ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/174/23

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора Баришівської селищної ради» (07500, Київська обл., Баришівський р-н, селище міського типу Баришівка, пров. Банний, будинок 3, код: 23570929)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіжводексплуатація» (07501, Київська обл., Баришівський р-н, селище міського типу Баришівка, вулиця Торф`яна, будинок 20А, код: 30698156)

про стягнення 1084211,94 гривень,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Тетера Л.М.;

від відповідача: Герасименко В.М.;

До Господарського суду Київської області 17.01.2023 надійшла позовна заява Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора Баришівської селищної ради» (надалі по тексту позивач/Підприємство) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіжводексплуатація» (надалі по тексту відповідач/ТОВ «Трубіжводексплуатація») надмірно сплачених грошових коштів за договором від 22.06.2021 № 22/06/2021 у розмірі 1084211,94 гривень.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за результатами проведеної Північним офісом Державної аудиторської служби України перевірки встановлено завищення вартості виконаних та оплачених робіт за згаданим вище договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/174/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 22.03.2023.

На адресу суду 02.03.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого останній заперечує пред`явленні позовні вимоги та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.03.2023, із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 12.04.2023.

До суду 12.04.2023 від позивача надійшла заява про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

В судове засідання 12.04.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Підприємством (замовник) та ТОВ «Трубіжводексплуатація» (підрядник) 22.06.2021 укладено договір № 22/06/2021 (далі по тексту договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором виконати роботи по об`єкту: «Реконструкція комплексу гідротехнічних споруд осушувально-зволожувальної системи р. Трубіж з метою захисту від підтоплення та затоплення територій і сільськогосподарських угідь Баришівського району» (далі роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи (пункт 1.1. договору).

Згідно пункту 1.3. договору зміст, строки і вартість робіт визначаються календарним планом, кошторисною документацією на роботи, які є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що вартість робіт згідно цього договору визначена на підставі кошторисної документації, яка є невід`ємною частиною даного договору та складає 2518884,95 гривень, в тому числі ПДВ 20% - 419814,16 гривень.

Відповідно до пункту 2.3. договору ціна договору може бути зменшена в залежності від реального фінансування видатків за взаємною згодою сторін.

Після завершення робіт підрядник надає замовнику акт приймання-передачі виконаних робіт у двох примірниках. Замовник протягом 10 календарних днів з моменту отримання від підрядника акта приймання-передачі виконаних робіт, які підрядник зобов`язаний передати замовнику за результатами виконання робіт, розглядає їх та у разі відсутності у нього обґрунтованих зауважень, підписує акт приймання-передачі виконаних робіт і передає підряднику його примірник. У разі обґрунтованої відмови замовника від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт сторонами складається акт із зазначенням переліку недоліків робіт, які підрядник повинен усунути, та термінів (строків) їх усунення. Такі недоліки підрядник зобов`язаний усунути за свій рахунок. Після усунення підрядником недоліків останній знову подає замовнику на підписання акт приймання-передачі виконаних робіт у порядку, передбаченому п. 3.3. цього договору (пункти 3.2., 3.3., 3.4. договору).

Умовами пункту 4.1. договору на замовника покладено обов`язок оплатити вартість фактично виконаних підрядником та прийнятих замовником робіт.

У разі порушення підрядником порядку виконання робіт, кількості та якості, термінів та строків, які визначені у кошторисній документації, при зміні підрядником в односторонньому порядку умов договору чи відмови від виконання договору замовник, в односторонньому порядку у спрощений спосіб (шляхом обміну з підрядником листами), має право відмовитись від прийняття та оплати робіт підрядника за договором (підпункт 4.2.2. пункту 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору підрядник зобов`язаний: виконати роботи відповідно до проектної документації, з дотриманням затверджених норм і правил (пп. 4.3.1.); передати замовнику виконані роботи (пп. 4.3.2.); виконати роботи належним чином, відповідно до діючих норм та правил, умов цього договору та умов, викладених в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору (пп. 4.3.4.).

Договір є чинним з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 (пункт 8.1. договору).

Згідно п. 8.3. договору з питань, не врегульованих договором, сторони керуються чинним законодавством України.

Також сторонами укладеного договору було підписано: локальні кошториси на будівельні роботи «Реконструкція комплексу гідротехнічних споруд осушувально-зволожувальної системи р. Трубіж з метою захисту від підтоплення та затоплення територій і сільськогосподарських угідь Баришівського району» № 2-1-1 на Реконструкцію експлуатаційного переїзду, № 2-1-2 на Експлуатаційну дорогу, № 2-1-3 на Розчищення ділянки осушувального каналу; календарний план-графік виконання робіт.

На виконання умов договору підрядником передано, а замовником прийнято виконанні підрядні роботи на загальну суму 2518884,95 гривень, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін Актами приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в, а саме:

- акт № 1 від 19.08.2021 за серпень 2021 року на суму 1487555,02 гривень;

- акт № 2 від 16.09.2021 за вересень 2021 року на суму 1031329,93 гривень.

Позивач, в свою чергу, оплату виконаних позивачем робіт здійснив у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 19.08.2021 № 1 на суму 1487555,02 гривень та від 17.09.2021 № 4 на суму 1031329,93 гривень, копії яких долучено до матеріалів справи.

Отже, роботи за договором були повністю виконані підрядником та прийняті замовником без заперечень та зауважень, що в перебігу розгляду справи сторонами не заперечувалось.

Північним офісом Державної аудиторської служби України, на підставі підпункту 1 пункту 4 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 631, відповідно до направлень на проведення перевірки закупівель від 29.08.2022 №№ 674, 675, було проведено перевірку закупівлі Житлово-експлуатаційної контори Баришівської селищної ради за номером ID: UA-2021-05-19-011396-b, за результатом якої складено Акт від 30.09.2022 № 09-30/250.

Згідно акту від 30.09.2022 № 09-30/250 перевіркою, зокрема, встановлено наступне:

- за результатами проведеної закупівлі ID: UA-2021-05-19-011396-b між Житлово-експлуатаційною конторою Баришівської селищної ради (Замовник) та ТОВ «Трубіжводексплуатація» (Підрядник, Товариство) укладено договір від 22.06.2021 № 22/06/2021 на закупівлю робіт по об`єкту: «Реконструкція комплексу гідротехнічних споруд осушувально-зволожувальної системи р. Трубіж з метою захисту від підтоплення та затоплення територій і сільськогосподарських угідь Баришівського району»;

- з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства за укладеним договором від 22.06.2021 № 22/06/2021, в ході перевірки проведено зустрічну звірку ТОВ «Трубіжводексплуатація»;

- в результаті зустрічної звірки проведеної між ТОВ «Трубіжводексплуатація» документально не підтверджені придбання будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, які враховані в актах приймання виконаних будівельних робіт (ф. № КБ-2в) на загальну суму 513932,13 гривень з ПДВ;

- за результатами зустрічної звірки встановлено розбіжності в загальній сумі 513932,11 гривень з ПДВ;

- проведеними контрольними обмірами (обстеженнями) фактично виконаних робіт ТОВ «Трубіжводексплуатація» по договору від 22.06.2021 № 22/06/2021 встановлено, що обсяги фактично виконаних робі не відповідають обсягам, які зазначені в актах приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) на загальну суму 1084211,94 гривень, а саме: акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) за серпень 2021 року на суму 613005,14 гривень (з ПДВ); акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) за вересень 2021 року на суму 471206,80 гривень (з ПДВ);

- перевіркою встановлено, що загальна сума завищення вартості виконаних будівельних робіт складає 1084211,94 гривень;

- за висновком Держаудитслужби внаслідок допущення зазначених вище порушень Житлово-експлуатаційній конторі Баришівської селищної ради завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 1084211,94 гривень з ПДВ.

З огляду на висновки Північного офісу Державної аудиторської служби України, що викладені у Акті від 30.09.2022 № 09-30/250, Підприємство звернулось до ТОВ «Трубіжводексплуатація» із повідомленням від 24.10.2022 № 289, в якому, посилаючись на встановлені Північним офісом Державної аудиторської служби України обставини, просило протягом п`яти робочих днів, зокрема, добровільно повернути на казначейський рахунок КП «ЖЕК Баришівської селищної ради» зайво перераховані кошти в сумі 1084211,94 гривень з ПДВ, за будівництво об`єкту: «Реконструкція комплексу гідротехнічних споруд осушувально-зволожувальної системи р. Рубіж з метою захисту від підтоплення та затоплення територій і сільськогосподарських угідь Баришівського району».

У відповіді на вказане повідомлення ТОВ «Трубіжводексплуатація» заперечило проти наведених у повідомлені обставин та зазначило, що вимога про повернення коштів у сумі 1084211,94 гривень є неправомірною, оскільки на території об`єкту з 28.02.2022 по 30.03.2022 підрозділами Збройних Сил України та силами супротиву стримувалась військова агресія російської федерації на території Баришівської громади, а саме переміщення важкої гусеничної та колісної техніки, тож перевірка фактичних обсягів та якості виконання робіт по об`єкту, що була проведена Державною аудиторською службою 15.09.2022 є не коректною. Крім того, при виконанні вибіркових контрольних обмірів фактично виконаних робіт перевіркою Держаудитслужбою не було враховано заперечення від 04.10.2022 № 118.

Підставою звернення до суду із розглядуваним позовом стало ухилення відповідача від повернення надміру сплачених позивачем грошових коштів за договором у сумі 1084211,94 гривень.

Відповідач заперечив проти пред`явлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову. Заперечення відповідача зводяться до того, що посилання позивача на висновки Північного офісу Держаудитслужби щодо завищення вартості виконаних будівельних робіт за договором, що викладено у Акті від 30.09.2022 № 09-30/250, є необґрунтованими з огляду на те, що позивач беззаперечно прийняв виконані відповідачем підрядні роботи за актами виконаних робіт.

Відповідач також вказує, що позивачем, окрім Акту від 30.09.2022 № 09-30/250, не надано належних та допустимих доказів в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про порушення відповідачем зобов`язань, покладених на нього умовами договору, а також невідповідності вартості виконаних відповідачем робіт умовам договору.

На переконання відповідача, необґрунтованими є і посилання позивача на висновки Держаудитслужби, що викладені в Акті від 30.09.2022 № 09-30/250, оскільки такі висновки є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку, які не можуть впливати на умови укладеного сторонами договору.

Відповідач наголошує, що акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади. Отже, на думку відповідача, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Серед іншого, відповідач зауважує на те, що позивачем не визначено правової природи заявленої до стягнення з відповідача грошових коштів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором підряду та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частинами 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами в перебігу розгляду справи, зобов`язання за договором сторонами виконані у повному обсязі, відповідач передав виконані підрядні роботи, а позивач прийняв ці роботи без будь-яких зауважень і претензій, що підтверджується складеними, підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

При цьому, позивач повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами у договорі.

Отже, умови договору кожна сторона договору виконала повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було. Доказів протилежного сторонами до матеріалів справи не надано.

Сутність розглядуваного спору полягає у тому, що через неправомірне завищення вартості робіт, що було виявлено під час здійснення перевірки Північним офісом Держаудитслужби, про що складено Акт від 30.09.2022 № 09-30/250, позивач надмірно сплатив грошові кошти за виконані роботи у розмірі 1084211,94 гривень, тому, як стверджує позивач, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу вказану суму грошових коштів.

Натомість, суд, спираючись на правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.07.2018 у справі № 904/7287/17, від 20.06.2019 у справі № 916/1906/18, зазначає, що посилання позивача, як на беззаперечну підставу для стягнення з відповідача надміру сплачених грошових коштів, на те, що в результаті перевірки Північним офісом Держаудитслужби встановлено завищення вартості виконаних робіт, що призвело до надмірної сплати позивачем грошових коштів, є необґрунтованими, адже виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт перевірки у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, отже не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання у відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. Так, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Крім того, акт перевірки не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст. 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Водночас, виявлення порушень під час перевірки може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Тобто укладення сторонами договору, дії сторін щодо виконання його умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Таким чином, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін договору мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та умовами договору.

За таких обставин, враховуючи наведені вище приписи норм права, договірний характер правовідносин сторін, за наявності чинного договору щодо вартості робіт, акт перевірки не може змінювати, припиняти частково або повністю умови договору, який є обов`язковим для його сторін, оскільки такий договір недійсним не визнавався, та відповідно не може змінювати і правовідносини сторін щодо ціни договору, особливо після повної її сплати, а також не може встановлювати інші, ніж, визначені умовами договору, зобов`язання, а отже висновки перевірки наведені у акті не можуть розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. З огляду на що акт перевірки сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та вірогідними доказами наявності у відповідача обов`язку сплатити на користь позивача, на підставі акта перевірки Північного офісу Держаудитслужби від 30.09.2022 № 09-30/250, грошові кошти у розмірі 1084211,94 гривень.

Враховуючи відсутність підтверджуючих доказів, які б надали суду змогу пересвідчитися у підставності заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача надмірно сплачених грошових коштів за договором від 22.06.2021 № 22/06/2021 у розмірі 1084211,94 гривень.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора Баришівської селищної ради» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.05.2023.

Суддя Р.М. Колесник