Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз" про розподіл судових витрат у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз"
до Приватного підприємства "Туристична компанія Бітско"
про розірвання договору та стягнення 2000000 грн.
за участі представників:
від позивача: Печенюк Р.В.,
від відповідача: Шевченко І.Л.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "Туристична компанія Бітско" про розірвання договору про надання послуг від 02.01.2019 № 1 та стягнення попередньої оплати в розмірі 2000000 грн. за договором про надання послуг від 02.01.2019 № 1.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 у справі № 910/12597/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз" задоволено повністю. Розірвано договір про надання послуг від 02.01.2019 № 1, укладений між Приватним підприємством "Туристична компанія Бітско" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз". Стягнуто з Приватного підприємства "Туристична компанія Бітско" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз" 2000000 грн. попередньої оплати, а також 32481 грн. витрат зі сплати судового збору.

12.04.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз" надійшла заява про розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз" про розподіл судових витрат у справі № 910/12597/22, судове засідання призначено на 27.04.2023 року.

27.04.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат.

У судовому засіданні 27.04.2023 представник позивача підтримав подану ним заяву.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

За частиною 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 22.10.2021 між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс (Київ)» (виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги № 335/2021, за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки з надання клієнту правничої допомоги, що складається з послуг, що надаються в обсязі та на умовах, передбачених договором та додатками до нього.

У пункті 5.2 договору передбачено, що за надані послуги клієнт сплачує виконавцеві суму, зазначену в рахунках, що виставляються виконавцем. Витрати, пов`язані з переказом коштів (у разі їх наявності), несе клієнт.

Надання послуг клієнтові оформлюється двостороннім актом виконаних робіт (пункт 5.6 договору).

28.09.2022 укладено додаткову угоду № 3 до договору від 22.10.2021 № 335/2021, відповідно до пункту 1 якої додатково до послуг, передбачених пунктом 1.2 договору, клієнт доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки з надання таких послуг: надання правничої допомоги з підготовки позовної заяви та представництва інтересів клієнта у судовому спорі з Приватним Підприємством "Туристична компанія Бітско" щодо виконання та розірвання (припинення) договору про надання послуг від 02.01.2019 №1, а також стягнення заборгованості, що включає, але не обмежуючись: збір доказів; підготовку та подання позовної заяви з додатками до неї; підготовку будь-яких інших процесуальних документів (заяв, клопотань, відповідей на відзив, пояснень, апеляційних скарг на ухвали суду тощо) під час розгляду справи в суді першої інстанції; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях під час розгляду справи судом першої інстанції (безпосередня участь у судових засіданнях одного або декількох адвокатів).

У пункті 3 додаткової угоди № 3 до договору від 22.10.2021 № 335/2021 встановлено, що вартість послуг, передбачених пунктом 1.1. цієї додаткової угоди, становить гривневий еквівалент 1640 евро без ПДВ, що визначається офіційним курсом евро по відношенню до гривні, що установлений банком, в якому відкрито поточний рахунок виконавця, визначений у цій додатковій угоді, на день виставлення рахунку та оплачується клієнтом на таких умовах: 50% вартості послуг, що становить 820 евро в якості передоплати; 50% вартості послуг, що становить 820 евро після відкриття провадження у справі.

До матеріалів справи долучено рахунок від 29.11.2022 № СФ-155 щодо надання правничої допомоги згідно додаткової угоди № 3 до договору від 22.10.2021 на суму 40836 грн., рахунок від 06.10.2022 № СФ-119 - на суму 39753,60 грн.

Дані рахунки оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується випискою з банківського рахунку Адвокатського об`єднання «Правовий Альянс (Київ)» від 21.10.2022 та 02.12.2022 року.

08.02.2023 сторонами договору від 22.10.2021 підписано акти про надання послуг № Оу-37 на суму 40836 грн., № ОУ-34 на суму 39753,60 грн. щодо надання правничої допомоги згідно з додатковою угодою № 3 від 28.09.2022 до договору від 22.10.2021 № 335/2021.

Також підписано звіт № 6493 щодо наданої правничої допомоги від 03.04.2023 за договором від 22.10.2021 № 335/2021, відповідно до якого адвокатом витрачено 22,40 годин, вартість послуг становить 80589,60 грн.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У запереченнях на заяву про розподіл судових витрат відповідач зазначив, що позивачем не обґрунтовано, які самі дії вчинялися відповідачем для затягування розгляду справи. У той же час, позивачем у заяві вказано, що оплата за надання правничої допомоги є фіксованою, тобто не залежала від часу тривалості судового провадження. Одночасно, в звіті про виконану роботу адвокатом вказано про витрачення трьох годин на складання заяви про забезпечення позову, однак у задоволенні такої заяви суд відмовив. Відтак, відповідач просив розподілити судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката по 50 % (40294,50 грн.) на кожну сторону.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

При цьому суд також ураховує, що під час здійснення розгляду справи позивач звертався з заявою про забезпечення позову, в задоволенні якої судом відмовлено.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, а також заперечення відповідача, суд дійшов висновку зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 40294,50 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 у справі № 910/12597/22 позов задоволено повністю, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають покладенню на відповідача в розмірі 40294,50 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Др. Редді`с Лабораторіз" про розподіл судових витрат у справі № 910/12597/22 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Туристична компанія Бітско» (03187, м. Київ, б-р Чоколівський, буд. 33, кв. 21; ідентифікаційний код 25398564) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Др. Редді`с Лабораторіз» (08320, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, буд. 121-А; ідентифікаційний код 37560808) 40294 (сорок тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В іншій частині заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне судове рішення складено: 08.05.2023 року.

Суддя К.В. Полякова