ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.05.2023 Справа № 908/1495/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 908/1495/23:

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (Південне шосе, буд. 15, м. Запоріжжя, 69032, ідентифікаційний код 00194122)

про визнання рішення недійсним

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

03.05.2023 до Господарського суду Запорізької області разом з позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

1. Зупинити дію рішення Наглядової ради Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15), оформленого Протоколом від 10.01.2023 року № 2/2023 - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу.

2. Зупинити повноваження генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15) ОСОБА_2 - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу.

3. Відновити повноваження члена дирекції, виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - (, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15) ОСОБА_1 шляхом зобов`язання внесення змін до відомостей щодо керівника Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» () державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу.

4. Заборонити Державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь- яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (), щодо скасування, зміни реєстраційних дій та записів стосовно керівника ОСОБА_1 - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу.

5. Заборонити Акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15), Наглядовій раді Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», загальним зборам акціонерів Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», Фонду державного майна України та іншим будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти дії, спрямовані на звільнення, відсторонення, припинення, відкликання повноважень члена дирекції - виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Кізілова Сергія Анатолійовича - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу.

6. Заборонити будь-кому, окрім члена дирекції - виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Кізілова Сергія Анатолійовича, виконувати обов`язки члена дирекції - виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15) - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.05.2023, заяву про забезпечення позову у справі № 908/1495/23 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадках невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» вказано, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що Наглядова рада Акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат всупереч нормам чинного законодавства України, а саме - самовільно, без застосування визначеної законом процедури та без належних на те повноважень - призначила на посаду генерального директора Акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат ОСОБА_2 , припинивши при цьому повноваження ОСОБА_1 шляхом винесення Протоколу № 2/2023 від 10.01.2023 року, знехтувавши вимогами чинного законодавства України та всупереч рішенню суду, зокрема:

1. Порушено вимоги п.п. 1-1, 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 року за №777 Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а саме - призначення ОСОБА_2 на посаду генерального директора АТ ЗАлК - відбулося без проведення конкурсного відбору.

2. При призначенні Наглядовою радою ОСОБА_2 не застосовано положення Порядку "Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки", затвердженого Постановою КМУ від 03.09.2008 року за №777, що має у собі ознаки перевищення своїх повноважень Наглядовою радою та фактично - вчинення дій, направлених на рейдерський захват підприємства.

3. Згідно Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 у справі №908/3213/21 та Постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2023 року - визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат оформлене протоколом від 03.11.21 № 1/2021, згідно якого було, в тому числі, обрано склад Наглядової ради АТ ЗАлК (яким і призначено відповідно до Протоколу № 2/2023 від 10.01.2023 року на посаду Генерального директора комбінату ОСОБА_2 ) - що є прямим доказом незаконності призначення останнього на посаду генерального директора особами, у яких відповідно до вказаного Рішення суду відсутні на те повноваження.

4. Станом на день звернення із цією заявою контракт між незаконно призначеним генеральним директором АТ ЗАлК ОСОБА_2 та Наглядовою радою підприємства - відсутній, що є прямим порушенням чинного законодавства України та суперечить положенням Статуту АТ ЗАлК, а відтак є прямим доказом відсутності повноважень ОСОБА_2 , як генерального директора АТ ЗАлК та додатково свідчить про незаконність перебування його на посаді, що само-собою також є прямим фактом рейдерського захвату підприємства.

На думку заявника зазначені факти прямо вказують на недійсність Протоколу №2/2023 від 10.01.2023 року, яким Наглядовою радою АТ ЗАлК було незаконно призначено на посаду генерального директора комбінату ОСОБА_2 та незаконно припинено повноваження ОСОБА_1 як виконуючого обов`язки генерального директора, а відтак - незаконність дій самої Наглядової ради.

Враховуючи той факт, що частка держави у статутному капіталі АТ ЗАлК становить майже 69% - при призначенні на посаду Генерального директора комбінату Наглядова рада повинна була керуватися приписами Порядку №777, а саме своїм Протоколом про призначення Генерального директора саме затверджувати результати конкурсного відбору керівника. Крім цього на офіційному сайті Фонду державного майна України відсутня як інформація про проведення конкурсного відбору на посаду генерального директора Акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, так і інформація про участі у такому конкурсному відборі ОСОБА_2 , що знову ж таки свідчить про незаконність дій Наглядової ради при винесенні Протоколу №2/2023 від 10.01.2023 року, яким було призначено на посаду Генерального директора ОСОБА_2 та припинено мої повноваження як в.о. генерального директора підприємства.

На думку заявника, ОСОБА_2 призначено на посаду Генерального директора АТ ЗАлК особами, у яких фактично відсутні на це повноваження, що свідчить про незаконність звільнення з посади ОСОБА_3 та незаконність даного призначення, а відтак - недійсність і самого Протоколу № 2/2023 від 10.01.2023 року.

З огляду на викладене заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову - призведе до наслідків, за результатами яких можуть бути грубо порушені його законні права та інтереси як керівника та працівника Акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат та, відповідно - неможливості ефективного їх поновлення, за захистом яких він і звернувся до Господарського суду Запорізької області. Задоволення судом заяви Позивача про забезпечення позову - не призведе до фактичного вирішення спору по суті. Якщо за результатом розгляду позовної заяви дії Наглядової ради АТ ЗАлК буде визнано незаконними, - повноцінне відновлення порушеного права Позивача за результатами наслідків таких вже вчинених дій Наглядової ради - буде істотно ускладнено виконання такого рішення суду, оскільки задля того виникне необхідність звернення до суду з додатковими численними позовами.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як передбачає ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, самі лише посилання позивача, виходячи із власних нічим не підтверджених припущень (передбачень, прогнозів) на існуючу, на його думку, без надання відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Суд дійшов висновку, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову не відповідають принципам розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін. Вони безпосередньо не пов`язані з предметом вказаних Заявником позовних вимог і не свідчать про можливість утруднення виконання рішення в разі невжиття таких заходів. Факт звільнення позивача з посади на його думку не уповноваженим складом наглядової ради товариства не свідчить про те, що у разі прийняття рішення судом про задоволення позову невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може істотно унеможливити виконання рішення суду та ефективно захистити та поновити порушені майнові права та інтереси позивача, та не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, наведене не свідчить про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як цього вимагає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, суд зазначає, що в порушення п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, яке з огляду на запропоновані заходи забезпечення позову, предмет і ціну майбутнього позову, є обов`язковим, оскільки задоволення цієї заяви могло б завдати збитків відповідачеві, паралізувати господарську діяльність підприємства, а тому їх відшкодування має бути забезпечено.

Також суд враховує, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи одстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Також слід зазначити, що вжиття передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком.

Згідно з абз. 1 ч. 6, ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Крім того, 03.05.2023 від відповідача надійшло клопотання щодо розгляду заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Частиною 4 ст. 140 ГПК України передбачено, що, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд зазначає, що чинним ГПК України передбачено призначення судового засідання з розгляду заяви про забезпечення позову в разі недостатності поданих саме заявником документів чи пояснень. Оскільки судом не визначено даний випадок винятковим та від заявника суд не потребує додаткових пояснень чи доказів, суд клопотання відповідача щодо розгляду заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з викликом учасників справи залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У ХВ А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Порядок оскарження ухвали суду першої інстанції визначений статтями 254, 255, 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 04.05.2023.

Повний текст ухвали буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова