ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"26" квітня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/661/21

За позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ

до відповідача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області

про стягнення 5 499 033,60 грн заборгованості з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності, 665 446,92 грн пені, 560 920,50 грн інфляційних нарахувань та 258 726,77 грн трьох процентів річних,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Іваниш Д.П.

представники:

Позивача Мельник О.С., адвокат, довіреність №1-3223 від 05.12.2022

Відповідача Ландовська М.В., адвокат, довіреність №01Др-9-0123 від 03.01.2023

СУТЬ СПОРУ: Акціонерним товариством Укртрансгаз, м. Київ заявлено позов до відповідача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області про стягнення 5 499 033,60 грн заборгованості з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності, 665 446,92 грн пені, 560 920,50 грн інфляційних нарахувань та 258 726,77 грн трьох процентів річних.

У судовому засіданні 26.04.2023 представник відповідача підтримала надіслані на електронну адресу суду клопотання б/н від 17.04.2023 (вх. №02.3.1-02/2787/23 від 17.04.2023) про зупинення провадження в даній справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку справи №918/686/21, а також клопотання б/н від 25.04.2023 (вх. №02.3.1-02/3004/23 від 25.04.2023) про здійснення переходу від стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження задля можливості зупинення провадження у справі №907/661/21 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку справи №918/686/21.

В обґрунтування наявності підстав для зупинення провадження в даній справі представник відповідача зазначає про те, що суб`єктний склад, предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та предмет правового регулювання у справі №918/686/21 є подібними зі справою №907/661/21.

Так, представник відповідача зазначає, що в обох справах спір виник через стягнення оператором газотранспортної системи із оператора ГРМ заборгованості за порушення грошових зобов`язань за Договором транспортування природного газу в частині обов`язку здійснити оплату перевищення замовленої потужності; предметом позову у справі №918/686/21 та у справі №907/661/21 є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості за Договором транспортування природного газу в частині оплати вартості перевищення замовленої (договірної) потужності на період доби; підставами позову в обох справах є неналежне виконання зобов`язань з оплати послуг транспортування природного газу, складовою яких є перевищення замовленої (договірної) потужності.

За твердженням представника відповідача, як і АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, відповідач у справі №918/686/21 АТ Рівнегаз наполягає на однаковому матеріально-правовому регулюванні спірних правовідносин та на відсутності доказів надання будь-яких послуг позивачем за Договором транспортування природного газу для відповідача, що також обґрунтовує подібність правовідносин у даних справах.

Крім того, як вказує представник відповідача, тотожним у даних справах є також відсутність узгодження істотних умов Договору через непідписання додатків сторонами та відсутність обставин замовлення операторами ГРМ будь-яких послуг за Договором транспортування природного газу; в обох справах відповідачі не визнають ні обсягів, ні вартості послуг перевищення замовленої (договірної) потужності; обидва оператори ГРМ (і АТ Закарпатгаз, і АТ Рівнегаз) заперечують подання номінації/реномінації на добу наперед (в розрізі доби) на замовлення потужності, що унеможливлює надання оператором ГТС замовнику таких послуг.

Таким чином, на переконання представника відповідача, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду буде здійснювати розгляд справи №918/686/21 по суті, як суд касаційної інстанції, в межах доводів та вимог касаційної скарги на рішення суддів попередніх інстанцій, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (подібні правовідносини зі справою №907/661/21 та тотожні підстави відкриття касаційного провадження), при цьому, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наділена повноваженнями щодо формування висновку про те, як саме повинна застосовуватися норма права, що регулює спірні правовідносини.

В надісланому на електронну адресу суду клопотанні б/н від 25.04.2023 (вх. №02.3.1-02/3004/23 від 25.04.2023) представник відповідача наголошує на наявності підстав для повернення даної справи до стадії підготовчого провадження задля можливості зупинення провадження у справі №907/661/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи №918/686/21 у подібних правовідносинах з метою дотримання принципу правової визначеності.

Присутня в судовому засіданні представник позивача проти клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі заперечила з мотивів, викладених у письмових запереченнях №1001ВИХ-23-3240 від 18.04.2023 (вх. №02.3.1-02/2792/23 від 18.04.2023), та, зокрема, зазначила про те, що у справі №907/661/21, що розглядається господарським судом, предметом спору є стягнення заборгованості з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності транспортування природного газу, яка розраховується за тарифом, встановленим постановою НКРЕКП №2001 від 24.12.2018, за період із 01.05.2019 по 31.12.2019. Водночас предметом позовних вимог у справі №918/686/21 є стягнення заборгованості в частині оплати за негативні щодобові небаланси та за перевищення замовленої потужності за період лютий-березень 2021 року.

На переконання представника позивача, правовідносини у справах №918/686/21 та №907/661/21 не є подібними, враховуючи відмінні (різні) періоди стягнення заборгованості, предмети позовних вимог, фактичні обставини справи, наявні в матеріалах справ докази, матеріально-правові підстави регулювання надання та оплати відповідних послуг.

Так, представник позивача наголошує, що розподіл потужності унормовано розділом ІХ Кодексу ГТС та розділом VІІІ Договору, яким визначено порядок надання доступу до потужності; відповідно до п. 8.4. Договору сторони визначили, що підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором ГТС у звітах про використання договірної потужності, та рахунок.

Водночас у справі №918/686/21 вирішується питання стягнення заборгованості за надані послуги врегулювання щодобових небалансів, порядок оплати яких унормовано розділом ХІV Кодексу ГТС, тобто іншої складової послуги транспортування природного газу відповідно до п. 2.3. Договору балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї, та не встановлюються обставини перевищення замовленої договірної потужності.

Таким чином, представник позивача зазначає, що Кодекс газотранспортної системи передбачає інше матеріально-правове регулювання щодо надання та порядку оплати цієї послуги, а тому, правовідносини у справі №918/686/21 не є подібними до справи №907/661/21.

За твердженням представника позивача, Верховний Суд ухвалою від 29.03.2023 передав справу №918/686/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для уточнення правового висновку щодо застосування п. 3 розд. ХІІІ, п. 3 гл. 3 розд. ХІV Кодексу ГТС, викладеного, зокрема, в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №922/3363/20, від 14.12.2021 у справі №923/909/19, від 19.03.2021 у справі №922/3987/19, від 04.08.2021 у справі №903/973/19, від 18.02.2022 у справі №918/450/20, вказавши, що в такій категорії справ (стягнення заборгованості за послуги балансування за договором транспортування природного газу) незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача, зокрема, й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Водночас представник позивача звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, при стягненні заборгованості за перевищення замовленої договірної потужності не підлягають встановленню обставини існування загрози цілісності ГТС, наявності в АТ Укртрансгаз природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача, зокрема, й факту купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Представник позивача також звертає увагу суду на те, що редакція розділу XIII (Фізичне балансування) та Розділу XIV (Комерційне балансування) Кодексу ГТС в межах провадження у справі №918/686/21 застосовується зі змінами, внесеними згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1779 від 30.09.2020, тобто діючою вже після спірного періоду, що є предметом спору у справі № 907/661/21.

За наведених обставин, на переконання представника позивача, розгляд об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/686/21 жодним чином не впливає на розгляд справи №907/661/21, оскільки ці дві окремо визначені справи не відповідають критеріям подібних правовідносин, а є абсолютно різними за періодом, предметом спору та їх нормативно-правовим регулюванням, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження у справі №907/661/21 та, відповідно, для задоволення клопотання представника відповідача.

Оцінюючи наведені представниками учасників процесу аргументи та положення законодавства в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотань представника відповідача про зупинення провадження в даній справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку справи №918/686/21, а також про здійснення переходу від стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Пунктом 10 частини 2 статті 182 ГПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Статтею 194 ГПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 195 ГПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених п. 1-31ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1-31 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво (п. 1); необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи (п. 2); перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п. 3); звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації (п. 31).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що законодавець чітко встановлює строки для вчинення конкретних процесуальних дій, визначаючи їх, у тому числі, і певними стадіями судового процесу.

Водночас законодавець встановлює як межі і повноваження суду, так і розрізняє строки їх здійснення: - до закінчення підготовчого провадження; - до початку судового розгляду справи по суті; - на стадії розгляду справи по суті.

З урахуванням зазначеного, право суду на зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті, виходячи з положень ч. 3 ст. 195 ГПК України, обмежується як вичерпним переліком підстав для такого зупинення, так і вчиненням цієї процесуальної дії на певній стадії судового процесу на стадії її розгляду по суті.

Поряд із цим, слід відзначити, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області (суддя Ремецькі О.Ф.) від 14.12.2021 було закрито підготовче провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалами суду від 01.02.2022 та 01.03.2022 судові засідання у справі відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 21.07.2022 задоволено самовідвід судді Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф. від розгляду справи №907/661/21 та передано справу на автоматичний перерозподіл, у порядку встановленому ч. 3 ст. 32 ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 21.07.2022 справу №907/661/21 розподілено судді Ушак І.Г.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області (суддя Ушак І.Г.) від 25.07.2022 прийнято до провадження справу №907/661/21 зі стадії судового розгляду по суті та призначено судове засідання на 09.09.2022.

Ухвалами суду від 09.09.2022 та 24.01.2023 судові засідання відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

У зв`язку із припиненням повноважень головуючої судді Ушак І.Г., розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області №02-02/4/23 від 08.03.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи №907/661/21.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 08.03.2023 справу №907/661/21 розподілено судді Пригарі Л.І.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області (суддя Пригара Л.І.) від 20.03.2022 прийнято до провадження справу №907/661/21 зі стадії судового розгляду по суті та призначено судове засідання на 18.04.2023.

У судовому засіданні 18.04.2023 судом за участю уповноважених представників сторін оголошено перерву до 26.04.2023.

Таким чином, починаючи з 14.12.2021 (дата закриття підготовчого провадження у справі), суд має право зупинити провадження у справі виключно з підстав, встановлених пунктами 1-31 частини 1 статті 227 та пунктом 1 частини 1 статті 228 ГПК України, які розширеному тлумаченню не підлягають.

При цьому, вказана відповідачем підстава для зупинення провадження у даній справі, а саме, п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, не підпадає під випадки, встановлені положеннями ст. 195 ГПК України, та не дозволяє здійснити зупинення провадження у даній справі на стадії її розгляду по суті.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У даному контексті суд зауважує, що спір у справі №907/661/21 виник щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз на користь АТ Укртрансгаз заборгованості з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності.

Водночас підставою для передачі справи №918/686/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, вказано таке: п. 23 Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне уточнити правовий висновок щодо застосування п. 3 розд. ХІІІ, п. 3 гл. 3 розд. ХІV Кодексу ГТС, вказавши, що у такій категорії справ (стягнення заборгованості за послуги балансування за договором про транспортування природного газу) незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача, зокрема й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

п. 24. Колегія суддів погоджується з висновками, що містяться у постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №906/184/2, від 29.06.2022 у справі №906/252/21, від 12.01.2023 у справі №917/2033/19, від 01.02.2023 у справі №924/862/21, від 01.02.2023 у справі №916/47/22, про те, що встановлення факту існування загрози цілісності ГТС, а також фактів вчинення оператором ГТС заходів з фізичного балансування не входить у предмет доказування у спорах щодо стягнення заборгованості за послуги комерційного балансування відповідно до договору про транспортування природного газу.

п. 25. Аргументуючи свою правову позицію, скаржник також посилається на необхідність застосування Регламенту (ЄС) 312/2014 про Мережевий кодекс балансування газу в газотранспортних системах, який був транспонований до законодавства України постановою НКРЕКП від 29.11.2019 №2586, і норми якого, на думку скаржника, істотно відрізняються від положень чинного законодавства України.

п. 26. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону Про ринок природного газу, на виконання зобов`язань України за Договором про заснування Енергетичного Співтовариства та Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, цей Закон спрямований на імплементацію актів законодавства Енергетичного Співтовариства у сфері енергетики, а саме: Директиви 2009/73/ЄС про спільні правила внутрішнього ринку природного газу та про скасування Директиви 2003/55/ЄС; Регламенту (ЄС) 715/2009 про умови доступу до мереж транспортування природного газу та яким скасовується Регламент (ЄС) 1775/2005; Директиви 2004/67/ЄС про здійснення заходів для забезпечення безпеки постачання природного газу.

п. 27. Отже, Україна привела норми свого законодавства у відповідність із зазначеними актами і колегія суддів не вбачає таких відмінностей чи розбіжностей між нормами Закону "Про ринок природного газу", Кодексу ГТС та зазначеними Директивами (які не є актами прямої дії, ані в Європейському Союзі, ані в Україні) та Регламентами, транспонованими у законодавство України постановою НКРЕКП від 29.11.2019 №2586, які б зумовили необхідність відступу від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №906/184/2, від 29.06.2022 у справі №906/252/21, від 12.01.2023 у справі №917/2033/19, від 01.02.2023 у справі №924/862/21, від 01.02.2023 у справі №916/47/22.

п. 28. Скаржник просив передати справу на розгляд Об`єднаної палати з мотивів наявності виключної правової проблеми - існуванні протилежних підходів при вирішенні Верховним Судом спорів про стягнення вартості перевищення замовленої потужності та для відступу від висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати від 15.07.2022 у справі №921/184/21 (зазначив, що визначення доступу до потужності одночасно послугою і правом свідчить про помилковість такого висновку).

п. 29. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховний Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання (пункти 43-44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 №823/2042/16).

п. 30. Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з доводами АТ "Рівнегаз" щодо відсутності єдності практики з питань визначення правової природи послуг перевищення замовленої потужності і помилковості або застарілості висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Об`єднаної палати від 15.07.2022 у справі №921/184/21, тобто менше року тому, і звертає увагу скаржника, що справа передається на розгляд Об`єднаної палати з інших підстав, аніж заявляв скаржник у своєму клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету та підстав заявлених позовних вимог у справі №907/661/21, суд дійшов висновку про неподібність справ №918/686/21 та №907/661/21, та відповідно про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі до прийняття судового рішення у справі №918/686/21.

Аналогічна позиція висвітлена і у постанові Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №908/2504/21.

Крім того, слід зауважити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі Фрідлендер проти Франції, рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі Красношапка проти України).

Враховуючи встановлену судом відсутність підстав для застосування в даному випадку приписів п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд не вбачає необхідності для здійснення переходу від стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження у справі №907/661/21, у зв`язку з чим відповідне клопотання представника АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області б/н від 25.04.2023 (вх. №02.3.1-02/3004/23 від 25.04.2023) про перехід від стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження відмовити.

2. Відмовити у задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області б/н від 17.04.2023 (вх. №02.3.1-02/2787/23 від 17.04.2023) про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/686/21.

3. Дана ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

4. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 12.05.2023.

Суддя Пригара Л.І.