ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" квітня 2023 р. Cправа № 902/1221/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Леман Інвест" (вул. Івана Акінфієва, буд. 18, офіс 216, м. Дніпро, 49027)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромаш-Калина" (вул. Незалежності, буд. 46, м. Калинівка, Калинівський р-н, 22400)

про стягнення 1066287,94 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників:

позивача: Ковальчук Д.Ю.

відповідача: Базилицький Р.В.

В С Т А Н О В И В :

28.11.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "Леман Інвест" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромаш-Калина" про стягнення 1 066 287,94 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1221/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 30.11.2022 р. відкрито провадження у справі № 902/1221/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.12.2022 р.

14.12.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромаш-Калина" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. суду 01-34/10778/22 від 14.12.2022).

На визначену судом дату в судове засідання з`явилися представники сторін.

Представником позивача у судовому засіданні було заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості ознайомлення з відзивом на позовну заяву.

Суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Суд відклав розгляд справи на 24.01.2023, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Суд звертає увагу, що до суду 15.12.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. суду 01-34/10812/22 від 15.12.2022).

19.12.2022 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. № канц. суду 01-34/10897/22 від 19.12.2022).

27.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. суду 01-34/11125/22 від 27.12.2022). 02.01.2023 від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву (вх. № канц. суду 01-34/2/23 від 02.01.2023). 20.01.2023 від відповідача надійшло заперечення на заяву про уточнення позовних вимог (вх. № канц. суду 01-34/623/23 від 20.01.2023).

Суд вважає за необхідне зауважити, що в заяві про уточнення позовних вимог, представником позивача зазначається, що ним помилково було зазначено підстави виникнення заборгованості, так по тексту позову останнім вказано, що заборгованість виникла згідно договору № 23/07/2019 від 23.07.2019, при цьому позовні вимоги стосуються вимог за договором 26/01/2021 від 26.01.2021.

На визначену судом дату в судове засідання з`явилися представники сторін.

23.01.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення до справи письмових пояснень (вх № канц. суду 01-34/701/23 від 23.01.2023).

Представником відповідача у судовому засіданні було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Суд із власної ініціативи продовжив строк підготовчого провадження у справі та відклав розгляд справи на 14.02.2023, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

10.02.2023 представником відповідача подано додаткові пояснення на заяву про уточнення позовних вимог.

Разом з тим, судове засідання призначене на 14.02.2023 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Яремчука Ю.О. у щорічній відпустці з 27.01.2023 по 24.02.2023 включно.

24.03.2023 представником відповідача подано заява про долучення письмових доказів (вх. №01-34/2803/23).

Ухвалою суду від 27.02.2023 повідомлено учасників справи про підготовче засідання, що відбудеться 28.03.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача та представники відповідача.

Суд зауважує, що представником відповідача в судовому засіданні підтримано клопотання про витребування оригіналів документів, а саме оригіналу договору поставки між ТОВ "Леман Інвест" та ТОВ "Агромаш-Калина" № 26/01/2021 від 26.01.2021 та оригіналу додаткової угоди до договору поставки №26/01/2021 від 26.01.2021 між ТОВ "Леман Інвест" та ТОВ "Агромаш-Калина" від 11.01.2022.

Представник позивача стосовно даного клопотання заперечив.

Суд дійшов висновку про задоволення даного клопотання.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи та продовження підготовчого провадження на 30 днів, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду 28.03.2023 повідомлено учасників справи про підготовче засідання, що відбудеться 13.04.2023. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Леман Інвест" надати Господарському суду Вінницької області до 12.04.2023 оригінал договору поставки між ТОВ "Леман Інвест" та ТОВ "Агромаш-Калина" № 26/01/2021 від 26.01.2021; оригінал додаткової угоди до договору поставки №26/01/2021 від 26.01.2021 між ТОВ "Леман Інвест" та ТОВ "Агромаш-Калина" від 11.01.2022.

04.04.2023 представником позивча подано заява про долучення витребуваних судом доказів (вх. №01-34/3189/23). 10.04.2023 представником позивача подано письмові пояснення. (вх. 01-34/3394/23)

11.04.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової технічної експертизи. (вх. №01-34/3465/23)

На визначену дату судом 13.04.2023 з`явились представник позивача та представник відповідача.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача від 11.04.2023 про призначення судової технічної експертизи та про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті на 27.04.2023, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач зазначає, що 26.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Леман -Інвест» (Постачальник) та ТОВ «Агромаш-Калина» було укладено договір поставки № 26/01/2021 за умовами якого Постачальник зобов`язався постачати (передавати у власність) Покупцю металопродукцію, а Покупець прийняти та оплатити даний Товар. За доводами позивача, останнім належним чином виконано умови договору, натомість відповідачем в порушення своїх зобов`язань не здійснено повної оплати за поставлений товар.

Відповідач не погоджується з доводами позивача викладеними у позовній заяві, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, в якому представник зазначає про відсутність заборгованості.

У відповіді на відзив позивачем заперечується позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву та зводиться до фактів та аргументів викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Крім того, представник позивача звертає увагу суду на той факт, що відповідачем не надано жодних доказів сплати заборгованості, а саме, останнім надано докази сплати заборгованості згідно договору № 23/07/2019 від 23.07.2019, при цьому позовні вимоги стосуються вимог за договором 26/01/2021 від 26.01.2021.

В матеріалах справи містяться заперечення представника відповідача, зі змісту який слідує, що останній не визнає заборгованість, що є предметом позову.

Суд зауважує, що представником відповідача в запереченнях на позов та заяву про уточнення позовних вимог вказується, що провадження відкрито за позовом ТОВ «Леман-Інвест» до ТОВ «Агромаш- Калина» про стягнення заборгованості по договору поставки №23/07/2019 від 23.07.2019 у розмірі 1 066 287,94 грн. Так, відповідачем стверджується, що в позові позивач вказує, що обґрунтування об`єднаних позовних вимог заборгованість за поставлений Товар виникла на підставі одного договору поставки №23/07/2019 від 23.07.2019 р. Пеня та штраф також нараховуються згідно вказаного договору поставки. На підтвердження своїх вимог позивач надав докази, зокрема договір поставки №23/07/2019 від 23.07.2019 р., претензію від 14.11.2022 р. У претензії ТОВ «Леман Інвест» від 14.11.2022 р., яка долучена позивачем до позовної заяви, вимоги обґрунтовані заборгованістю по договору поставки №23/07/2019 від 23.07.2019 р. По договору між ТОВ «Леман-Інвест» та адвокатом Ковальчуком Денисом Юрійовичем від 14.11.2022, який доданий позивачем до позовної заяви, адвокат уповноважений надавати правничу допомогу щодо стягнення з ТОВ «Агромаш-Калина» на користь Клієнта суми заборгованості, пені та штрафу, суми інфляційного збільшення заборгованості, за прострочення оплати вартості товару згідно договору поставки №23/07/2019 від 23.07.2019 р.

Так, за доводами відповідача заява ТОВ «Леман-Інвест» про уточнення позовних вимог слід розцінювати як поданням іншого (ще одного) позову до ТОВ «Агромаш-Калина», який слід розглядати окремо. Обґрунтування вимог договором №23/07/2019 від 23.07.2019 позивач навів у позовній заяві та розрахунках до неї, позивач подав до суду копію договору №23/07/2019 від 23.07.2019 в додатку до позовної заяви

14.11.2022 р. претензія ТОВ «Леман Інвест» від 14.11.2022 підписана директором Бадаловим С.Г. Згідно претензії ТОВ «Леман Інвест» вимагало сплатити на свою користь заборгованість за поставлений товар згідно договору укладеного 23.07.2019 року під №23/07/2019 у сумі 644274,02 грн, штраф у сумі 403944,47 грн., пеню у сумі 66575,07 грн, суму інфляційного збільшення заборгованості 22537,58 грн.

Договором про надання правової допомоги №3 від 14.11.2022 р. директором Бадаловим С.Г. надано повноваження адвокату Ковальчуку Д.Ю. на надання правничої допомоги щодо стягнення з ТОВ «Агромаш-Калина» на користь ТОВ «Леман Інвест» заборгованості, пені та штрафу, суми інфляційного збільшення заборгованості за прострочення оплати вартості товару за договором поставки №23/07/2019 від 23.07.2019.

