УХВАЛА

м. Київ

08.05.2023Справа № 910/7038/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича, Вінницька обл., Немирівський р-н, с. Юрківці

про розірвання договору та стягнення 454 216,27 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Куликовська Юлія Валеріївна (далі - ФОП Куликовська Ю.В./позивач) в порядку ч. 5 ст. 29 ГПК України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича (далі - ФОП Донченко С.Д./відповідач) про:

- розірвання договору №001 від 24.03.2021, укладеного між ФОП Куликовською Ю.В. та ФОП Донченко С.Д.;

- стягнення переплати за договором №001 від 24.03.2021 у розмірі 454 216,27 грн.

Ознайомившись із поданою позовною заявою, суд встановив, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 ГПК України, внаслідок чого така заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частиною 2 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як встановлено судом, в прохальній частині позовної заяви ФОП Куликовська Ю.В. просить суд розірвати договір №001 від 24.03.2021, укладений між ФОП Куликовською Ю.В. та ФОП Донченко С.Д., та стягнути переплату за договором №001 від 24.03.2021 у розмірі 454 216,27 грн.

При цьому, в додатках до позовної заяви ФОП Куликовською Ю.В. додано копію договору №001 від 24.03.2021, який укладено між ФОП Куликовською Ю.В. та Фізичною особою-підприємцем Вареником Олександром Сергійовичем.

Водночас, з тексту позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на договір №001 від 24.03.2021, укладений між ФОП Куликовською Ю.В. та ФОП Донченко С.Д.

Крім того, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства, позивачу необхідно сплатити судовий збір за заявлену позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 2 684,00 грн та 6 813,24 грн за вимогу майнового характеру (454 216,27 грн*1,5%), що разом складає 9 497,24 грн.

При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір», платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Отже, закон не виключає можливості здійснення оплати судового збору іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду чи стосовно якої ухвалене судове рішення.

Крім того, Державна судова адміністрація України в листі № 6-17517/8 від 14.09.2018 «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» вказує про те, що суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Такі дії допоможуть знизити ризик ухилення від сплати судового збору в ситуації, коли, наприклад, позивач - юридична особа, проте судовий збір за подання позовної заяви сплачений фізичною особою (бухгалтером чи керівником підприємства). У результаті суд, не звернувши уваги на ці розбіжності, платіжний документ, де платником судового збору вказано іншу особу, і відкриває провадження у справі. Фізична особа, яка сплатила судовий збір може звернутися до суду із заявою про повернення помилково зарахованих до бюджету коштів, оскільки до суду із заявою на подачу позову вона не зверталась.

Для недопущення таких фактів ДСА України просить звернути увагу на необхідність дотримання вимог статті 2 Закону України «Про судовий збір» у частині звернення до суду з підтверджуючими документами щодо сплати судового збору саме платником цього збору.

Судом встановлено, що заявником в якості доказу сплати судового збору до позовної заяви додано платіжну інструкцію №159 від 01.05.2023 на суму 9 497,24 грн, при цьому, у даному платіжному документі платником вказано АО «Протас, Сорокін та партнери», код платника - 43606483.

Враховуючи положення статті 2 Закону України «Про судовий збір», надана до позовної заяви платіжна інструкція №159 від 01.05.2023 на суму 9 497,24 грн, платником якої є АО «Протас, Сорокін та партнери», код - 43606483, не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви ФОП Куликовської Ю.В., ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , оскільки АО «Протас, Сорокін та партнери», код - 43606483, не є особою, яка звертається до суду із вказаним позовом чи стосовно якої ухвалене судове рішення у даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 17.01.2019 по справі №922/4734/16.

За таких обставин, платіжна інструкція №159 від 01.05.2023 на суму 9 497,24 грн є неналежним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Будь-яких інших доказів сплати судового збору матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, судом встановлено, що позовну заяву подано до суду без додержання ст. 162, ст. 164 ГПК України, відповідно позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом викладення пункту 3 прохальної частини позову із зазначенням вірних сторін договору №001 від 24.03.2021, який позивач просить розірвати, та виправивши зазначений недолік у тексті позовної заяви, чи надавши належним чином завірену копію договору №001 від 24.03.2021, який укладено між ФОП Куликовською Ю.В. та ФОП Донченко С.Д., а також шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява ФОП Куликовської Ю.В. підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст. 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Куликовської Юлії Валеріївни до Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича про розірвання договору та стягнення 454 216,27 грн залишити без руху.

Встановити Фізичній особі-підприємцю Куликовській Юлії Валеріївні строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Бондарчук