УХВАЛА

10 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 908/1960/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Студенець В.І.

розглянувши касаційну скаргу The company "LRS GmbH" (Компанія ЛРС ГмбХ)

на рішення Господарського суду Запорізької області

(суддя - Корсун В.Л.)

від 14.12.2020

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Кощеєв І.М., судді - Орєшкіна Е.В., Березкіна О.В.)

від 30.03.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Огнеупор-Індустрія"

до The company "LRS GmbH" (Компанія ЛРС ГмбХ)

про стягнення 60 100,00 євро, що за курсом НБУ еквівалентно 1 986 166,77 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Огнеупор-Індустрія" (далі - Товариство) звернулося до The company "LRS GmbH" (далі - Компанія) з позовом про стягнення 60 100,00 євро, що за курсом НБУ еквівалентно 1 986 166,77 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Компанією зобов`язань за Контрактом № 29/01/2018 від 29.01.2018 (далі - Контракт) у частині оплати виконаних Товариством робіт за актом приймання від 29.03.2018 на загальну суму 60 100,00 євро та відповідно до виставленого рахунку № 2 від 29.03.2018 на вказану суму.

3. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023, позов задоволено частково: стягнуто з Компанії на користь Товариства - 60 100,00 євро, що за розрахунком за курсом НБУ станом на 26.09.2018 еквівалентно 1 986 165,93 грн основного боргу та 29 792,47 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено, оскільки позивачем був проведений розрахунок 60 100,00 Євро за курсом НБУ станом на 26.09.2018 некоректно.

4. Суд першої інстанції встановив, що Товариство у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Контрактом, що підтверджується підписаним з обох сторін та засвідченим печатками актом виконаних робіт від 29.03.2018, а Компанія, у свою чергу, не розрахувалася в повному обсязі відповідно до вказаного Контракту. Підстави для припинення зобов`язання за Контрактом, які визначено главою 50 ЦК України, відсутні.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, врахувавши обставини, встановлені постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у справі № 908/2130/20, які відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України мають преюдиціальне значення для справи, яка переглядається. Так, у цій постанові суд відмовив у визнанні недійсним Контракту та додаткових угод до нього, з огляду на відсутність підстав для застосування положень статей 203, 215 ЦК України, через вчинення Компанією фактичних дій, направлених на схвалення правочину, а не з підстав неукладеності правочину, схвалення якого Компанією не відбулось.

Надходження обладнання на виконання Контракту та специфікації №1 до нього на територію України підтверджується дослідженими первинними документами, що свідчить про вчинення відповідачем дій на схвалення цього Контракту.

5. 17.04.2023 Компанія надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області в новому складі суду.

6. На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України підстави, на яких подається касаційна скарга, скаржник визначає пункти 1, 3 та 4 частини другої статті 287 цього Кодексу.

7. В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги, передбачених підставою касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм статей 203, 207, 215 ЦК України, оскільки безпідставно врахували обставини, які встановлені постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у справі № 908/2130/20, щодо схвалення правочину відповідно до статті 241 ЦК України, та не врахували висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц та Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 385/344/16-ц, що відсутність волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним; коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений; підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідач вважає помилковим посиланням суду апеляційної інстанції на положення статті 92 ЦК України, оскільки Компанія є юридичною особою, яка зареєстрована відповідно до законодавства Німеччини, тому цивільна дієздатність Компанії повинна визначатися не за українським законодавством, а за німецьким. Так, волевиявлення від імені Компанії має право здійснювати тільки її генеральний директор, яким з 25.07.2016 був Александр Фріз, а отже волевиявлення відповідача на укладання Контракту та додаткових угод до нього могло бути здійснене тільки шляхом підписання їх Александром Фрізом або іншою уповноваженою ним особою на підставі довіреності.

Скаржник зазначає, що висновками державного спеціаліста по державному адмініструванню FTS Forensische Text und Schriftanalysen GmbH, судово-медичним графологічним міжнародним експертом паном Клаусом М. Мюллером та судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Ніколайчук Т.В. № 3207-21 від 20.09.2021 було встановлено, що всі підписи на Контракті, специфікації № 1 до нього, додаткових угодах та акті виконаних робіт від 29.03.2018 виконані не Александром Фрізем, що свідчить про неукладеність зазначених правочинів та відсутності дій з боку Компанії в особі уповноважених нею осіб на схвалення таких правочинів в майбутньому.

8. Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник вважає, що відсутні висновки Верховного Суду з наступних питань:

- застосування норм права, передбачених статтею 241 ЦК України у взаємозв`язку з положеннями статті 203, частин другої та четвертої статті 207, статті 215 ЦК України, оскільки подальші дії направлені на схвалення правочину, який був підписаний не особою, зазначеною в ньому, також були вчинені від імені сторони правочину особою, яка не мала таких повноважень і не була уповноважена на таке представництво, адже відсутність підпису уповноваженої особи (в даному випадку генерального директора LRS) свідчить про те, що і подальші дії, які вчинялися від імені LRS, не були погоджені уповноваженою особою LRS;

- застосування норм статей 119, 120, 180 ГПК України в частині прав і строків для пред`явлення зустрічної позовної заяви з урахуванням забезпечення права сторони на доступ до правосуддя, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Скаржник вважає, що зустрічний позов про визнання недійсним Контракту та додаткових угод до нього доцільно було розглядати одночасно з позовом про стягнення заборгованості у цій справі.

9. Також підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди попередніх інстанцій порушили норми пунктів 1, 2, 4, 6, 7 частини третьої статті 2, частин першої статей 76, 77, 78, частини другої статті 86 ГПК України, зокрема:

1) суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви про відвід судді Корсуна В.Л., а суд апеляційної інстанції не врахував законність підстав для відводу цього судді, а саме порушення судом норм процесуального права та його упереджені дії по відношенню до відповідача, що порушували права останнього на доступ до правосуддя (пункт 2 частини першої статті 310 ГПК України);

2) суди не дослідили зібрані у справі докази, а саме:

- відповіді Запорізького обласного центру зайнятості від 26.08.2020 № 2458/01-22 на адвокатський запит АБ "ОЛЕКСАНДРА РИСІНА" від 10.08.2020 № 10, згідно з якого позивач не звертався до Запорізького обласного центру зайнятості з метою отримання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні;

- відповіді на адвокатські запити АБ "ОЛЕКСАНДРА РИСІНА" №№ 13, 14, 15 від 10.08.2020 на адресу громадян Республіки Казахстан ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтверджували, що в 2018 році вони не працювали у позивача і не виконували від його імені роботи на АМКР за спірним Контрактом;

- відповіді на запит представника LRS GmbH в Республіці Казахстан юриста палати юридичних консультантів м. Нур-Султан Абеуова А.Б. стосовно вищезазначених громадян Республіки Казахстан, щодо яких була надана відповідь Департаментом державних доходів по Карагандинській області Комітету державних доходів Міністерства фінансів Республіки Казахстан від 20.08.2020 № ДГД-05-1-18/8984, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в 2018 році працювали і отримували доходи в Республіці Казахстан, що повністю спростовує надані позивачем докази на підтвердження того, що вони в 2018 році працювали на підприємстві позивача і виконували роботи від імені позивача на території АМКР (пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України);

3) суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання Компанії про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з підстав, передбачених частиною першою статті 177 ГПК України, при цьому, без будь-яких обмежень на стадії розгляду справи по суті прийняв відзив, який був наданий останнім, і відповідно клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, було додатком до цього відзиву. Також, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, залишено клопотання Компанії від 07.09.2020 про витребування доказів в порядку статті 81 ГПК України без процесуального вирішення (пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України);

4) суди встановили обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення справи, на підставі недопустимих доказів, оскільки суд першої інстанції прийняв докази надані Товариством, які стосуються його взаємовідносин з компанією "ЛОЗА КЗ" (Казахстан), яка не була стороною за спірним Контрактом, а колишній її директор Сорокін Д.А. зазначав у поясненнях, що ця компанія укладала договори оренди обладнання з урахуванням того, що воно буде використовуватися безпосередньо позивачем по його контрактам з АМКР та компаніями групи Метінвест в Україні, а не по договорам субпідряду з іншими компаніями, в тому числі з відповідачем. Суд апеляційної інстанції хоча в своїй постанові не посилався на ці докази, проте не прийнявши рішення про скасування незаконного рішення суду першої інстанції фактично погодився з цими обставинами і не спростував їх у своїй постанові (пункт 4 частини третьої статті 310 ГПК України).