Зокрема представником відповідача надано додаткові пояснення з яких слідує, що останній частково визнає позов ТОВ «Леман Інвест» в обсязі вимог заборгованості за поставлений товар на суму 467 899,81 гривні, оскільки 27.01.22 р. видаткова накладна на суму 340735,02 грн оплачена - 335794,02 грн; а далі інша видаткова накладна від 31.01.22 на суму 227726 грн. оплачена на суму 232667,0 грн, тобто на суму 4941 грн. більше, тому заборгованість відсутня за видатковою накладною №30 від 27.01.2022 р. 25.11.2022 р. ТОВ «Агромаш-Калина» було оплачено 100400,00 грн. ТОВ «Леман Інвест», платіжне доручення додається. Дана сума не врахована позивачем при уточненні позовних вимог.

Щодо нарахування санкцій за прострочення оплати зазначає, що згідно статті 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. На належне та вчасне виконання зобов`язань ТОВ «Агромаш-Калина» вплинули непередбачувані обставини, а саме обставини пов`язані із військовою агресією російської федерації проти України, внаслідок чого: на підприємстві ТОВ «Агромаш-Калина» мобілізовано 27 працівників, яким виплачувалась середня заробітна плата як гарантія згідно ч.3 ст. 119 КЗпП України, що несе додаткове фінансове навантаження для підприємства (довідка №145 від 08.09.2022 р. у додатку); ТОВ «Агромаш-Калина» надано необхідну благодійну допомогу та автомобілів Збройним силам України та волонтерським організаціям, що було необхідним у період з 24.02.2022 р.; контрагенти по договорам, у яких ТОВ «Агромаш-Калина» є продавцем (постачальником) власної продукції, в свою чергу у період з 24.02.2022 р. несвоєчасно здійснюють оплату за поставлену продукцію, що теж пов`язують із військовою агресією рф. Акти звірки заборгованість перед ТОВ «Агромаш- Калина» із контрагентами вказують про значну заборгованість перед ТОВ «Агромаш-Калина» у розмірі 5 797 095,00 грн.

Крім того, зазначає, що в останнього є сумніви взагалі щодо укладення спірного договору.

Зокрема вказує, що позивач ТОВ «Леман інвест» здійснив нарахування штрафних санкцій, а саме пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 50%, штрафу у розмірі 20% від розміру заборгованості, інфляційних нарахувань за порушення строків оплати, що вказані у специфікаціях, що на думку відповідача є надміру великими та заперечує проти заявлених позивачем судових витрат.

Водночас, із письмових пояснень наданих представником позивача від 21.02.2023 слідує, що позивачем дійсно не було враховано сплату згідно платіжного доручення № 3749 від 25.11.2022 вартості поставленого Товару згідно видаткової накладної № 213 від 02.09.2022 у сумі 100 400,01 грн. Також позивач підтверджує відсутність заборгованості відповідача за видатковою накладною № 30 від 27.01.2022 у сумі 4941,00 грн. в силу сплати більше грошових коштів за видатковою накладною від 31.01.2022 р.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 13.02.2023 становить 467 889,81 грн.

Позивачем вказується, що факт заборгованості також підтверджується підписаним сторонами Актом звірки взаємних розрахунків станом на 27.10.2022 та Акт звірки взаємних розрахунків станом на 13.02.2023 р. із визначенням залишку заборгованості відповідача з оплати вартості поставленого Товару у сумі 467 889,81 грн.

Зокрема представник позивача вважає безпідставними доводи відповідача про застосування ст. 617 Цивільного кодексу України для звільнення відповідача від відповідальності за порушення грошових зобов`язань за договором поставки.

Стосовно посилань відповідача на відсутність у нього оригіналу договору поставки від 26.01.2021 року № 26/01/2021 року. Вказані доводи відповідача спростовуються змістом наданих позивачем специфікацій, видаткових накладних, акту звірки взаємних розрахунків, в яких відповідач посилається на вказаний договір поставки. Вказане посилання є в інших видаткових накладних та специфікаціях, які в досить значній кількості були підписані між сторонами з 26.01.2021 р.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: 26.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Леман- Інвест» (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агромаш-Калина» (Покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 26/01/2021 за умовами якого Постачальник зобов`язався постачати (передавати у власність) Покупцю металопродукцію, а Покупець прийняти та оплатити даний Товар.

Умовами даного Договору сторони погодили наступне:

- за даним Договором постачальник зобов`язується у порядку та строки, встановлені цим договором, постачати (передати у власність) покупцю металопродукцію (далі по тексту - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар, у порядку та строки встановлені Договором оплатити вартість товару (п.1.1. Договору);

- кожна партія товару визначається Специфікацією, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1) в якій зазначається: найменування (асортимент, номенклатура за сортами, марками, типами, розмірами) кількість, ціна за одиницю, загальна сума товару, що поставляється за цим Договором, а також умови, терміни поставки та оплати (п.1.2. Договору);

- постачальник гарантує, що є власником товару, що постачається за цим Договором і товар будь-яким способом не відчужений, не закладений, не перебуває в спорі і під арештом, прав щодо нього у третіх осіб не має (п. 1.3. Договору);

- товар може поставлятися частинами (партіями) в межах Специфікації. Під партією розуміється: автомобільна норма або інша норма, що вказана в одному товарно- транспортному документі (п. 1.4. Договору);

- за цим Договором покупцю на усну чи письмову вимогу може бути надано послугу різання металопрокату та послуги транспортування металопрокату. Вартість таких послуг вноситься до рахунку на оплату покупцю (п. 1.5. Договору);

- кількість товару обумовлюється в Специфікаціях до Договору (п.2.1. Договору);

- умови поставки, товару по кожній окремій партії обумовлюється сторонами в Специфікації до Договору (п. 4.1. Договору);

- продаж (поставка) товару за цим Договором здійснюється автотранспортом на умовах ЕХW (або на умовах узгоджених сторонами у Специфікації) відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010», які застосовуються з урахуванням особливостей, які випливають із умов цього Договору (п.4.2. Договору);

- приймання товару за найменуванням, кількість здійснюється сторонами на складі постачальника за адресою: Криворізьке шосе 1, вул. Базова 4 або згідно умов поставки, відповідно до чинного законодавства та умов цього Договору (п.4.3. Договору);

- право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі та/або пошкодження товару переходять від постачальника до покупця з моменту передачі-приймання товару на складі постачальника або передачі товару перевізнику. Факт передачі засвідчується підписанням сторонами видаткової накладної. Дата отримання партії товару покупцем вказується в накладній, та у товарно-транспортній накладній при передачі товару вантажоперевізнику покупця (п. 4.4. Договору);

- при доставці товару перевізниками покупця, товар вважається переданим по кількості, асортименту, якості (крім прихованих недоліків) на складі постачальника. В такому випадку перевізник, який прийняв вантаж без заперечень і зауважень несе відповідальність за збереження вантажу перед покупцем (п. 4.5. Договору);

- при наявності товару на складі постачальника передача товару покупцю здійснюється протягом 3 робочих днів з моменту отримання передоплати за поставлений товар, якщо інше не узгоджено сторонами в Специфікації до цього Договору (п. 4.6. Договору);

- сторони домовились що доставка товару (транспортні витрати) на склад покупця автомобільним транспортом постачальника може оплачуватися окремо на підставі рахунку, наданого постачальником. Покупець здійснює замовлення послуг різання металопрокату та/чи послуг транспортування металопрокату шляхом подання письмової заявки довільної форми (п. п.4.7-4.8. Договору);

- ціна товару визначається на підставі узгодженої сторонами у Специфікації і може бути змінена за попереднім узгодженням сторін в Специфікації до цього Договору. Загальна сума цього Договору визначається сумою вартостей всіх партій товару, поставленого на підставі рахунку - фактури та Специфікації до цього Договору (п. п. 5.1.-5.2. Договору);

- термін оплати вказується у Договорі, Специфікації та в рахунках на оплату (п. 5.6. Договору);

- оплата товару здійснюється покупцем у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника у строк, визначений у Специфікації до цього Договору (п. 6.1. Договору);

- покупець здійснює оплату за цим Договором на умовах і у терміни передбачені у відповідних Специфікаціях до цього Договору (п. 6.3. Договору);

- приймання-передача товару оформлюється видатковою накладною та товарно-транспортній накладній у випадку передачі товару вантажоперевізнику покупця (п. 7.2. Договору);

- у разі невиконання або неналежного виконання покупцем зобов`язань по оплаті за цим Договором він несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування, за кожен день прострочення з дня виникнення заборгованості до дня фактичної оплати, сплачує заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також сплачує штраф у розмірі 20% відсотків від суми заборгованості (п. 8.2. Договору).

11.01.2022 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору поставки № 26/01/2021 від 26.01.2021 якою продовжено строк дії договору до 31.12.2022.

На виконання умов договору між сторонами підписано ряд Специфікацій, а саме:

- Специфікацію №17 від 11.08.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. Загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 284 550,00 грн;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

18.08.2022 згідно видаткової накладної № 189 та товарно-транспортної накладної № Р189 від 18.08.2022 було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 278310,00 грн.

Матеріалами справи стверджується, Покупець сплатив Постачальнику за вказаний Товар 278310,00 грн.

- Специфікацію №19 від 26.08.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 411 050,02 грн.;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

02.09.2022 згідно видаткової накладної № 213 та товарно-транспортної накладної № Р213 від 02.09.2022 року було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 401600,02 грн.

Судом встановлено, Покупцем не сплачено вартість поставленого товару взагалі, і відповідно заборгованість за поставлений товар становить 401 600,02 грн.

- Специфікацію №18 від 01.09.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 47 844,00 грн;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

02.09.2022 року згідно видаткової накладної № 214 та товарно-транспортної накладної № Р214 від 02.09.2022 року було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 46043,20 грн.

18.11.2022 року Покупець з порушенням встановленого строку оплатив Постачальнику вартість поставленого товару на суму 46043,20 грн. згідно платіжного доручення №3719.

- Специфікацію №20 від 08.09.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 43 286,00 грн;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

13.09.2022 року згідно видаткової накладної № 219 було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 41593,60 грн.

Судом встановлено, що Покупцем не сплачено повністю вартість поставленого товару та відповідно заборгованість за поставлений товар становить 41593,60 грн.

- Специфікацію №21 від 15.09.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 34 016,40 грн;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

19.09.2022 року згідно видаткової накладної № 225 було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 34016,40 грн.

Судом встановлено, що Покупцем не сплачено вартість поставленого товару взагалі, і відповідно заборгованість за поставлений товар становить 34016,40 грн.

- Специфікацію №22 від 29.09.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 91 079,80 грн;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021 від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

30.09.2022 згідно видаткової накладної № 241 було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 91079,80 грн.

Судом встановлено, що Покупцем не сплачено вартість поставленого товару взагалі, і відповідно заборгованість за поставлений товар становить 91079,80 грн.

- Специфікацію №11 від 06.07.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 402 386,58 грн;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

06.07.2022 року згідно видаткової накладної № 140 та товарно-транспортної накладної № Р140 від 06.07.2022 року було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 402 386,58 грн.

Судом встановлено, що вказаний Товар був оплачений відповідачем з порушенням встановленого строку, а саме - 18.08.2022 у сумі 112386,58 грн. згідно платіжного доручення № 2743, 31.08.2022 у сумі 290000,00 грн. згідно платіжного доручення № 2887.

- Специфікацію №10 від 31.05.2022, якою сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 901 589,53 грн.;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

02.06.2022 року згідно видаткової накладної № 109 та товарно-транспортної накладної № Р109 було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 867 933,54 грн.

Судом встановлено, що вказаний Товар був з порушенням встановленого строку оплачений Покупцем Постачальнику, а саме: 01.06.2022 року 225397,38 грн згідно платіжного доручення № 1990; 30.06.2022 року 62536,16 грн згідно платіжного доручення № 2335; 06.07.2022 року 370000,00 грн згідно платіжного доручення № 2381; 07.07.2022 року 10 000,00 грн згідно платіжного доручення № 2401; 29.07.2022 року 20000,00 грн згідно платіжного доручення № 2581;02.08.2022 року 20000,00 грн згідно платіжного доручення № 2618; 09.08.2022 року 20000,00 грн згідно платіжного доручення № 2665; 18.08.2022 року 140 000,00 грн згідно платіжного доручення № 2741

На виконання умов вищевказаного договору 24.01.2022 між Сторонами було підписано специфікацію № 2.

1. загальна вартість товару, що поставляється за цією Специфікацією складає 355 575,02 грн.;

2. умови оплати: відтермінування 30 календарних днів з моменту поставки на склад покупця;

3. умови поставки: FCA, згідно з правилами Інкотермс 2020;

4. строк поставки: постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару протягом 30 робочих днів з дати підписання даної Специфікації.;

5. дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки № 26/01/2021від 26.01.2021 р. і вступає в силу з дати її підписання сторонами;

6. Толеранс: +/-10%.

27.01.2022 року згідно видаткової накладної № 30 та товарно-транспортної накладної № Р30 було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 340 735,02 грн.

Судом встановлено, що дана видаткова накладна оплачена повністю, а саме 09.02.2022 було сплачено Постачальнику 335 794,02 грн та 27.01.2022 у сумі 4941,00 грн внаслідок сплати більше грошових коштів за видатковою накладною від 31.01.2022, що не заперечується та визнається сторонами.

24.09.2021 року між Сторонами було підписано специфікацію № 21, за умовами якого Постачальник повинен поставити Товар загальною вартістю 296 688,01 грн Умови оплати - протягом 30 календарних днів з дня поставки товару.

29.09.2021 року згідно видаткової накладної № 467 та товарно-транспортної накладної № Р467 було поставлено Покупцю товар загальною вартістю 293002,81 грн.

Судом встановлено, що Покупець оплатив поставлений товар Постачальнику, але з порушенням строків, а саме - 14.12.2021 року у сумі 53002,81 грн згідно платіжного доручення № 7691 14.01.2022 року у сумі 240000,00 грн. згідно платіжного доручення № 116.

Зокрема судом встановлено, що позивачем не було враховано сплату коштів згідно платіжного доручення № 3749 від 25.11.2022 вартості поставленого Товару згідно видаткової накладної № 213 від 02.09.2022 у сумі 100 400,01 грн.

За даними доказами наявними в матеріалах справи за отриманий товар відповідач розрахувався лише частково і за ним станом на день розгляду справи в суді позову до суду рахується заборгованість в сумі 467 889,81 грн. (573 230,82 грн-100 400,01 грн (проплата 25.11.2022 платіжне доручення №3749)-(видаткова накладна від 31.01.22 на суму 227 726,00 грн оплачена на суму 232 667 грн- тобто на 4971,00 грн більше, тому заборгованість по видатковій накладній №30 від 27.01.2022 відсутня)

Позивачем направлялась відповідачу претензія, яка залишена без задоволення.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, у тому числі нарахованих штрафних санкцій.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до вимог ст. ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Надаючи оцінку реальності вчинення господарських операцій між контрагентами, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон про бухгалтерський облік) документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Приписи ст. 9 вказаного закону визначають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, згідно п. 2.4 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши наявні матеріалах справи документи, суд вважає, що останні містять всі обов`язкові для первинних документів реквізити та відповідають законодавчо визначеним вимогам. Так, як слідує із наданих позивачем специфікацій та видаткових накладних, останні місять реквізити щодо здійснення господарської операції, а саме на виконання договору від 26.01.2021 за № 26/01/2021. Поряд з цим, відповідачем не було доведено юридичної дефектності чи невідповідності первинних документів вимогам чинного законодавства.

Так, суд зазначає, що одним із аргументів відповідача, є те, що оспорюваний договір не підписувався уповноваженою особою директором Безуглий Ю.М.

Поряд із цим, як вбачається, із спірного договору підпис особи, що підписала оспорюваний правочин та додатку до нього було скріплено печаткою відповідача ТОВ "Агромаш -Калина".

При чому, відповідність відтиску печатки на договорі тій печатці, що перебуває у розпорядженні відповідача, ним не заперечувалося, відповідач надавав перевагу необхідності проведення саме почеркознавчої експертизи, власного клопотання про призначення експертизи з метою встановлення відповідності відбитка печатки на договорі тому, що є в розпорядженні відповідача не заявляв.

Водночас, наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що використання печатки підприємства є звичайною практикою, як на момент укладання спірного договору, так і в наступному та використовується станом на час розгляду цієї справи.

Отже, встановивши наявність відбитку печатки відповідача на вищенаведених документах, суд вважає, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, інших документах, що фіксують здійснення господарських операцій. Окрім того, відповідачем не надавались в ході розгляду справи доказів, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З урахуванням викладеного, суд бере до уваги наявність відбитку печатки позивача на спірному договорі, додатковому договорі, специфікаціях та видаткових накладних, а також те, що саме відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на зазначених документах. Також суд виходить з того, що відповідачем не доведено фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і не надано суду доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що печатка відповідача використовувалася проти його волі. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду 03.02.2020 у справі № 909/1073/17).

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 ГПК України).

Відповідно до положень частин першої - четвертої, шостої - восьмої статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 104 ГПК України).

В той час, суд дослідивши матеріали експертного висновку № ЕД-19/102-23/5349-ДД від 21.03.2023 дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що висновок експертизи є належним доказом, з врахуванням висновків зроблених судом вище.

З врахуванням встановленого судом критично сприймаються доводи відповідача відносно того, що договір, що є предметом спору між сторонами не укладався, оскільки спростовується вищевикладеним.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконував зобов`язання за вищезазначеним договором щодо здійснення ним передачі відповідачу товару .

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором оплатив отриманий товар частково.

Під час розгляду даної справи, судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 3749 від 25.11.2022 після подання позову до суду відповідачем було оплачено вартість поставленого Товару згідно видаткової накладної № 213 від 02.09.2022 у сумі 100 400,01 грн.

Отже, в частині позовних вимог щодо стягнення 100 400,01 грн основного боргу між сторонами відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині вимог відповідно до п. 2 ст. 231 ГПК України.

При цьому, судом встановлено, що видаткова накладна від 27.01.2022 року № 30 у відповідності до якої поставлено Покупцю товар загальною вартістю 340 735,02 грн оплачена повністю, а саме 09.02.2022 було сплачено Постачальнику 335 794,02 грн та 31.01.2022 на суму 232 667 грн по видатковій накладній, тобто на суму 4941,00 грн більше, тому заборгованість відсутня, що не заперечується та визнається сторонами. Тобто сплата коштів відбулась до відкриття провадження у справі.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов`язання і не свідчить про відсутність спору; особа, претензія якої визнана боржником, вправі звернутися до господарського суду з позовом про стягнення визнаної суми коштів. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З огляду на вищезазначене, враховуючи факт сплати відповідачем суми основного боргу після подання позову до суду, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення 100 400,01 грн - заборгованості на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в даній сумі та враховуючи, що сплата коштів в розмірі 4941,00 грн відбулась до відкриття провадження у справі, що тягне за собою відмову в стягненні в цій частині.

З врахуванням встановленого та в сукупності викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 467 889,81 грн, оскільки є правомірними, обґрунтованими, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

У пункті 8.2. Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання покупцем зобов`язань по оплаті за цим Договором він несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування, за кожен день прострочення з дня виникнення заборгованості до дня фактичної оплати, сплачує заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також сплачує штраф у розмірі 20% відсотків від суми заборгованості.

На підставі наведених положень договору та акону позивач нарахував відповідачу у зв`язку з порушенням Покупцем строку оплати вартості поставленого Товару слідуючі штрафні санкції, а саме:

згідно видаткової накладної № 189 від 18.08.2022 Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 26 000,00 грн. (130000.00 заборгованість на 18.09.2022 * 20%). пеню за період з 19.09.2022 року по 13.11.2022 року у сумі 5623,29 грн., сума інфляційного збільшення заборгованості становить за жовтень 2022 року - 1250,00 грн;

згідно видаткової накладної № 213 від 02.09.2022 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 80 320,00 грн. (401600.02 заборгованість на 03.10.2022 * 20%). пеню за період з 03.10.2022 року по 13.11.2022 року у сумі 23105,75 грн., сума інфляційного збільшення заборгованості становить за жовтень 2022 року - 10040,00 грн.

згідно видаткової накладної № 214 від 02.09.2022 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 9208,64 грн. (46043,20 заборгованість на 03.10.2022 * 20%), пеню за період з 03.10.2022 року по 13.11.2022 року у сумі 2649,06 грн., сума інфляційного збільшення заборгованості становить за жовтень 2022 року - 1151,08 грн.

згідно видаткової накладної № 219 від 13.09.2022 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 8318,72 грн. (41593.60 заборгованість на 14.10.2022 * 20%), пеню за період з 14.10.2022 року по 13.11.2022 року у сумі 1766,30 грн., сума інфляційного збільшення заборгованості становить за жовтень 2022 року - 1039.84 грн.

згідно видаткової накладної № 225 від 9.09.2022 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 6803,28 грн. (34016,40 заборгованість на 27.09.2022 * 20%), пеню за період з 27.09.2022 року по 13.11.2022 року у сумі 2236.69 грн., сума інфляційного збільшення заборгованості становить за жовтень 2022 року - 850,41 грн.

згідно видаткової накладної № 241 від 30.09.2022 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 18215,96 грн. (91079,80 заборгованість на 01.11.2022 * 20%) пеню за період з 01.11.2022 року по 13.11.2022 року у сумі 1621,97 грн.

згідно видаткової накладної № 140 від 06.07.2022 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 80477,31 грн. (402386,58 заборгованість на 07.08.2022 * 20%), пеню за період з 07.08.2022 року по 31.08.2022 року у сумі 11625.00 грн, суму інфляційного збільшення заборгованості за серпень 2022 року - 4426.25 грн.

згідно видаткової накладної № 109 від 02.06.2022 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 116000,00 грн. (580000,00 заборгованість на 02.07.2022 * 20%), пеню за період з 02.07.2022 року по 18.08.2022 року у сумі 13931,51 грн., сума інфляційного збільшення заборгованості становить за липень-серпень 2022 року - 2940,00 грн.

згідно видаткової накладної № 467 від 29.09.2021 року Постачальник нарахував Покупцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості у розмірі 58600,56 грн. (293002,81 заборгованість на 01.12.2021 * 20%), пеню за період з 01.12.2021 року по 14.01.2022 року у сумі 4015,50 грн, сума інфляційного збільшення заборгованості за грудень 2021 року - 840,00 грн. (розрахунки містяться в матеріалах справи).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та відсотків річних за допомогою програми "ЛІГА.ЗАКОН" суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування пені в розмірі 66 575,07 грн, штрафу в розмірі 403 944,47 грн та інфляційних втрат в розмірі 22 537,58 грн.

Щодо стягнення пені та 20% штрафу суд відзначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України. При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 02.04.2019 у справі №917/194/18.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Пунктом 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» роз`яснено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Щодо клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення сум суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України).

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17. Обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора, як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п.28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

В обґрунтування зменшення заявлених до стягнення сум відповідач зазначає, що намагається повністю виконав свої зобов`язання за договором, і своїми діями не заподіяв позивачеві жодних збитків. Несвоєчасна оплата за поставлений товар була зумовлена причинами, які не залежали від волі відповідача. Добросовісність господарства підтверджується частковим виконанням зобов`язань за договором.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013, наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

При цьому слід враховувати, що правила ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Неустойка не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Зазначені норми законодавства ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 01.08.2019 р. у справі № 922/2932/18, від 08.10.2019 р. у справі № 922/2930/18, від 08.10.2019 р. у справі № 923/142/19, від 09.10.2019 р. у справі №904/4083/18).

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір штрафу та пені як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тож суд враховує висновки Великої Палати викладені у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, згідно із яким Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір пені, штрафу та відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на господарську діяльність відповідача, відсутність у матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення оплати, та не співмірність заявлених до стягнення сум із вартістю поставленого товару, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін суд вважає, що аргументи викладені відповідачем у клопотанні про зменшення розміру пені, штрафу, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені, штрафу на 90 %. Підстав для зменшення інфляційних нарахувань немає, адже законодавство цього не передбачає і Верховний Суд у зазначеній вище постанові про це не вказує.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 467 889,81 заборгованості, (з урахуванням зменшення розміру пені та штрафу на 90%) пені в розмірі 6 657,51 грн, штрафу в розмірі 40 394,45 грн та інфляційних втрат в розмірі 22 537,58 грн підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного позов підлягає до задоволення частково.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, представником відповідача визнається сума боргу в розмірі 467 889,81 грн згідно ст. 130 ГПК України повертається позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 4262,17 грн.

Керуючись ст. ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 130, 233, 236-238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромаш-Калина" (вул. Незалежності, буд. 46, м. Калинівка, Калинівський р-н, 22400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Леман Інвест" (вул. Івана Акінфієва, буд. 18, офіс 216, м. Дніпро, 49027, ) борг в сумі 467 889,81 грн, інфляційних втрат в сумі 22 537,58 грн, штраф в сумі 40 394,45 грн, пеня в сумі 6 657,51 грн, відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 11 658,03 грн.

3. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Леман Інвест" (вул. Івана Акінфієва, буд. 18, офіс 216, м. Дніпро, 49027, ) з Державного бюджету України 50 % судового збору в сумі 4 262,17 грн.

4. В стягненні суми боргу в розмірі 4 941,00 грн відмовити.

5. Закрити провадження в частині стягнення боргу в сумі 100 400,01 грн.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

7. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 08 травня 2023 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Івана Акінфієва, буд. 18, офіс 216, м. Дніпро, 49027)

3 - відповідачу (вул. Незалежності, буд. 46, м. Калинівка, Калинівський р-н, 22400)