СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Харків Справа № 913/157/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю прокурора - Хряк О.О., прокурор відділу прокуратури Харківської області, службове посвідчення №072721 видане 01.03.23 (в залі суду);

інші учасники справи в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" (вх. №616 Л/1)

на ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 (повний текст ухвали складений 20.03.2023, суддя Андрій Секірський)

за результатом розгляду заяви про забезпечення доказів

у справі №913/157/22

за позовом заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури, м. Лисичанськ Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у відповідних правовідносинах:

1.Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

2.Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал", м. Лисичанськ Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна", м. Ковель Волинської області

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 1 681 903 грн 25 коп,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року заступник керівника Лисичанської окружної прокуратури звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області та Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна", в якому просить:

- визнати недійсною додаткову угоду від 13.04.2020 № 5 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 13.01.2020 № 1-Е;

- визнати недійсною додаткову угоду від 13.10.2020 № 12 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 13.01.2020 № 1-Е;

- визнати недійсною додаткову угоду від 24.12.2020 № 17 в частині положень Специфікації від 24.12.2020 № 3, якими встановлено ціну за одиницю товару - електричної енергії у березні 2020 року в розмірі 2 грн 34 коп. та у вересні 2020 року - січні 2021 року у розмірі 2 грн 36 коп.;

- визнати недійсною додаткову угоду від 20.01.2021 № 18 в частині положень Специфікації від 20.01.2021 № 5, якими встановлено ціну за одиницю товару - електричної енергії у березні 2020 року в розмірі 2 грн 34 коп. та у вересні 2020 року - лютому 2021 року у розмірі 2 грн 36 коп.;

- визнати недійсною додаткову угоду від 01.03.2021 № 20 в частині положень Специфікації від 01.03.2021 № 6, якими встановлено ціну за одиницю товару - електричної енергії у березні 2020 року в розмірі 2 грн 34 коп., у вересні 2020 року - до 15 березня 2021 року у розмірі 2 грн 36 коп.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" на користь Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" кошти в сумі 1 681 903,25грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" про забезпечення доказів від 13.03.2023 №6 залишено без розгляду.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що відповідачем пропущений встановлений процесуальний строк для подання заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування, а також не наведено поважних причин пропуску такого строку, з урахуванням чого відповідач втратив право на звернення до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів, а також на вчинення судом процесуальних дій, пов`язаних з розглядом вказаної заяви по суті.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22 у задоволенні позовних вимог заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у відповідних правовідносинах Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання недійсними додаткових угод відмовлено. Позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" на користь Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" коштів в сумі 1 681 903,25грн залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" про забезпечення доказів. Одночасно апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» посилалось на те, що:

- відсутність у Лисичанської окружної прокуратури та ЛКСП «Лисичанськводоканал» додаткових угод, які є предметом судового розгляду є обставиною, яка дає сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів;

- позовна заява заступника керівника Лисичанської окружної прокуратору Луганської області не містить жодних допустимих доказів, у тому числі у зв`язку із їх не засвідченням в порядку встановленому законом;

- судом першої інстанції безпідставно зазначено про те, що відповідачем пропущений строк на подачу заяви про забезпечення доказів, оскільки до наведеної заяви було додано клопотання про поновлення пропущеного строку, враховуючи поважність причин його пропуску;

- місцевим господарським судом було зазначено про те, що договір про постачання електричної енергії споживачу від 13.01.2020 № 1-Е та додаткові угоди до нього відповідно до приписів Закону України «Про публічні закупівлі» оприлюднені в електронній системі публічних закупівель Prozorro та є у відкритому доступі, однак наведені документи не є електронними доказами, фото не відповідають оригіналу, не засвідчені електронним підписом відповідача та ЛКСП «Лисичанськводоканал».

Системою автоматизованого розподілу справ між суддями відповідно до протоколу від 03.04.2023 для розгляду справи №913/157/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 у справі №913/157/22 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" (вх. №616 Л/1) на ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22; призначено справу до розгляду на "09" травня 2023 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; доведено до відома учасників справи про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі "Електронний суд"; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали, але не пізніше надходження до суду 25.04.2023.

25.04.2023 від прокуратури до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22 - без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції прокуратура посилається на те, що:

- до позовної заяви прокурором додані завірені належним чином копії документів на обґрунтування доводів та позовних вимог прокурора, зокрема і копії додаткових угод №№5,12,17,18,20 до Договору №1-Е від 13.01.2020 року та оригінали доказів відправлення сторонам (описи вкладення у цінні листи); зазначені документи наявні у відкритому доступі у системі онлайн закупівель Prozorro за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-11-22000633-a, про що прокурором вказано у позовній заяві;

- оригінали доказів, про забезпечення та витребування яких просив у заяві №6 від 13.03.2023 відповідач (додаткові угоди), а саме, другий примірник кожної з угод, є у розпорядженні відповідача, оскільки він його підписав, засвідчив печаткою організації та прийняв до виконання;

- місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у даному випадку відсутні підстави для визнання причин пропуску відповідачем процесуального строку поважними, оскільки у відповідача було достатньо часу для підготовки своєї правової позиції, підготовки та подання до суду відзиву на позовну заяву, та за необхідності - клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити у їх задоволенні, оскаржувану ухвалу господарського суду Луганської області - залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать відомості картки обліку вихідної кореспонденції, інформація щодо доставки процесуальних документів підсистемою кабінетів «Електронний суд», засобами електронної пошти, публікація оголошення про проведення судового засідання у даній справі на офіційному веб-порталі «Судова влада», а також повідомлення про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, а також те, що позиція апелянта ґрунтовно викладена в апеляційній скарзі, а явка сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, наявних матеріалів справи на думку суду достатньо для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, заслухавши прокурора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про залишення без розгляду заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до частини другої статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 111 ГПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У даному випадку щодо вимог, які стосуються строку для звернення з відповідною заявою до суду підлягають застосуванню загальні положення ст.ст. 80, 81 ГПК України.

За змістом частин 1, 3, 4 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Положеннями частини 1 статті 81 ГПК України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частиною 2 наведеної статті у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Право учасників справи подавати заяви та клопотання передбачено статтею 42 ГПК України, водночас порядок та строки подачі відповідних заяв у спорі, у тому числі про забезпечення доказів, урегульовано положеннями процесуального закону.

Відповідно до ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання заяв чи клопотань може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Згідно положень ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до приписів 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Наведені положення кореспондуються із приписами, викладеними у статтях 80, 81 ГПК України.

Згідно ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Вирішення судом першої інстанції заяв та клопотань учасників процесу перебуває у залежності від судових строків та стадії судового розгляду, що зумовлене метою правової визначеності у діях суду, забезпечення розумного строку розгляду справи та раціонального користування учасниками судового спору наділеними їм процесуальними правами.

Таким чином, заява про забезпечення доказів, як визначено ч. 1 ст.81 ГПК України повинна бути подана в строк, зазначений в частині третій статті 80 цього Кодексу, тобто разом із відзивом, а у випадку якщо така заява заявлена з пропуском встановленого строку, суд залишає її без задоволення, крім випадку, коли особа, яка її подає, обґрунтує неможливість її подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 207 ГПК України встановлено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Луганської області від 11.07.2022 у цій справі позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.10.2022 у справі №913/157/22 продовжено відповідачу процесуальний строк до 24.10.2022 для подання відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала суду першої інстанції була направлена відповідачу в електронній формі до його особистого кабінету в підсистемі "Електронний суд", для реєстрації якого використано електронну адресу - .

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідна електронна адреса відповідача є офіційною, а інформація про неї наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому встановлений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву триває до 24.10.2022 включно.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідна адреса також зазначена відповідачем в заявах по суті спору, зокрема у заяві про залишення позову прокурора без розгляду, у зв`язку з чим доводи апелянта про зворотнє спростовуються наявними матеріалами справи.

24.10.2022 до господарського суду Луганської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи.

Відповідач правом на подання заяви про витребування доказів або забезпечення доказів разом із поданням відзивом на позовну заяву не скористався. Також в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач був позбавлений можливості реалізувати відповідне право у встановлений строк.

17.01.2023 господарський суд Луганської області ухвалою у цій справі закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2023 до господарського суду Луганської області від відповідача надійшла заява про забезпечення доказів від 13.03.2023 № 6, в якій останній просив вжити заходів забезпечення доказів шляхом витребування та огляду доказів, на які посилається прокурор у своїй позовній заяві, а саме - додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу від 13.01.2020 № 1-Е: від 13.04.2020 № 5, від 13.10.2020 № 12, від 24.12.2020 № 17, від 20.01.2021 № 18, від 01.03.2021 № 20.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилався на те, що:

- додані прокурором до позовної заяви докази не засвідчені у встановленому порядку відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5;

- договір про постачання електричної енергії споживачу від 13.01.2020 № 1-Е, укладений між Лисичанським комунальним спеціалізованим підприємством по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна", всі додатки до нього, акти приймання-передачі електричної енергії та інші документи, які стосуються вищевказаного договору, станом на 24.02.2022 знаходились в адміністративній будівлі ІІ позивача за адресою: м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, 16, а тому подальше місцезнаходження зазначених документів невідоме і наразі не може бути встановлене;

- другий примірник оригіналів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" залишився в місті Лисичанськ через війну, тому додаткові угоди, які є предметом судового розгляду, відсутні у Лисичанської окружної прокуратури, Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна";

- наявні в електронній системі публічних закупівель Prozorro договір про постачання електричної енергії споживачу від 13.01.2020 № 1-Е та додаткові угоди до нього не є електронними доказами, оскільки фото не відповідають оригіналу, не засвідчені електронним підписом другого позивача та відповідача та не є доказами в розумінні процесуального законодавства.

Звертаючись із заявою про забезпечення доказів шляхом їх витребування та огляду після закінчення строку для вчинення відповідної процесуальної дії, відповідачем було заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку, з посиланням на те, що останній звертався до Лисичанської окружної прокуратури та Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" з адвокатськими запитами, але не отримав на них відповіді, що унеможливило забезпечити докази в інший спосіб.

Судова колегія зазначає, що чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачається можливість процесуального переходу на попередню стадію розгляду справи, тому як наслідок, на стадії судового розгляду справи після закриття підготовчого провадження не підлягають прийняттю до розгляду заяви, які можуть бути заявлені лише на стадії підготовчого провадження.

За змістом положень статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

При цьому, поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 16.04.2021 у справі № 904/3258/14).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокатські запити відповідача стосовно надання належним чином засвідчених копій документів, що були додані до позовної заяви, а саме - договору, всіх додаткових угод, актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних доручень на підтвердження оплати за договором протягом всього строку його дії були спрямовані на адресу Лисичанської окружної прокуратури засобами поштового зв`язку 19.11.2022, на адресу електронної пошти Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" - 21.11.2022.

Вказане свідчить про те, що відповідні обставини мали місце після відкриття провадження у справі та до закінчення підготовчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач, з огляду на встановлені процесуальні вимоги щодо розгляду справи впродовж розумного строку, не був позбавлений права звернення із відповідною заявою до 17.01.2023.

Разом з тим, із заявою про забезпечення доказів шляхом їх витребування та огляду відповідач звернувся до суду лише 13.03.2023, тому саме лише ненадання відповіді на адвокатські запити до прокуратури та другого позивача про надання належним чином засвідчених копій документів не може бути поважною причиною для поновлення пропущеного строку, що правомірно було враховано судом першої інстанції при вирішенні питання про поновлення строку на звернення із відповідною заявою.

Зважаючи на те, що повернення місцевим господарським судом заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування без розгляду стало наслідком пропуску відповідачем встановленого законом строку на подання відповідної заяви, а також за відсутності поважних причин пропуску строку, доводи апелянта в частині її розгляду по суті не були предметом дослідження судом першої інстанції та, відповідно, не можуть бути предметом при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем встановленого процесуального строку на подання заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребовування, відповідач мав достатньо часу для подання відповідної заяви на стадії підготовчого провадження, а наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними і свідчити про наявність підстав для розгляду такої заяви по суті, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсол Україна» про забезпечення доказів без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвалу суду першої інстанції та не є підставою для її скасування.

З огляду на викладене та враховуючи, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали, прийнятої за результатом розгляду заяви про забезпечення доказів, було дотримано норми матеріального та процесуального процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі № 913/157/22 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" (вх. №616 Л/1) на ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 14.03.2023 у справі №913/157/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження до Верховного Суду встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.05.2023

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко