ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

05 травня 2023 року м. ХарківСправа № 922/1248/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксонн", Чернівецька область, с.Чагор
про стягнення коштів 322 611,60 грн.
за участю представників:

позивача:Комаров М.С., адвокат;

відповідача:Яровенко О.Ю., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксонн" про стягнення 322 611,60 грн.

Позов обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №7/27/04 від 27.04.2009 з додатковими угодами до нього.

Позивач зазначає, що місцем виконання договору є Харківська область, а тому позов подано ним до Господарського суду Харківської області в порядку ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2023 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.05.2023 о 10:00.

01.05.2023 відповідач до суду надав заяву (вх.№10729) про забезпечення доказів, в якій з посиланням на положення ст.110 ГПК України просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" () провести ідентифікацію талонів (карток), долучених Акціонерним товариством "Харківобленерго" разом з позовною заявою, у загальній кількості 889.

У підготовчому засіданні 05.05.2023 представник позивача заперечував проти задоволення заяви відповідача про забезпечення доказів, вказуючи на її необгрунтованість.

Присутній у підготовчому засіданні 05.05.2023 представник відповідача наполягав на задоволенні заяви.

Розглянувши заяву відповідача про забезпечення доказів, суд зазначає наступне.

Відповідач просить забезпечити докази у справі шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" () провести ідентифікацію талонів (карток), долучених Акціонерним товариством "Харківобленерго" разом з позовною заявою, у загальній кількості 889 , посилаючись на наступне.

Відповідач не заперечує щодо наявності невиконаних зобов`язань перед позивачем за Договором №7/27/04 від 27.04.2009. Вказує, що наразі відсутні можливості отримання позивачем нафтопродуктів за придбаними талонами, оскільки ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" не здійснює господарську діяльність, а з доданих до позовної заяви талонів неможливо встановити за якими актами прийому-передачі вони були отримані позивачем та яка їх вартість. Ідентифікацію вказаних талонів може провести тільки ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" та встановити дійсну їх вартість, а отже і суму, яка має бути стягнута з відповідача за Договором №7/27/04 від 27.04.2009.

Згідно з ч.1 ст.110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч.2 ст.110 ГПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Пунктом 5 частини 1 статті 111 ГПК України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Враховуючи положення ГПК України при вирішенні питання про забезпечення доказів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення доказів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення доказів і предметом позову; імовірності неможливості чи утруднення збирання або подання відповідних доказів.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Законодавчо встановлений механізм забезпечення доказів у справі може бути застосований виключно у випадку необхідності одночасного запобігання ймовірній втраті таких доказів у майбутньому і наявного обґрунтованого ризику такої втрати, який повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Проте, як вбачається із поданої відповідачем заяви про забезпечення доказів, зазначена заява не відповідає критеріям, визначеним статтею 110 ГПК України, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про забезпечення доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 110, 234, 254, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксонн» (вх.№10729 від 01.05.2023) про забезпечення доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку статей 254 - 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.05.2023.

Суддя С.Ч. Жельне

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.