ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2388/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" (68303, Одеська обл., Кілійський р-н, місто Кілія, вул. Київська, буд. 137 - А)

до відповідача: Приватного Підприємства "Вітязь" (68300, Одеська обл., Кілійський р-н, місто Кілія, вул. Торгова (Пролетарська), буд. 57, кв. 105)

про стягнення 612 424 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Демидов А.О. - ордер ВН №1051862 від 18.10.2021;

від відповідача: Касьяненко Ю.Я. - ордер ОД №697931 від 06.09.2021.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг".

09.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного Підприємства "Вітязь", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 612 424 грн та судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

09.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного Підприємства "Вітязь", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 612 424 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 11.08.2021 було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" про забезпечення позову за вх.№2-1021/21 від 09.08.2021 по справі №916/2388/21.

Ухвалою суду від 16.08.2021 відкрито провадження у справі № 916/2388/21, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "08" вересня 2021 р. о 14:30.

06.09.2021 до суду від позивача надійшло клопотання, згідно якого останній просить суд провести підготовче засідання за відсутності його представника.

08.09.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що представник тільки 07.09.2021 ознайомився з матеріалами справи та має намір підготувати відзив на позовну заяву.

В судове засідання 08.09.2021 з`явився представник відповідача, який просив суд продовжити йому строк на подання відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою судом було продовжено строк на подання відзиву до 20.09.2021. Судом також було встановлено строки для подання відповіді на відзив - до 04.10.2021, для подання заперечень - до 13.10.2021.

Враховуючи необхідність надання сторонам часу для підготовки заяв по суті справи, судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву у підготовчому засіданні до 18.10.2021 о 14:30.

20.09.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

20.09.2021 від відповідача також надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

В судове засідання 18.10.2021 з`явились представники обох сторін. Представник відповідача підтримав подане клопотання, представник позивача не заперечував проти призначення експертизи.

З метою забезпечення явки керівника Приватного підприємства "Вітязь" в судове засідання для відбору експериментальних зразків підпису судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.10.2021 о 12:00.

В судове засідання 29.10.2021 з`явились представники обох сторін. Судом було відібрано експериментальні зразки підпису керівника Приватного підприємства "Вітязь" - ОСОБА_1

Представник позивача надав оригінали документів, необхідних для дослідження.

Представник відповідача також надав суду документи із вільними зразками підпису ОСОБА_1

Питання щодо експертної установи сторони залишили на розсуд суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.10.2021 клопотання Приватного підприємства "Вітязь" про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено, призначено у справі № 916/2388/21 судову почеркознавчу експертизу, доручено проведення судової почеркознавчої експертизи Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Вказаною ухвалою провадження у справі було зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

04.11.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній надав умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_1.

17.11.2021 на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 29.10.2021 матеріали справи №916/2388/21 були надіслані до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

15.12.2021 до канцелярії суду надійшло клопотання судового експерта, в якому останній просив суд надати додаткові вільні зразки підпису ОСОБА_1 за 2020 рік, виконані у документах, максимально наближених за змістом, призначенням, матеріалами письма, умовами виконання з досліджуваними документами (не менше 10-15 оригіналів документів) та умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 29.12.2021 поновлено провадження у справі №916/2388/21, частково задоволено клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Головкіної К.В. та витребувано у Приватного підприємства "Вітязь" додаткові вільні зразки підпису ОСОБА_1 за 2020 рік, виконані у документах, максимально наближених за змістом, призначенням, матеріалами письма, умовами виконання з досліджуваними документами (не менше 10-15 оригіналів документів) та зупинено провадження у справі №916/2388/21 до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

11.01.2022 до суду від відповідача надійшла заява, в якій останній надав витребувані судом оригінали документів.

22.04.2022 року до канцелярії суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок №СЕ-19/116-21/20091-ПЧ за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

Згідно з висновком, підписи на досліджуваних документах ймовірно виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Ухвалою суду від 29.04.2022 поновлено провадження у справі №916/2388/21 з 18.05.2022, призначено підготовче засідання на "18" травня 2022 р. о 12:30, а також запропоновано сторонам надати пояснення щодо висновку за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

В судове засідання 18.05.2022 з`явились представники обох сторін.

В судовому засіданні 18.05.2022 представник позивача надав клопотання про призначення додаткової експертизи.

Протокольною ухвалою від 18.05.2022 відкладено підготовче засідання по справі №916/2388/21 на "30" травня 2022 р. о 15:30.

В судове засідання 30.05.2022 з`явились представники обох сторін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.05.2022 у справі № 916/2388/21 призначено судову почеркознавчу експертизу, доручено проведення судової почеркознавчої експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Вказаною ухвалою провадження у справі №916/2388/21 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

17.06.2022 на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 30.05.2022 матеріали справи №916/2388/21 були надіслані до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

25.07.2022 до суду від науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта, згідно якого останній просив суд надати:

- вільні зразки усіх варіантів підписів ОСОБА_1 в оригіналах різних документів, які не відносяться до даної справи за 2019- лютий 2020 рр., виконані достовірно ним самим, бажано з офіційних джерел;

- експериментальні зразки підпису ОСОБА_1, виконані у швидкому темпі пишучим приладом із стержнем заправленим пастою для кулькових ручок синьо- фіолетового кольору. Ці зразки необхідно відібрати на п`яти аркушах у положенні сидячі за столом та на п`яти - стоячи.

Крім того, останній просить суд уточнити, чи є у матеріалах господарської справи №916/2388/21 документи з підписами ОСОБА_1, які можна використовувати при проведенні експертизи. Якщо так, то необхідно зазначити назву таких документів (аркуш справи) та надати згоду на їх використання при проведенні дослідження, адже в ухвалі суду не визначено, які документи з його підписами, наявні в матеріалах вищезазначеної справи, можуть бути прийняті до порівняльного дослідження.

Разом з клопотанням експертом також було надіслано рахунок на оплату за проведення експертизи №22-2881 (41) від 18.07.2022 на суму 10 193,58 грн.

До того ж, разом з поданими клопотаннями судовий експерт направив до суду матеріали господарської справи №916/2388/21 (том №1 на 174 арк., том №2 на 61 арк.).

04.08.2022 до суду від представника позивача надійшов лист за вх.№15359/22, з яким останній надав до суду платіжне доручення №223 від 04.08.2022, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" перерахувало на банківський рахунок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 10 193,58 грн у якості оплати вищезазначеного рахунку на оплату за проведення експертизи.

Ухвалою суду від 05.08.2022 провадження у справі №916/2388/21 поновлено, задоволено клопотання судового експерта та провадження у справі №916/2388/21 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

22.08.2022 на виконання ухвали суду, справа №916/2388/21 була направлена судом до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

15.02.2023 до суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок судово-почеркознавчої експертизи №22-2881 від 31.01.2023, разом із матеріалами справи № 916/2388/21.

Ухвалою суду від 27.02.2023 провадження у справі №916/2388/21 поновлено з 20.03.2023 та призначено підготовче засідання на "20" березня 2023 р. о 10:30.

В судове засідання 20.03.2023 з`явився позивач та відповідач.

Протокольною ухвалою від 20.03.2023 судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні до "03" квітня 2023 року о 10:15.

В судове засідання 03.04.2023 з`явився позивач та відповідач.

Протокольною ухвалою від 03.04.2023 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на "17" квітня 2023 року об 11:30.

05.04.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання разом із доказами на підтвердження господарських відносин відповідача з ПП Марченко Р.С.

В судове засідання 17.04.2023 з`явився позивач та відповідач.

Протокольною ухвалою від 17.04.2023 судом було оголошено перерву у судовому засіданні до "26" квітня 2023 р. о 12:00.

В судове засідання 26.04.2023 з`явився позивач та відповідач.

У судовому засіданні 26.04.2023 представник відповідача надав заяву про вирішення питання про судові витрати, у якій останній просить суд стягнути з позивача судові витрати зі сплати правничої допомоги у розмірі 18 000 грн.

3. Позиція учасників справи.

3.1 Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг".

06 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" (Підрядник) та Приватним підприємством "Вітязь" (Замовник) було укладено договір підряду.

Відповідно до укладеного договору підрядник за дорученням замовника на земельній ділянці площею 55 га зобов`язується на власний ризик надати сільськогосподарські послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Вартість та витрати по виконанню робіт визначаються за погодженням сторін.

Позивач зазначає, що необхідність укладення вищезазначеного договору обумовлено тим, що ПП "Вітязь" не мав власних засобів для здійснення господарської діяльності на орендованій земельній ділянці.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" (Підрядник) виконало роботи за договором підряду, а Приватне підприємство "Вітязь" (Замовник) прийняло ці роботи, про що свідчать підписані акти виконаних робіт.

Втім, відповідач виконані роботи за договором не оплатив, з огляду на що позивач звернувся до ПП "Вітязь" з претензією про сплату заборгованості, у відповідь на яку ПП "Вітязь" повідомило, що жодних договорів з ТОВ "Південь Агро Холдинг" останнім підписано не було.

Позивач зауважує, що підписання відповідачем акту взаємних розрахунків без зауважень свідчить про визнання утвореної заборгованості.

Таким чином, згідно з актом звіряння взаємних розрахунків, підписаним замовником, заборгованість (у тому числі і за попередні періоди) замовника перед підрядником становить 612 424 гривень.

Позивач посилається на п. 10.1 договору підряду, яким передбачено, що у разі порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством, та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 612 424 грн та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 10 193,58 грн.

3.2 Доводи Приватного Підприємства "Вітязь".

Відповідач зазначає, що 05.01.2005 між Кілійською районною державною адміністрацією та Приватним Підприємством "Вітязь" укладено договір оренди, за яким орендар (ПП "Вітязь") прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 71, 71 га. Зазначений договір укладено строком на 49 років.

Отже, в користуванні відповідача перебуває вищенаведена земельна ділянка на відповідних умовах оренди.

У зв`язку з відсутністю у власності відповідача відповідної техніки для обробітку землі між Приватним Підприємством "Вітязь" та Приватним підприємцем "Марченко" приблизно з 2010 року було досягнена усна домовленість про допомогу в обробітку вищезазначеної земельної ділянки на умовах партнерства та взаємодопомоги.

3 2010 року, за допомогою техніки, в тому числі позивача, за двосторонньою усною угодою здійснювалась діяльність з вирощування зернових культур.

За умовами домовленості, протягом зазначеного часу ПП "Вітязь" в рахунок виконаних робіт та відповідної їх сплати надавало позивачу зернові культури.

У подальшому, у 2021 році ПП "Вітязь" отримало претензію від Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" про те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду від 06.01.2020, за яким підрядник (ТОВ "Південь Агро Холдинг") за дорученням замовника (ПП "Вітязь") на земельній ділянці площею 55 га зобов`язується на власний розсуд надати сільськогосподарські послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх вартість.

23.06.2021 відповідачем було направлено на адресу позивача лист, у якому зазначено, що жодних письмових договорів між ПП "Вітязь" та ТОВ "Південь Агро Холдинг" не укладалося, а попередні договори укладались між ПП "Вітязь" та ПП "Марченко", однак вони не зареєстровані належним чином.

Окрім того, відповідач зазначає, що ПП "Марченко" проводив всі роботи на 55 гектарах земель ПП "Вітязь" і весь врожай, зібраний з цієї площі, був завезений на склади ПП "Марченко" в рахунок робіт, однак жодних документів при передачі товару не складалося, оскільки усі домовленості були в усній формі.

Таким чином, відповідач наголошує, що між ПП "Вітязь" та ТОВ "Південь Агро Холдинг" не було укладено жодних письмових договорів підряду.

Крім того, відповідач зазначає, що наявні у матеріалах справи договір підряду від 06.01.2020, акти наданих робіт та акт взаємних розрахунків не містять справжнього підпису ОСОБА_1, який є директором ПП "Вітязь", та ставить під сумнів справжність печатки підприємства, яка проставлена на зазначених документах.

З огляду на наведені обставини відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до договору оренди землі №90 від 05.01.2005 (т.1 а.с.17-19), укладеного між Кілійською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Приватним Підприємством "Вітязь" (Орендар), орендодавець на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 30.04.2003 №254 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 71,71 га, в тому числі 71,71 га ріллі з земель резерву на території Кілійської міської ради.

Пунктом 5 зазначеного договору передбачено, що договір укладено на 49 років.

Вказаний договір підписаний та скріплений печатками Кілійської районної державної адміністрації та Приватного Підприємства "Вітязь".

В матеріалах справи наявна довідка із звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6а-зем), з якої вбачається, що станом на 01.01.2016 за ПП "Вітязь" на території Кілійської міської ради рахується земельна ділянка площею 71,71 га, у т.ч. сільськогосподарські угіддя (04) - 71,71 га, з них: рілля (05) - 71,71 га (т.1 а.с.15).

У матеріалах справи наявний дозвіл на спецводокористування, виданий Приватному Підприємству "Вітязь" 11.05.2016 на термін до 19.04.2021, у якому ціллю водокористування зазначено "зрощення сільськогосподарських культур" та вказано площу зрощувальних земель - 71,71 га (т.1 а.с.16).

У матеріалах справи також наявний договір підряду від 06.01.2020, укладений між Приватним підприємством "Вітязь" (Замовник) в особі директора ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" в особі директора Марченка Руслана Семеновича (т.1 а.с.84-85).

Відповідно до п.1 договору, за дорученням замовника на земельній ділянці, площею 55 га, розташованої на території Кілійської міської ради, підрядник зобов?язується на власний ризик надати сільськогосподарські послуги з дотриманням сівозміни з урахуванням перебування земель Кілійського району та збереження родючості землі, а замовник зобов?язується прийняти та оплатити їх.

Пунктом 2 договору передбачено, що роботами за договором є надання послуг з культивування (обробка землі, посів, збір врожаю, переробка, зберігання і при необхідності реалізації сільгосппродукції).

Згідно з п.3 договору предметом підряду (результатом виконаних робіт за даним договором) є надання сільгосппослуг, кількість і їх якість повинна відповідати вимогам замовника.

Відповідно до п.6 укладеного договору вартість і витрати по виконанню робіт визначаються за погодженням сторін. Витрати підрядника відшкодовуються з винагороди, що виплачується замовником. Терміни оплати: після збирання врожаю грошовими коштами або сільгосппродукцією.

Пунктом 8 договору сторонами погоджено порядок прийому-передачі робіт, а саме здача-прийом виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 1 місяця з моменту повідомлення замовнику про готовність предмету договору до прийняття. Місце здачі-прийому робіт знаходиться на току підприємства. Предмет договору повинен бути наданий замовнику у вигляді сільгосппослуг.

Згідно з п.11 зазначеного договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом календарного року до моменту його остаточного виконання сторонами, але в будь-якому випадку до завершення повного комплексу послуг і збиранням врожаю. Даний договір автоматично пролонгується на наступний рік на тих же умовах при відсутності заяви однієї із сторін про небажання продовжити дії даного договору, але не більше ніж до 31 грудня 2020 року.

Договір підряду від 06.01.2020 підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Відповідно до актів наданих послуг №1 від 24.02.2020, №2 від 12.03.2020, №3 від 30.03.2020, №4 від 13.04.2020, №5 від 30.04.2020 та №6 від 31.10.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" надало послуги Приватному Підприємству "Вітязь" на загальну суму 296 900 грн (т.1 а.с.86-91).

Акти наданих послуг підписані та скріплені печатками обох сторін.

У відповідності до акту звіряння взаємних розрахунків між ТОВ "Південь Агро Холдинг" та ПП "Вітязь" станом на 2020 рік, обороти за період дорівнюють 296 600 грн, а кінцевим сальдо є 612 424 грн (т.1 а.с.92).

Як вбачається з претензії ТОВ "Південь Агро Холдинг", направленої на адресу ПП "Вітязь", ТОВ "Південь Агро Холдинг" просить відповідача сплатити заборгованість за договором у розмірі 612 424 грн (т.1 а.с.26-27), у відповідь на яку ПП "Вітязь" зазначив, що договори між сторонами не укладалися, а весь урожай був завезений до складів ПП "Марченко" в рахунок робіт (т.1 а.с.28).

В матеріалах справи наявні документи, котрі містять підпис директора ПП "Вітязь", надані відповідачем для проведення експертизи (т.1 а.с.94-114, 135-148) та експериментальні зразки підпису останнього в положенні сидячі та в положенні стоячи (т.1 а.с.115-120).

У клопотанні судового експерта від 06.12.2021 останній порушив питання про надання додаткових вільних зразків підпису ОСОБА_1 за 2020 рік, виконаних у документах, максимально наближених за змістом, призначенням, матеріалами письма, умовами виконання з досліджуваними документами (не менше 10-15 оригіналів документів) та умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_1.

11.01.2022 відповідачем були надані оригінали документів (додаткові вільні зразки підпису ОСОБА_1 за 2020 рік, виконаних у документах, максимально наближених за змістом, призначенням, матеріалами письма, умовами виконання з досліджуваними документами), а саме договори, додатки до податкової декларації, акт здачі-прийняття робіт та довідка про відсутність заборгованості (т.1 а.с.159-171).

В матеріалах справи наявна квитанція про здійснення ПП "Вітязь" оплати судової експертизи на суму 2 250,24 грн (т.1 а.с.172).

Матеріали справи містять висновок експерта №СЕ-19/116-21/20091-ПЧ від 16.02.2022 (т.2 а.с.2-23).

У висновку судовий експерт зазначив, що встановлені розбіжні загальні та окремі ознаки підписів відносно стійкі, однак при наявності збіжних загальних та окремих ознак, пояснити які не виявляється можливим, їх кількість достатня лише для ймовірного висновку, про те, що підписи від імені ОСОБА_1 в графі «Замовник» ймовірно виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Встановити розбіжні окремі ознаки, необхідні для категоричної відповіді питання, не вдалось по причині стислості графічного матеріалу досліджуваних підписів.

Відтак, за наслідками проведеної судової почеркознавчої експертизи судовий експерт дійшов висновку, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Замовник» в актах наданих послуг №1,№2,№3,№4, №5 та №6, а також в акті звіряння взаємних розрахунків ймовірно виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

У клопотанні від 20.07.2022 (т.2 а.с.63) судовий експерт просить надати вільні зразки усіх варіантів підписів ОСОБА_1 в оригіналах різних документів, які не відносяться до даної справи за 2019-лютий 2020 р., виконані достовірно ним самим, бажано з офіційних джерел та ??експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 , виконані у швидкому темпі пишучим приладом із стержнем заправленим пастою для кулькових ручок синьо-фіолетового кольору. Ці зразки необхідно відібрати на п?яти аркушах у положенні сидячі за столом та на п`яти - стоячи.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення №223 від 04.08.2022 (т.2 а.с.71), з якого вбачається, що ТОВ "Південь Агро Холдинг" здійснило оплату за судову експертизу у сумі 10 193,58 грн.

У висновку експерта №22-2881 судово-почеркознавчої експертизи (т.2 а.с.81-100), останній зазначив, що оскільки клопотання експерта було виконано не в повному обсязі, а саме судом додатково не надано вільні зразки підписів ОСОБА_1 , а також експериментальні зразки його підписів у швидкому темпі на п?яти аркушах у положенні сидячі за столом та на п?яти - стоячи, експертиза буде проводитися та питання вирішуватися у межах наданого судом порівняльного матеріалу.

Судовий експерт зазначив, що оцінкою результатів порівняльного дослідження встановлено, що ні збіжні, ні розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для якого-небудь (позитивного чи негативного) висновку про виконання досліджуваного підпису самим ОСОБА_1 . Викладене пояснюється таким чином: збіжні ознаки, хоча і чисельні, але за своїм об?ємом та значущістю не утворюють сукупності, яка індивідуалізує підписний почерк виконавця. Розбіжні ознаки не вдалося оцінити однозначно, чи вони є варіантами ознак підписного почерку самого ОСОБА_1 , які не проявилися у наданому порівняльному матеріалі або ці ознаки можуть свідчити про виконання досліджуваного підпису іншою особою.

Вирішення питання в категоричній формі ускладнювалось малим обсягом графічного матеріалу, який міститься у короткому досліджуваному підписі простої будови, та відсутністю достатньої кількості вільних та експериментальних зразків підпису ОСОБА_1 .

Отже, за наслідком проведеної експертизи, судовий експерт дійшов висновку, що з вказаних причин вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у договорі підряду, актах наданих послуг та акті звіряння взаємних розрахунків, самим ОСОБА_1 , чи іншою особою, не виявилось можливим.

В матеріалах справи наявні договори, укладені між ПП "Вітязь" та ПП "Марченко" (а.с.117-118).

5. Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом, вимоги позивача ґрунтуються на нормах договору підряду від 06.01.2020, який, за твердженням позивача, укладено між ним та Приватним підприємством "Вітязь".

При цьому, враховуючи визначений чинним законодавством обов`язок надати оцінку всім обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно до вимог ст. 208 ЦК України для договору, що є предметом спору, законом передбачена письмова форма.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Тобто, обов`язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину.

Відтак, щоб договір вважався укладеним, необхідно досягнення сторонами згоди щодо усіх його істотних умов як у встановленому законом порядку, так і в установленій законом формі. Недотримання сторонами встановлених законом порядку та форми досягнення згоди щодо усіх його істотних умов дає підстави для висновку про неукладеність договору.

Як стверджує позивач, 06.01.2020 Приватне підприємство "Вітязь" (Замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" уклали договір підряду, відповідно до якого за дорученням замовника на земельній ділянці, площею 55 га, розташованої на території Кілійської міської ради, підрядник зобов?язується на власний ризик надати сільськогосподарські послуги з дотриманням сівозміни з урахуванням перебування земель Кілійського району та збереження родючості землі, а замовник зобов?язується прийняти та оплатити їх.

Позивач вказує на невиконання відповідачем своїх зобов`язань, взятих за договором підряду в частині зобов`язання щодо сплати наданих послуг на суму 612 424 грн.

В свою чергу, відповідач категорично заперечує факт підписання ним вказаного договору, актів наданих послуг та акту звіряння взаємних розрахунків, а відтак і наявність заборгованості, яку позивач має намір стягнути в примусовому порядку.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, в ході розгляду справи, з метою встановлення повної та об`єктивної істини, а також підтвердження чи спростування факту підписання відповідачем договору та актів, судом у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу.

У відповідності до висновку експерта №СЕ-19/116-21/20091-ПЧ від 16.02.2022, підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Замовник" в актах наданих послуг №1,№2,№3,№4, №5 та №6, а також в акті звіряння взаємних розрахунків ймовірно виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, за клопотанням позивача судом було повторно призначено судову почеркознавчу експертизу, за наслідками якої судовим експертом було складено висновок №22-2881, у якому останній зазначив, що вирішити питання, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у договорі підряду, актах наданих послуг та акті звіряння взаємних розрахунків, самим ОСОБА_1 , чи іншою особою, не виявилось можливим, зокрема, через недостатню кількість зразків підпису останнього.

Відповідно до ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У відповідності до висновків Вищого господарського суду України, викладених у постанові пленуму №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що експертні дослідження проведені відповідно до Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованими судовими експертами, які мають повну вищу юридичну освіту, відповідну кваліфікацію судового експерта (свідоцтво №14903, видане ЕКК МВС, підтверджене 23.03.2018, та стаж експертної роботи з 2016 року; свідоцтво №9-22/Д від 13.01.2022, видане Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України, дійсне до 13.01.2025, стаж експертної роботи 9 років), містять докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані висновки з поставлених запитань, враховуючи, що експерти, згідно до ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, несуть кримінальну відповідальність за відомості, викладені у висновку, суд, оцінивши висновки судових експертів за правилами ст.86 ГПК України, не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість останніх іншим матеріалам справи.

Втім, внаслідок проведених судових почеркознавчих експертиз судові експерти дійшли висновку щодо неможливості однозначного встановлення, що надані на експертизу документи підписані або не підписані ОСОБА_1, який є директором ПП "Вітязь".

Крім того, у складених висновках судові експерти зазначили про відсутність достатньої кількості зразків підпису ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експерту забороняється самостійно збирати матеріали, що підлягають дослідженню, а також самостійно вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Зі змісту наведених положень вбачається, що обов`язок щодо збору та надання матеріалів на дослідження покладається на замовника експертизи.

Так, з приводу недостатності зразків підпису ОСОБА_1 , про що було зазначено у висновку судового експерта, суд зазначає, що у судовому засіданні від 20.03.2023 судом було з`ясовано, чи надав відповідач всі наявні у нього вільні зразки підпису та отримано ствердну відповідь, про що свідчить протокол та аудіозапис судового засідання від 20.03.2023 (т.2 а.с.109-111).

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що за наслідками проведених судових експертиз не вбачається за можливе однозначно стверджувати про підписання або непідписання відповідачем договору підряду, актів наданих послуг та акту звіряння взаємних розрахунків.

Водночас, відповідачем також жодним чином не спростовано укладення між сторонами зазначеного договору та відповідних актів та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції.

Так, суд враховує, що сам факт проведення сільгоспробіт на земельній ділянці площею 55 га позивачем не спростовано, водночас, за посиланнями відповідача, роботи проводилися ПП Марченко в рамках усних домовленостей.

При цьому вказані посилання на усні домовленості та договори про спільне вирощування сільськогосподарських культур та суборенди земельної ділянки, укладені між ПП "Вітязь" та ПП "Марченко", не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, надані відповідачем договори були укладені у 2016 році, що передувало спірному періоду, в межах якого здійснюється розгляд даної справи, та не були предметом безпосереднього дослідження у даній справі.

До того ж, жодних відомостей щодо виконання зазначених договорів відповідачем не було надано та ніяким чином не доведено, що останні мають відношення та спростовують посилання позивача на наявність правовідносин за договором підряду від 06.01.2020, який є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Отже, з урахуванням сутності наведеного вище принципу достовірності та належності доказів, а також стандарту доказування вірогідності доказів, суд дійшов висновку про те, що докази на підтвердження факту укладення між сторонами договору підряду, а також надання відповідних послуг є більш вірогідними, ніж докази, надані на його спростування.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п.1 договору від 6.01.20, за дорученням замовника на земельній ділянці, площею 55 га, розташованої на території Кілійської міської ради, підрядник зобов?язується на власний ризик надати сільськогосподарські послуги з дотриманням сівозміни з урахуванням перебування земель Кілійського району та збереження родючості землі, а замовник зобов?язується прийняти та оплатити їх.

Пунктом 8 договору сторонами погоджено порядок прийому-передачі робіт, а саме здача-прийом виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 1 місяця з моменту повідомлення замовнику про готовність предмету договору до прийняття. Місце здачі-прийому робіт знаходиться на току підприємства. Предмет договору повинен бути наданий замовнику у вигляді сільгосппослуг.

Як було встановлено судом, в матеріалах справи містяться акти наданих послуг №1 від 24.02.2020, №2 від 12.03.2020, №3 від 30.03.2020, №4 від 13.04.2020, №5 від 30.04.2020 та №6 від 31.10.2020 на загальну суму у 296 900 грн (т.1 а.с.86-91).

Акти наданих послуг підписані та скріплені печатками обох сторін.

Водночас, заявляючи позовні вимоги, позивач посилається на акт звіряння взаємних розрахунків між ТОВ "Південь Агро Холдинг" та ПП "Вітязь" станом на 2020 рік, відповідно до якого кінцевим сальдо є 612 424 грн.

Втім, суд оцінює відповідні посилання позивача критично з огляду на наступне.

Верховним Судом у постанові від 11.09.2019 по справі №902/1260/15 зазначено, що акт звіряння взаєморозрахунків не є первинним документом, а відтак не є належним та допустимим доказом, з якого можливо встановити беззаперечну заборгованість. Акт звіряння взаєморозрахунків може лише опосередковано свідчити про наявність боргу за договором, однак судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 05.03.2019 по справі №910/1389/18, від 10.09.2019 по справі №916/2403/18, від 19.09.2019 по справі №910/14566/18, від 04.12.2019 по справі №916/1727/17, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Отже, акт звірки взаєморозрахунків сам по собі не є первинним документом та, може бути належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, лише за наявності первинних документів.

Водночас, суд зазначає, що у підготовчому засіданні судом було з`ясовано у позивача наявність первинних документів на підтвердження суми у розмірі 315 824 грн, яка є різницею між сумою оборотів за період (296 600 грн) та кінцевим сальдо (612 424 грн), зазначених у акті звірки взаємних розрахунків, та запропоновано надати відповідні документи до суду, втім, позивач належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної суми не надав.

Таким чином, як встановлено судом, позивачем не надано, а наявні матеріали справи не містять первинних документів (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних тощо) на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, яка відображена в акті звірки взаєморозрахунків.

З огляду на що, акт звірки взаєморозрахунків, на який посилається позивач, за відсутності первинних документів, не може бути належним та допустимими доказом на підтвердження заборгованості за договором поставки від 06.01.2020.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає недоведеною суму кінцевого сальдо та доходить висновку про часткове задоволення вимог позивача у розмірі 296 900 грн, які, зокрема, підтверджені актами наданих послуг №1 від 24.02.2020, №2 від 12.03.2020, №3 від 30.03.2020, №4 від 13.04.2020, №5 від 30.04.2020 та №6 від 31.10.2020.

6. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 - 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, відповідач зазначив, що такі витрати склали 18 000 грн.

У підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №01-08/21 від 01.08.2021 (т.2 а.с.32), укладений між ПП "Вітязь" (Клієнт) та Адвокатським бюро "Касьяненко та партнери" (Бюро), відповідно до п.1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, бюро зобов`язується надавати правничу (правову) допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти надану правничу (правову) допомогу.

Згідно з п.5.1 договору необхідність сплати та розмір гонорару визначається сторонами в додатковій угоді до договору.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 20.04.2023 сторони визначили, що бюро надало правову (правничу) допомогу, яка виражалася в захисті прав клієнта шляхом представництва його інтересів в Господарському суді Одеської області, пов`язаного з розглядом справи №916/2388/21.

Згідно з п.2 додаткової угоди за надання бюро правової (правничої) допомоги, визначеної в п. 1 угоди, клієнт зобов`язується сплатити виграти на надану правову (правничу) допомогу (гонорар). При розрахунку гонорару, враховується складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг): обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи: ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Розрахунок робиться за тарифами, вказаними в прайс-листі бюро, який є невід`ємною частиною договору та угоди.

Пунктом 3 додаткової угоди визначено, що, беручи до уваги матеріальний стан боржника, тяжке економічне положення як у країні, так й по підприємствах на території України, сторони домовились, що вартість послуг по справі становить 18 000 гривень. Сторони досягли згоди, що цією додатковою угодою вони підтверджують прийом-передачу наданих послуг: підтверджують, що послуги надані у повному обсязі та будь-яких зауважень та заперечень один до одного не мають: Акт прийому-передачі послуг не складається.

??? Відповідно до п.4 до додаткової угоди на протязі 3-х календарних днів з моменту прийняття Господарським судом Одеської області судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та вступу такого рішення в законну силу клієнт зобов`язаний сплатити 70% визначеного в акті гонорару. Інші 30% гонорару клієнт зобов`язаний сплатити протягом місяця з дати першого платежу. В акті приймання-здачі наданих послуг сторони можуть визначити інший порядок оплати та чи вартість правничої (правової) допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акту.

В матеріалах справи міститься прайс-лист Адвокатського бюро "Касьяненко та партнери" (т.2 а.с.34).

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту надання йому правничої допомоги.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

З огляду на викладене, зважаючи на характер спірних правовідносин та рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд доходить висновку про задоволення заяви відповідача про вирішення питання про судові витрати.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати (судовий збір, витрати на правничу допомогу та витрати за проведення судових експертиз), відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного Підприємства "Вітязь" (68300, Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Торгова (Пролетарська), буд. 57, кв. 105, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" (68303, Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Київська, буд. 137-А, ) заборгованість у сумі 296 900 /двісті дев`яносто шість тисяч дев`ятсот/ грн, судовий збір у сумі 4 453 /чотири тисячі чотириста п`ятдесят три/ грн 50 коп, витрати за проведення судової експертизи у сумі 4 941 /чотири тисячі дев`ятсот сорок одна/ грн 80 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Агро Холдинг" (68303, Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Київська, буд. 137-А, ) на користь Приватного Підприємства "Вітязь" (68300, Одеська обл., Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Торгова (Пролетарська), буд. 57, кв. 105, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 9 273 /дев`ять тисяч двісті сімдесят три/ грн 70 коп, витрати за проведення судової експертизи у сумі 1 159 /одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять/ грн 34 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 05 травня 2023 р.

Суддя Ю.М. Щавинська