10. З огляду на зміст касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, ураховуючи її відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні, тому відкриває касаційне провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.

11. Крім того, скаржник подав клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень. В обґрунтування посилається на те, що 11.04.2023 суд першої інстанції видав наказ про примусове виконання рішення, який буде виконуватися в Німеччині, і в разі задоволення касаційної скарги, в подальшому може ускладнитися поворот виконання оскаржуваних судових рішень та повернення стягнутих сум, враховуючи в тому числі обмеження щодо перерахування валютних цінностей за межі території України, що діють на період впровадження воєнного стану.

12. Частиною першою статті 332 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

13. Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення суду.

14. Розглянувши клопотання Компанії про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, зважаючи на те, що внаслідок їх виконання поворот виконання може бути утрудненим, з огляду на стягнення коштів з нерезидента України та можливих обмежень у зв`язку з введенням воєнного стану, Верховний Суд вважає за доцільне зупинити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 у справі № 908/1960/18 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

15. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.05.2023 у зв`язку з відпусткою судді Вронської Г.О. для розгляду справи № 908/1960/18 визначено склад суду: Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Студенець В.І.

Керуючись нормами статей 234, 288, 290, 294, частини четвертої статті 197, пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287, частини третьої статті 301, статті 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 908/1960/18 за касаційною скаргою The company "LRS GmbH" (Компанія ЛРС ГмбХ) на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023.

2. Призначити до розгляду касаційну скаргу The company "LRS GmbH" (Компанія ЛРС ГмбХ) у справі № 908/1960/18 на 13 червня 2023 року о 10:20 год у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 2 (кабінет № 209).

3. Задовольнити клопотання The company "LRS GmbH" (Компанія ЛРС ГмбХ) та зупинити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 14.12.2020 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2023 у справі № 908/1960/18 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

4. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

5. Встановити позивачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 31 травня 2023 року.

6. Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

7. Витребувати з Господарського суду Запорізької області або Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/1960/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

В. Студенець

До уваги учасників судового процесу!

Суди продовжують працювати. Проте в умовах воєнного стану проведення відкритих судових засідань має певні особливості щодо належного повідомлення учасників процесу про час та місце судових засідань, явки до суду та забезпечення безпеки відвідувачів. Неявка сторін з невідомих причин може завадити своєчасному розгляду справи навіть за умови явки представників інших сторін.

Просимо дотримуватися процесуальних норм, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу:

- максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України;

- за відсутності нагальної потреби в участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду подати клопотання про розгляд справи без участі учасників справи, а за наявності такої потреби - повідомити про це суд.

Про свій вибір просимо завчасно повідомити суд поштою чи в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису на електронну адресу суду () або використати для цього підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

Звертаємо увагу на особливості розгляду справи в особливий період (на період дії правового режиму воєнного стану) та порядок дій учасників судового процесу під час сигналу "Повітряна тривога":

- після надходження сигналу "Повітряна тривога" розгляд справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні, не здійснюється. У судовому засіданні буде оголошуватися перерва;

- розгляд справ відбудеться через 30 хвилин після відбою тривоги у порядку черговості відповідно до переліку справ, призначених до розгляду у відкритому судовому засіданні. У разі, якщо повітряна тривога триватиме після 15:00 год, судові справи будуть зняті з розгляду. Про дату, час і місце наступного судового засідання учасники справи будуть повідомлені ухвалою;

- найближча до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (вул. О. Копиленка, 6) захисна споруда, визначена Київською міською державною адміністрацією, для укриття населення під час сигналу "Повітряна тривога", розташована на: вул. Лейпцизька,2 (2-ий під`їзд). Захисними спорудами визначено також станції метро "Печерська" та "Арсенальна";

- до повідомлення про закінчення повітряної тривоги заборонено пропуск учасників судового процесу на територію Верховного Суду;

- якщо за об`єктивних обставин учасник справи не може прибути в судове засідання після відбою тривоги, рекомендовано подати клопотання про відкладення судового засідання з наведенням поважних причин або про проведення відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Касаційний господарський суд