УХВАЛА

11 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 924/1135/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.(головуючий), Колос І. Б. та Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (далі - АТ "Хмельницькгаз")

на додаткову постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 06.02.2023

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до АТ "Хмельницькгаз"

про стягнення 10049788 грн,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

АТ "Хмельницькгаз" 08.03.2023 на електронну адресу Касаційного господарського суду подав касаційну скаргу (підписану адвокатом з використанням електронного цифрового підпису), в якій просить скасувати додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 зі справи № 924/1135/20 з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс). Водночас до скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2023: касаційну скаргу АТ "Хмельницькгаз" залишено без руху, у зв`язку з тим, що скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення такого строку, визнані судом неповажними; також до скарги не додано належних доказів надіслання копії цієї скарги позивачу та третій особі у цій справі; надано скаржнику строк для усунення недоліків; роз`яснено скаржнику наслідки неусунення у встановлений строк недоліків касаційної скарги.

АТ "Хмельницькгаз" 29.03.2023 (згідно з відміткою на конверті) та 31.03.2023 на електронну адресу Верховного Суду подав уточнену касаційну скаргу, до якої додано докази надіслання копії цієї скарги позивачу та третій особі у цій справі листом з описом вкладення та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Вказане клопотання мотивоване тим, що скаржник копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції в паперовій формі засобами поштового зв`язку не отримував, у зв`язку з чим представник скаржника звернувся до апеляційного господарського суду із заявою від 27.03.2023 про видачу копії додаткової постанови суду апеляційної інстанції від 06.02.2023, яка була зареєстрована судом, про що свідчить вхідний штамп суду на вказаній заяві (копію якої додано до клопотання) та отримав вказане судове рішення лише 28.03.2023 в приміщенні суду під розписку, яка міститься в матеріалах справи.

Суд, розглянувши подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 06.02.2023 (повний текст підписаний 07.02.2023), а тому строк на її оскарження закінчився 27.02.2023.

Касаційну скаргу ж було подано скаржником на електронну адресу Верховного Суду 08.03.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Верховного Суду, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 06.02.2023.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Клопотання про поновлення процесуального строку має містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Однак, розглянувши наведені доводи скаржника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження через отримання копії постанови суду апеляційної інстанції лише 28.03.2023 після звернення до суду з відповідною заявою (тобто майже через місяць після закінчення строку на касаційне оскарження, а також після залишення його касаційної скарги без руху), визнає їх неповажними, оскільки скаржником у клопотанні не наведено аргументів стосовно того, що саме позбавило його можливості отримати оскаржувану постанову апеляційного господарського суду раніше, ніж 28.03.2023, адже назване судове рішення було опубліковане в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09.02.2023 та, як стверджував сам скаржник при зверненні з касаційною скаргою, також надіслано на його електронну адресу 08.02.2023.

При цьому Суд зауважує, що додана скаржником копія заяви від 27.03.2023 про видачу копії оскаржуваного судового рішення сама по собі не свідчить про отримання ним оскаржуваної постанови у зазначену дату, оскільки згадана заява не містить відмітки заявника про її отримання, а тому не може бути належним доказом, що підтверджує отримання судового рішення.

Інших доводів та доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржником не обґрунтовано та не додано.

Суд зазначає, що такі дії скаржника, зокрема, звернення із заявою до апеляційного господарського суду про видачу паперового примірника копії оскаржуваної постанови вже після подання касаційної скарги, яка Верховним Судом залишена без руху у зв`язку з тим, що скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, а обставини щодо обмеженого доступу до електронної пошти скаржника у зв`язку з відсутністю електропостачання для ознайомлення із текстом оскаржуваної постанови, наведені у клопотанні про поновлення строку, були визнані Судом неповажними, суперечать попередній поведінці скаржника, зокрема, стосовно твердження останнього про отримання копії постанови на його електронну адресу 08.02.2023, та є недобросовісними.

Разом з тим суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд повторно наголошує на тому, що представник скаржника Янкевич Л.Д. був присутній в судовому засіданні 06.02.2023, що свідчить про обізнаність скаржника про ухвалення додаткової постанови в судовому засіданні у цій справі, а, отже останній не був позбавлений можливості відстежувати хід розгляду справи та в розумні інтервали часу вжити всіх необхідних заходів (зокрема, ознайомитись з оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень або ж ознайомитись з матеріалами справи) для звернення з касаційною скаргою в межах строків, визначених ГПК України.

Отже, можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку щодо пропуску строку касаційного оскарження з поважних причин.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте у даному випадку скаржником не доведено наявність у нього об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою, у зв`язку з чим Суд доходить висновку, що подання касаційної скарги з пропуском встановленого процесуального строку залежало від волевиявлення скаржника, а не від непереборних обставин, а тому наведені у клопотанні підстави визнаються неповажними.

Європейський суд з прав людини у вказаному рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням викладеного Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Хмельницькгаз" на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 у цій справі.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 зі справи № 924/1135/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя В. Селіваненко