ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

04 травня 2023 року м. ХарківСправа № 922/1390/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (вх.№ 10853/23 від 02.05.2023) про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень", м. Харків
про стягнення 43556012,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № 2020/П/16/1 від 27.02.2020 у розмірі 43556012,09 грн., що складається з: основного боргу у розмірі 8225630,20 грн.; пені за несвоєчасне виконання обов`язків з розрахунку у розмірі 5059978,76 грн.; річних відсотків у розмірі 4417046,61 грн.; інфляційних збитків у розмірі 3768123,43 грн.; товарного кредиту у розмірі 22085233,09 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору та судові витрати, яких зазнав позивач, у зв`язку з розглядом справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов`язань по здійсненню повних (остаточних) розрахунків за поставлені у період з 11.03.2020 по 04.12.2020 товари згідно договору поставки № 2020/П/16/1 від 27.02.2020, укладеного між сторонами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 18.05.2023 о 11:00.

02.05.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" надало до суду заяву про забезпечення позову (вх.№ 10853/23), згідно якої просить суд забезпечити позов по справі шляхом накладення арешту на усе належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" майно.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" становить 43556012,09 грн. та являється надзвичайно великою. Не бажання відповідача протягом тривалого часу у добровільному порядку погасити її дає вагомі підстави вважати, що останній, під час розгляду справи у суді, маючи на меті ухилитися від погашення наявної перед позивачем заборгованості, може здійснити продаж/перереєстрацію наявного у нього майна, а також заходи спрямовані на приховання наявних у нього грошей та майна за допомогою яких, за результатом розгляду справи у суді, можуть бути задоволені позовні вимоги позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з тим, заявивши про необхідність застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на усе належне ТОВ "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" майно, заявник не навів обґрунтованих обставин, які свідчать, що невжиття таких заходів в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

При цьому суд зазначає, що застосування арешту на майно можливе у випадку, коли кошти в боржника відсутні, тобто, коли виконання рішення про стягнення коштів є неможливим. Натомість, доказів неможливості виконання рішення про стягнення коштів матеріали справи не містять.

Також суд звертає увагу, що відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви ТОВ "Паркінг+" щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Паркінг+" (вх.№ 10853/23 від 02.05.2023) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвалу підписано 04.05.2023.

Суддя А.М. Буракова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.