УХВАЛА

09.05.2023Справа № 910/2484/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-декор"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка"

про визнання недійсним та скасування рішення в частині

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-декор" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення в частині.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022 є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що позивач просить суд визнати недійсними пункти 1 та 3 резолютивної частини зазначеного рішення в частині, що стосується позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 позовну заяву залишено без руху.

10.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 18.04.2023; залучити до участі у справі третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватну виробничо-комерційну фірму «Фіалка».

23.03.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшло клопотання про об`єднання справ № 910/3443/23 та № 910/2484/23 в одне провадження.

13.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив та клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

У підготовче засідання 18.04.2023 прибули представники третьої особи та відповідача, представники позивача не прибули.

Представник третьої особи підтримав клопотання про об`єднання справ в одне провадження та просив оголосити перерву у підготовчому засіданні з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Представник відповідача підтримав клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні та залишив вирішення питання щодо клопотання третьої особи про об`єднання справ в одне провадження на розсуд суду.

Розглянувши клопотання про об`єднання справ № 910/3443/23 та № 910/2484/23 в одне провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак, суд звертає увагу, що нормою ч. 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок, об`єднати в одне провадження декілька справ за клопотанням учасника справи за позовами.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Кодексу завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Проте, виконання передбачених ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завдань щодо своєчасного вирішення судом спору та ефективного захисту порушених прав позивача буде значно ускладнено у разі об`єднання в одне провадження зазначених справ.

Враховуючи викладене, суд без виходу до нарадчої кімнати поставив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання третьої особи про об`єднання справ в одне провадження.

Відповідно до ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 18.04.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 09.05.2023.

У підготовче засідання 09.05.2023 прибули представники учасників судової справи.

Представник третьої особи подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача підтримав клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні. Представник позивача та третьої особи не заперечував проти задоволення клопотання відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи № 910/2484/23 в закритому судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна чи службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Статтею 8 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що таємна інформація це інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини 2 ст. 6 Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Відповідно до ч.ч. 8 та 9 ГПК України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом. Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину.

Відповідно до статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

Водночас, суд зазначає, що клопотання відповідача не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності здійснення розгляду справи № 910/2484/23 (повністю або в частині) в закритому судовому засіданні, з огляду на що, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

Представник третьої особи підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання третьої особи.

Розглянувши клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Обґрунтовуючи клопотання представник третьої особи зазначає, що ПВКФ «Фіалка» у справі №910/3443/23 подало клопотання про призначення судової експертизи, яке було задоволено судом у підготовчому засіданні 09.05.2023, відтак, висновки експерта у справі №910/3443/23 будуть безпосередньо впливати на оцінку доказів у справі №910/2484/23, а тому існує неможливість розгляду справи №910/2484/23 до вирішення справи № 910/3443/23.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження в якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд установлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Так, судом встановлено, що Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022:

1) визнано, що приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" і товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Декор" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю робіт "Реконструкція стадіону "Авангард" на вул. Замковій, 34 у м. Рівному", які проводило Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради за допомогою системи електронних закупівель "Prozorro", ідентифікатор закупівлі UA-2018-11-22-003115-c;

2) за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на приватну виробничо-комерційну фірму "Фіалка" штраф у розмірі 91 260 819 (дев`яносто один мільйон двісті шістдесят тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень;

3) за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Декор" штраф у розмірі 832 639 (вісімсот тридцять дві тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень.

Суд зазначає, що предметом розгляду справи №910/2484/23 є визнання недійсними пунктів 1 та 3 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022 в частині, що стосується ТОВ «Стиль-декор».

У свою чергу, предметом розгляду справи №910/3443/23 є визнання недійсними пунктів 1 та 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022 в частині, що стосується ПВКФ «Фіалка».

Тобто, справа № 910/2484/23 є пов`язаною зі справою № 910/3443/23.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлюючи антиконкурентні узгоджені дії позивача та третьої особи, Комітет виходив, у тому числі, з використання позивачем та третьою особою однієї і тієї ж ІР-адреси під час підготовки до участі у Процедурі закупівлі.

Судом встановлено, що Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" звертаючись до суду з клопотанням про призначення експертизи в межах розгляду справи № 910/3443/23 вказувала на те, що вона заперечує щодо автентичності та цілісності електронних доказів, які містяться в матеріалах справи № 67-01/15/1-20 та стверджувала, що для встановлення факту використання ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Стиль-Декор» однієї і тієї ж ІР-адреси (188.163.26.8) та факту синхронності дій потрібні спеціальні навички і знання телекомунікаційних систем та комп?ютерно-технічної сфери, всупереч цьому, зазначені обставини встановлювались відповідачем без залучення експертів.

За наслідками розгляду клопотання Приватної виробничо-комерційної фірма "Фіалка" про призначення судової експертизи, суд прийшов до висновку про його часткове задоволення та ухвалою від 09.05.2023 ухвалив: призначити у справі № 910/3443/23 судову експертизу, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення судової експертизи поставити наступні питання: чи є збіг IP (Internet Protokol address) адреси (188.163.26.8), визначений пунктом 4.1.3. розділу 4 "Встановлення антиконкурентних узгоджених дій" Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022 у справі № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20 доказом використання ПВКФ "Фіалка" та ТОВ "Стиль-Декор" одного й того ж комп`ютерного обладнання при здійсненні перегляду інформації та документів у закупівлі UA-2018-11-22-003115-с? Якщо можливо встановити - то визначити МАС-адреси мережевих адаптерів, які використовував кожний суб?єкт господарювання; за допомогою яких програмних засобів здійснювалось підключення до телекомунікаційної мережі?; чи могли апаратні засоби об?єднуватись у телекомунікаційну мережу та за якими ознаками?; за допомогою яких технологій та протоколів здійснювалось підключення до телекомунікаційної мережі?; які шляхи маршрутизації даних у телекомунікаційній системі? Які шляхи (технологія) застосовувалась при видачі IP адреси НОМЕР_1 у спірних правовідносинах? Які особливості використання такої технології при формуванні (видачі) IP адреси?; в яких випадках можливій збіг мережевого адресу вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address)?; про що може свідчити збіг мережевого адресу вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address)?; у випадку використання одних (спільних) IP адрес - встановити, чи знаходились ПВКФ "Фіалка" та ТОВ "Стиль-Декор" при використанні одних (спільних) ІР адрес за різними адресами та/або за однією адресою? Якщо можливо встановити - вказати відповідні адреси або адресу.

Суд звертає увагу, що статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, в межах розгляду справи № 910/3443/23 судом було встановлено, що правильне та об?єктивне вирішення спору, у тому числі, потребує з?ясування судом суттєвих обставин справи, зокрема, висновків щодо обґрунтування фактів збігу ІР-адреси ( НОМЕР_1 ) учасників тендерної процедури, мережевої адреси вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address), які у сукупності з іншими доводами відповідача стали підставою для винесення спірного рішення та потребують спеціальних знань у сфері дослідження телекомунікаційних систем та комп?ютерної техніки, тобто у сфері відмінній ніж право.

Суд звертає увагу, що одним з основних принципів господарського судочинства є принцип процесуальної економії - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства слід вважати: вимога оперативного розгляду справи; вимога економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

Більше того, як було встановлено вище, справа № 910/2484/23 є пов`язаною зі справою № 910/3443/23, тобто, обставини, що будуть встановлені в межах справи № 910/3443/23 матимуть прямий вплив на оцінку доказів у даній справі, в тому числі матимуть преюдиціальне значення для даної справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З огляду на викладене вище, з метою правильного вирішення спору у даній справі, зважаючи на основоположні принципи господарського судочинства, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 910/2484/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/3443/23, а відтак, клопотання третьої особи підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 227, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/2484/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-декор" до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" про визнання недійсним та скасування рішення в частині до набрання законної сили судовими рішеннями у справі № 910/3443/23 за позовом Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" до Антимонопольного комітету України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Декор" про визнання недійсним рішення в частині.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 910/2484/23.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева