ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 Справа № 914/1688/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. за участю секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова, м. Львів

в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача ТОВ "Юніко-Експо" , м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви», м. Новояворівськ Львівської області

про розірвання договору оренди землі від 25.10.2016 №С-4361

за участю представників:

прокурор: Леонтьєва Н.Т.

від позивача: не з`явився

від відповідача: Шпак В.В.

від третьої особи: Лазор А.О.

Судові процедури

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.12.2022 у справі №914/1688/21 за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Товриства з обмеженою відповідальністю "Юніко-Експо" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви» про розірвання договору оренди землі від 25.10.2016 №С-4361 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви» задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 та рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2022 у справі №914/1688/21 скасовано, а справу №914/1688/21 передано на новий розгляд до Гоподарського суду Львівської області.

Після повернення матеріалів справи №914/1688/21 з Верховного Суду до Господарського суду Львівської області, відповідно до проведеного 09.01.2023 автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на новий розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 16.01.2023 справу №914/1688/21 прийнято до розгляду судом у складі судді Кидисюка Р.А., визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.02.2023.

В судовому засіданні 21.02.2023 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 07.03.2023.

В судовому засіданні 07.03.2023 оголошено перерву до 16.03.2023.

В судовому засіданні 16.03.2023 оголошено перерву до 23.03.2023.

Ухвалою суду від 23.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання (вх.№893/23 від 06.03.2023) ТОВ «Юніко-Експо» про зупинення провадження у справі та клопотання (вх.№6475/23 від 15.03.2023) ТОВ «Юніко-Експо» про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 23.03.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті в судовому засіданні на 11.04.2023

В судовому засіданні 11.04.2023 суд ухвалив відкласти розгляд справи по суті на 02.05.2023.

01.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання третьої особи, відповідно до якого остання просить суд поновити строк на подання клопотання та відповідних доказів, повернутись на стадію підготовчого провадження у даній справі, залучити ТзОВ «Цикада Плюс» (ідентифікаційний код 36788145, адреса: Львівська область, миколаївський район, вулиця Лисенка, 45) до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача.

Вказане клопотання відхилено судом в судовому засіданні протокольною ухвалою від 02.05.2023 як необгрунтоване.

Прокурор в судове засідання 02.05.2023 з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позово задовольнити повністю.

Позивач в судове засідання 02.05.2023 явку повноважного представника не забезпечив. 02.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання вх.№10749/23 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника через участь його в іншому судовому засіданні. Суд відхиляє дане клопотання як необґрунтоване та документально не підтверджене.

Відповідач в судове засідання 02.05.2023 з`явився, проти задоволення позову заперечив.

Третя особа в судове засідання 02.05.2023 з`явилася.

Позиції сторін

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач належним чином не виконав своїх обов`язків щодо сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою за Договором оренди землі №С-4361 від 25.10.2016, внаслідок чого утворилася заборгованість з орендної плати перед місцевим бюджетом 834739,16 грн. Зокрема, відповідачем повністю не сплачувалася орендна плата протягом року (з квітня 2020 по квітень 2021). Відтак, на думку прокурора, систематичне порушення відповідачем умов Договору оренди землі в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати є самостійною підставою для розірвання цього Договору згідно ст. 651 ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі».

Львівська міська рада у минулих засіданнях позовні вимоги підтримувала.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі з таких підстав:

1. Обраний прокурором спосіб захисту є неефективним, оскільки не призведе до захисту та поновлення його майнових прав через неможливість повернення йому орендованої земельної ділянки. Крім цього розірвання договору оренди землі матиме негативні наслідки як для позивача, так і відповідача через виникнення низки спорів, пов`язаних з об`єктами спорудження на земельній ділянці та порушуватиме права значної кількості фізичних осіб інвесторів, які приймали участь у будівництві об`єкту.

2. Відповідач не порушував умови Договору оренди землі від 25.10.2016 щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати, оскільки в силу приписів ч. 6 ст. 762 ЦК України він звільнений від обов`язку сплати орендних платежів за період, протягом якого не міг використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням. Водночас, протиправні дії ТОВ «ДК «Мальви» та порушення допущені органами місцевого самоврядування, унеможливили використання ним орендованої земельної ділянки з незалежних від нього причин.

3. Розрахунок розміру орендної плати за спірну земельну ділянку проведено на підставі технічної документації, яка розроблена з порушенням чинного законодавства, не отримала позитивний висновок експертизи, а тому визначений позивачем в договорі розмір орендної плати підлягає визначенню виходячи з належним чином затвердженої Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви» позовні вимоги підтримало, зазначило, що оскільки законодавець визначає орендну плату як одну із істотних умов договору оренди землі, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Сам факт систематичного порушення умов договору щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди землі, не зважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість.

Обставини справи

25.10.2016 між Львівською міською радою (орендодавець) та ТОВ "Юніко-експо" (орендар) укладено договір оренди землі №С-4361 (договір оренди), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 14, для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу.

В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0079 загальною площею 2,2831 га, у тому числі під твердим покриттям 2,0885 га, під озелененням 0,1946 га; цільове призначення земельної ділянки землі - житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням - землі змішаного використання (комерційного використання та житлової забудови) (пункти 2, 16 договору оренди).

Згідно з пунктом 5 договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 24 230 540,30 грн. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 726916,21 грн на рік, що становить 3 % від нормативної грошової оцінки, щомісячно рівними частинами на розрахунковий рахунок міського бюджету Сихівського району до 30-го числа місяця, наступного за звітним (пункт 9 договору оренди). Відповідно до пункту 28 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Договір оренди укладено строком на 10 років до 01.10.2025. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору оренди).

07.12.2016 державним реєстратором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди ТОВ "Юніко-експо" на земельну ділянку до 01.10.2025 (номер запису про інше речове право 17964057).

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0079 загальною площею 2,2831 га, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 14, та є об`єктом оренди укладеного між сторонами договору оренди землі, була сформована із земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0066 загальною площею 3,8281 га, яка на підставі договору оренди землі від 26.12.2006 перебувала в оренді ТОВ "Юніко-експо" для будівництва та обслуговування житлово-офісного комплексу.

Наведена обставина підтверджується, зокрема, ухвалою Львівської міської ради від 01.10.2015 №5186 "Про затвердження ТОВ "Юніко-експо" технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки на вул. Угорській, 14 та надання ТОВ "Юніко-істейт", ТОВ "Юніко-капітал" дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на вул. Угорській, 14". На підставі цієї ухвали між позивачем та відповідачем укладено договір оренди від 25.10.2016.

Право забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0066 загальною площею 3,8281 га належить відповідачу на підставі договору оренди землі від 26.12.2006, Архітектурно-планувального завдання від 12.12.2007 № 793, проекту, що отримав позитивний висновок експертизи, та дозволу на виконання будівельних робіт від 18.05.2012 № ЛВ5, який видано на внесення змін до дозволу на виконання будівельних робіт від 05.08.2010 № 1/345-10.

20.10.2014 між ТОВ "Юніко-експо" (замовник) та ТОВ "Девелоперська компанія "Мальви" (забудовник) укладено договір про будівництво № 20/10. Відповідно до умов цього договору третю особу залучено до участі у проектуванні, фінансуванні та будівництві багатоквартирних житлових будинків з автостоянками та об`єктами обслуговування на орендованій відповідачем земельній ділянці.

В порядку реалізації проекту забудови орендованої земельної ділянки впродовж 2015-2019 років в межах виконання договору про будівництво від 20.10.2014 № 20/10, на підставі зареєстрованих декларацій про початок виконання будівельних робіт було споруджено та введено в експлуатацію ряд об`єктів, а саме будівлі 1-4 на генплані, замовником будівництва яких згідно з дозвільними документами є ТОВ "Юніко-експо", і яким присвоєно поштові адреси: м. Львів, вул. Угорська, 14-А, 14-Б, 14-В, 14-Г відповідно.

Зазначені будівлі знаходяться саме на земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0079 загальною площею 2,2831 га (об`єкт оренди за договором оренди від 25.10.2016), і це підтверджується деклараціями про готовність вказаних будівель до експлуатації, а також розпорядженнями про присвоєння їм поштових адрес.

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 17.02.2017 №116 "Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТОВ "Юніко-експо" багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва)" затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0079 на будівництво ТОВ "Юніко-експо" багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення і підземним паркінгом та дошкільного навчального закладу на вул. Угорській, 14 (1 та 2 черги будівництва) секцій 5- 8 та дошкільний навчальний заклад.

Комісією у складі спеціалістів відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель у м. Львові, Сихівської районної адміністрації та Відділу районних архітекторів управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради проведено обстеження земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:010:0079, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Угорська, 14, про що складено акт від 30.07.2021 № 68. Під час обстеження встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташовано 8 багатоквартирних житлових будинків із вбудованими приміщеннями комерційного призначення та трансформаторна підстанція. Крім того, встановлено, що дошкільний навчальний заклад, який передбачався містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки, не збудовано.

