд справи №910/1925/21 було призначено на 06.10.2022 на 12:20, отже враховуючи час очікування та фактичний час проведення судового засідання, визначений заявником час є завищеним на 0,8 год.

Також до вказаного рахунку включено послугу представництво інтересів ПрАТ «СК «Укррічфлот» у судовому засіданні в Господарському суді міста Києва у справі №910/1925/21 - дата 10.11.2022, виконавець Денисенко О.М., час - 1,5 год, дорога - 0,6 год. Судом апеляційної інстанції досліджено протокол судового засідання від 06.10.2022 та встановлено, що судове засідання тривало з 11:54:06 до 12:47:66, розгляд справи №910/1925/21 було призначено на 10.11.2022 на 11:50, отже враховуючи час очікування та фактичний час проведення судового засідання, визначений заявником час є завищеним на 0,5 год.

Посилання відповідача на те, що у рахунку №38325 від 14.11.2022 вказано, що юридичні послуги надано згідно Договору №2114-494 від 04.01.2021, строк дії якого закінчився 31.12.2021, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки фактично послуги надано за Договором №2492-494 від 16.12.2021, про що зазначено в Акті №526 здачі-прийняття виконаних робіт від 14.11.2022. Щодо Акта №235 здачі-прийняття виконаних робіт від 07.07.2021, в якому міститься посилання на Договір №АСК/-184 від 02.03.2020, строк дії якого закінчився 31.12.2022, то згідно деталізації до рахунку №31313 від 23.12.2020 послуги фактично надано у листопаді 2020 року, тобто в межах дії Договору №АСК/-184.

Допущені адвокатом в оформленні документів про надання правничої допомоги недоліки не можуть бути підставою для відмови у стягненні фактично понесених витрат на правничу допомогу, а свідчать лише про наявність недоліків при оформленні адвокатом документів. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №747/839/18, від 22.02.2022 у справі №910/389/21. При цьому до рахунків №32666 від 21.04.2021, №33022 від 21.05.2021, №38325 від 14.11.2022 включено послугу на дорогу, тоді як доказів на підтвердження вказаної послуги не надано. Таким чином, вказані послуги є непідтвердженими, задоволенню не підлягають. Такої ж думки дотримується Верховний Суд у додаткових постановах від 26.04.2021 у справі №910/9243/20, від 02.08.2022 у справі №903/620/21.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до Актів здачі-прийняття виконаних робіт №235 від 07.07.2021, №268 від 19.07.2021, 290 від 10.08.2021, №313 від 21.09.2021, 163-1 від01.06.2021, №393 від 29.11.2021, рахунків №31313 від 23.12.2020, №32233 від 22.03.2021, №32666 від 21.04.2021, №33022 від 21.05.2021, №33191 від 01.06.2021, №33657 від 19.07.2021 включено ПДВ, тоді за Умовами надання послуг до почасової ставки всіх спеціалістів «Ілляшев та Партнери» вже включено ПДВ.

Доводи апелянта про те, що вартість послуг визначена у національній валюті, тоді як за умовами Договорів вартість послуг адвоката визначається у євро, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки у відповідності до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Посилання представника позивача на зміну форми оподаткування Адвокатського об`єднання не заслуговують на увагу суду, оскільки таке твердження нічим не обґрунтоване та документально не підтверджене.

Посилання апелянта на те, що справа №910/1925/21 не є складною, а тому заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки визначеність складності справи відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому судом апеляційної інстанції встановлено характер спірних правовідносин та предмет позову - стягнення збитків, що свідчить про складність даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

В порушення вищезазначених приписів судом першої інстанції не було досліджено фактичних обставин справи наданих позивачу Адвокатським об`єднанням послуг (виконаних робіт), обсягу таких послуг (робіт), часу витраченого Адвокатським об`єднанням на надання послуг (виконання робіт), що призвело до прийняття неправомірного судового рішення, що є підставою для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі №910/1925/21.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, заява позивача про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 186 308,67 грн витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 158 904,00 грн слід відмовити.

Крім того, в порушення вимог ст. 244 ГПК України суд першої інстанції прийняв судове рішення у формі додаткової ухвали.

Статтею 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи те, що за результатами розгляду даної справи, судом першої інстанції було ухвалено рішення, то при вирішенні питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), суд першої інстанції за результатами розгляду заяви позивача про розподіл судових витрат мав ухвалити додаткове рішення.

Допущене судом першої інстанції порушення є порушенням норм процесуального права, що є додатковою підставою для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 у справі №910/1925/21.

За Законом України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права (ст. 17).

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам учасникам справи із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» підлягає задоволенню частково, ухвала Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 підлягає скасуванню, з ухваленням додаткового рішення, яким заяву позивача задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 186 308,67 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі №910/1925/21 скасувати та ухвалити додаткове рішення, яким заяву Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» задовольнити частково.

3. Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (04071, м. Київ, вул. Електриків, 8, поштова адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 11, ) 186 308,67 грн (сто вісімдесят шість тисяч триста вісім гривень 67 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/1925/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.05.2023 після виходу головуючого судді Владимиренко С.В. з відпустки.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська