ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"04" травня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/205/23
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про стягнення 132 691,90 грн
за участю секретаря удового засідання: Московчук Є.В.
представники сторін не з`явилися
15.02.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (вх. №212/23) Приватного підприємства "ВНК ТРЕЙД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон - Центр" про стягнення 132 691,90 грн заборгованості, з яких 130 395,99 грн - сума основного боргу, 1 825,50 грн - сума інфляційних втрат та 470,46 грн - 3% річних за Договором купівлі-продажу № 01/20-03 від 20.03.2021 року.
Ухвалою суду від 17.02.2023 року відкрито провадження у справі №902/205/23, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання).
01.03.2023 року від представника позивача до суду надійшла заява (б/н від 28.02.2023 року) (вх.канц. № 01-34/1887/23) про вирішення питання щодо судових витрат після ухвалення рішення у даній справі.
01.03.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (б/н від 28.02.2023 року) (вх.канц. № 01-34/1890/23), в якій останній зазначає про часткове погашення відповідачем заборгованості в сумі 6 000,00 грн та просить суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних та стягнути з відповідача на користь позивача 124 395,99 грн боргу. Додатком до заяви додано платіжні інструкції № 45 від 13.01.2023 року на суму 3 000,00 грн та № 2929 від 01.02.2023 року на суму 3 000,00 грн.
16.03.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх.канц. № 01-34/2511/23 від 16.03.2023 року) позивач зазначає, що відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 5 000,00 грн та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 119 395,99 грн боргу. При цьому, позивач зазначає, що не підтримує вимоги щодо стягнення з відповідача 1 825,50 грн - інфляційних втрат та 470,46 грн - 3% річних та просить суд залишити їх без розгляду. Додатком до заяви додано платіжну інструкцію № 2976 від 28.12.2022 року на суму 5 000,00 грн.
21.03.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вих. № 17 від 17.03.2023 року) за змістом якого відповідач зазначає про часткове визнання позовних вимог в сумі 119 395,99 грн. Також, у відзиві відповідач, зазначає про необґрунтованість, непропорційність та невідповідність витрат позивача понесених професійну правничу допомогу у розмірі 43 000,00 грн.
Ухвалою суду від 04.04.2023 рок закрито провадження у справі № 902/205/232 за позовом Приватного підприємства "ВНК ТРЕЙД" в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-Центр" 11 000,00 грн боргу за Договором купівлі-продажу № 01/20-03 від 20.03.2021 року.
Також, позов Приватного підприємства "ВНК ТРЕЙД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-Центр" в частині стягнення 1 825,50 грн інфляційних втрат та 470,46 грн 3% річних - залишено без розгляду.
04.04.2023 року судом по справі № 902/205/23 прийнято рішення, відповідно до якого позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон - Центр" на користь Приватного підприємства "ВНК ТРЕЙД" 119 395,99 грн - основного боргу за Договором купівлі-продажу № 01/20-03 від 20.03.2021 року.
Також призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 18.04.2023 року.
Встановлено сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 14.04.2023 року включно.
12.04.2023 року представником позивача до суду подано заяву про винесення додаткового судового рішення з питання розподілу судових витрат (б/н від 12.04.2023 року), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору 2 684,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000,00 грн
18.04.2023 року судове засідання з приводу розподілу судових витрат не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Міліціанова Р.В. на лікарняному.
Ухвалою суду від 24.04.2023 року повідомлено учасників справи, що судове засідання з приводу розподілу судових витрат у справі № 902/205/23 відбудеться 01.05.2023 року.
У судовому засіданні 01.05.2023 року представники позивача та відповідача правом участі не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.
У відповідності до п. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому судом вирішено розглянути заяву позивача про стягнення витрат на правову допомогу за наявними у справі доказами.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Позивачем у позовній заяві зазначено орієнтовну суму витрат на професійну правничу допомогу в суді складає 43 000,00 грн.
При цьому, у заяві від 12.04.2023 року позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору 2 684,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000,00 грн.
Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи 14.02.2023 року між Приватним підприємство «ВНК ТРЕЙД» (Замовник) та Адвокатом Гребенюком Валентином Олександровичем укладено договір про надання правової допомоги.
Відповідно п. 1.1 Договору Виконавець надає Замовнику правову допомогу щодо захисту (представництва) інтересів останнього в судових інстанціях усіх рівнів, в тому числі господарському суді Вінницької області у справі за позовом Приватного підприємства «ВНК ТРЕЙД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон - Центр» про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу № 01/20-03 від 20.03.2021 року.
Правова допомога надається Замовнику шляхом:
- усного та письмового консультування з юридичних питань;
- складання необхідних процесуальних документів: клопотань, заяв, скарг, претензій, заперечень, позовних заяв та ін.;
- надання консультаційних послуг щодо захисту (представництва) інтересів Замовника в суді;
- особистої участі Виконавця в суді (судових засіданнях) з усіма правами, передбаченими Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 43,49 ГПК України а саме, але не виключно: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами (п. 2.1 Договору).
За послуги за п. 1.1. даного Договору Замовник сплачує Виконавцю гонорар, який встановлюється сторонами за домовленістю. Оплата здійснюється після підписання Сторонами акту прийому-передачі правової допомоги (п. 4.1 Договору).
05.04.2023 року між сторонами підписано акт приймання-передачі, за змістом якого Виконавцем надано Замовнику наступні послуги:
надання консультацій щодо правових підстав для законних прав та інтересів Замовника щодо спірних правовідносин;
складання відповідних процесуальних документів (позову, клопотань, заяв тощо) справа № 902/205/23;
ознайомлення з матеріалами справи.
За домовленістю сторін вартість наданої професійної правничої допомоги становить 36 000,00 грн.
Правова допомога надана в повному обсязі. Сторони не мають одна до одної претензій з приводу її якості, своєчасності та повноти оплати.
Також до матеріалів справи долучено детальний опис робіт (наданих послуг) суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 05.04.2023 року, за змістом якого Виконавцем надано послуги, зокрема:
- попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин;
- складання та направлення позову, заяв, клопотань, заперечень;
- ознайомлення з матеріалами справи.
Загальна вартість послуг 36 000,00 грн. Фактично сплачено 36 000,00 грн.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
В якості підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем долучено до справи договір про надання правової допомоги від 14.02.2023 року, акт приймання-передачі від 05.04.2023 року на суму 36 000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг) суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 05.04.2023 року на суму 36 000,00 грн, квитанцію від 05.04.2023 року на суму 36 000,00 грн.
Визначені сторонами послуги пов`язані з предметом судового розгляду та визначення правовою позиції по справі.
Верховний Суд прийшов до висновку, що «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено» (Правова позиція Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Верховний Суд дотримується позиції, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови КГС ВС від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17,від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18).
Обов`язок доказування розміру понесених витрат, в силу вимог ст. ст. 73, 77-80 ГПК України, покладено на відповідача.
Судом встановлено, що згідно детального опису робіт (наданих послуг) суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 05.04.2023 року Виконавцем надано послуги, зокрема:
- попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин;
- складання та направлення позову, заяв, клопотань, заперечень;
- ознайомлення з матеріалами справи.
Загальна вартість послуг 36 000,00 грн. Фактично сплачено 36 000,00 грн.
Однак, матеріали справи не містять відомостей про ознайомлення представника позивача адвоката Гребенюка В.О. з матеріалами справи.
Щодо складання та направлення позову, заяв, клопотань, заперечень наданих адвокатом, суд зазначає, що представником позивача інших заяв по суті спору, окрім позову та заяв щодо залишення частини позовних вимог без розгляду та про відшкодування понесених судових витрат в матеріалах справи відсутні.
Тому, обсяг правничої допомоги, який узгоджено у детальному описі від 05.04.2023 року та акті приймання-передачі від 05.04.2023 року лише частково підтверджено наявними у справ доказами.
Також суд вважає непропорційним розмір витрат на правничу допомогу на рівні близько 30% ціни позову.
Суд також звертає увагу на процесуальні дії відповідача. яким визнано позов в частині суми основного боргу, сплачено частину заборгованості, позивачем частково залишено позов без розгляду.
З огляду на незначну складність справи, надмірний розмір правничої допомоги порівняно з ціною позову, процесуальні позиції сторін, у суду наявні підстави для зменшення витрат позивача понесених на професійну правову допомогу на 50% до 18 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн слід залишити за позивачем
На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ухвалою суду від 04.04.2023 рок закрито провадження у справі № 902/205/232 за позовом Приватного підприємства "ВНК ТРЕЙД" в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-Центр" 11 000,00 грн боргу за Договором купівлі-продажу № 01/20-03 від 20.03.2021 року.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Також, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Тому, позивачу підлягає поверненню 50% судового збору пропорційно визнаним вимогам та погашеній сумі заборгованості у розмірі 1 318,78 грн.
В силу п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", плачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Враховуючи залишення позову без розгляду в частині вимог про стягнення 1 825,50 грн інфляційних втрат та 470,46 грн 3% річних, за позивачем слід залишити судові витрати зі сплати судового збору в сумі 46,44 грн.
Отже, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 318,78 грн підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК.
Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73 ,74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву Приватного підприємства "ВНК ТРЕЙД" (б/н від 12.04.2023 року) про розподіл судових витрат задовольнити частково.
3. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 46,44 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн - залишити за позивачем.
6. Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.
Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.
Повний текст додаткового судового рішення складено 08.05.2023 року.
Суддя Міліціанов Р.В.
1 - до справи