Відповідно до листів Головного управління ДПС у Львівській області від 30.04.2021 № 5295/5/13-01-04-04 та від 03.08.2021 № 9036/5/13-01-04-04, а також довідок Львівської міської ради щодо даних про сплату ТОВ "Юніко-експо" за договором оренди землі від 25.10.2016 № С-4361 орендної плати за землю у 2020-2021 роках, відповідач припинив виконувати свій обов`язок з оплати орендних платежів у лютому 2020 року і, починаючи з березня 2020 року, та до вересня 2021 року, відповідач не здійснив жодного платежу.

Позиція суду

Необхідність звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради зумовлена захистом інтересів держави у суді, оскільки відбувається порушення майнових прав територіальної громади, яке полягає у протиправному використанні комунальної земельної ділянки на підставі договору оренди без сплати орендної плати, що завдає шкоди інтересам держави у вигляді ненадходжень коштів до бюджету. Львівською міською радою неналежним чином вживаються заходи щодо усунення вказаних порушень інтересів держави. З огляду на викладене прокурор вважає, що порушення інтересів держави у цьому випадку полягає в суспільній потребі у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання, а саме припинення істотного порушення орендарем умов договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання.

На підтвердження належності здійснення позивачем своїх повноважень, прокурор покликається на те, що згідно відомостей податкової служби з 30.04.2020 за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за землю і розмір цієї заборгованості постійно зростає.

Зі змісту листів Львівської міської ради №2403-вих-34376 від 26.04.2021 та №2403-вих-42426 від 19.05.2021 установлено, що міською радою не вживалися заходи, спрямовані на захист інтересів держави в особі територіальної громади.

07.06.2021 прокурором направлено Львівській міській раді лист №14.50/105-2828вих-21, в якому повідомлено міську раду про підготовку і подання до суду даної позовної заяви.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність у прокурора підстав для представництва інтересів Львівської міської ради в суді та про дотримання ним порядку передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурор просив врахувати те, що в провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2251/22 за позовом Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-Експо» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення 1413845,40 грн заборгованості за Договором оренди землі №С-4361 від 25.10.2016, а відтак, вимога про розірвання договору є самостійним та ефективним способом захисту порушеного права в даному спорі.

За змістом частин 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких забезпечується поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювались Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19).

З урахуванням викладеного, відповідно до частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Крім того, частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

При цьому, положення частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі" імперативно передбачають, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 38 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим у якому він одержав її в оренду (пункт 21 договору оренди).

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Пунктом 7 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, припинення правовідношення.

Отже, розірвання договору оренди - це спосіб захисту прав та інтересів суб`єктів правовідносин, передбачений законодавством.

Обов`язок орендаря повернути земельну ділянку та привести її в придатний для подальшого використання стан невід`ємно пов`язаний з настанням певного юридичного факту - припинення чи розірвання договору оренди землі. А тому після припинення чи розірвання договору оренди у орендаря виникає обов`язок повернути земельну ділянку орендодавцю. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/3166/20.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Аналогічні положення викладено у частині 1 статті 93 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди, якими, зокрема є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, зокрема, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Аналіз наведених положень законодавства дає можливість зробити висновок про те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору. При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 313/780/19, від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18, від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.

Разом з тим згідно із частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Подібні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/826/18, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19, на які посилається скаржник у касаційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листів Головного управління ДПС у Львівській області від 30.04.2021 № 5295/5/13-01-04-04 та від 03.08.2021 № 9036/5/13-01-04-04, а також довідок Львівської міської ради щодо даних про сплату ТОВ "Юніко-експо" за договором оренди землі від 25.10.2016 № С-4361 орендної плати за землю у 2020-2021 роках, відповідач припинив виконувати свій обов`язок з оплати орендних платежів у лютому 2020 року і, починаючи з березня 2020 року, та до вересня 2021 року, відповідач не здійснив жодного платежу.

Відповідно до пункту 38 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (пункт 21 договору оренди).

З огляду на викладене, зважаючи на систематичну несплату відповідачем орендної плати за Договором оренди землі №С-4361 від 25.10.2016, що є істотним порушенням договору у розумінні частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України та самостійною підставою для його розірвання на підставі п.38 Договору оренди, ст. 651 ЦК України та ст.32 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №1212 від 10.06.2021.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0079 від 25.10.2016, №С-4361, укладений між Львівською міською радою в особі виконуючого обов`язки директора департаменту містобудування Львівської міської ради, начальника управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Коровайника С.С. (79008, пл. Ринок, 1, м. Львів, ідентифікаційний код юридичної особи - 04055896) та ТзОВ «ЮНІКО-ЕКСПО» (79019, м. Львів, вул. Городоцька, 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 33358922).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІКО-ЕКСПО» (79019, м. Львів, вул. Городоцька, 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 33358922) на користь Львівської обласної прокуратури (, 79005, м.Львів, проспект Шевченка, 17/19) 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 08.05.2023.

Суддя Кидисюк Р.А.