ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2023 р. Справа№ 910/7704/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 року

у справі №910/7704/22 ( суддя Приходько І.В.)

за позовом Комунального підприємства «Головний Інформаційно-обчислювальний сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС»

про стягнення 148 713,80 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство «Головний Інформаційно-обчислювальний сервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС» про стягнення 148 713,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань із оплати наданих на підставі договорів про надання послуг №1 від 13.05.2021, №02 від 13.05.2021, №3 від 13.05.2021, №4 від 13.05.2021 послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 105 464,64 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 11 252,19 грн., штрафу у розмірі 14 765,05 грн., 3% річних у розмірі 1 954,70 грн. та інфляційних у розмірі 15 277,22 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС» на користь Комунального підприємства «Головний Інформаційно-обчислювальний сервіс» основну заборгованість у розмірі 105 464,64 грн., пеню у розмірі 11 252,19 грн., штраф у розмірі 14 765,05 грн., 3% річних у розмірі 1 954,70 грн., інфляційні втрати у розмірі 15 277,22 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки акти приймання-передачі наданих послуг, які не підписані відповідачем, отримані ним, а в матеріалах справи не міститься доказів направлення відповідачем позивачу мотивованих відмов від їх підписання в порядку п. 4.2 Договорів, то суд вважає такі послуги прийнятими замовником.

Також суд першої інстанції погодився із здійсненим нарахуванням пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 року у справі №910/7704/22 ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим що, судом прийнято рішення на підставі не повністю досліджених доказів, а саме, що акти приймання-передачі наданих послуг не підписані відповідачем та матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем позивачу мотивованих відмов від їх підписання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/7704/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 27.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 року у справі №910/7704/22 та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Пункт 2 частини 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Позиції інших учасників справи

16.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13.05.2021 між КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (виконавець) та ТОВ «ОДС ПЛЮС» (замовник) укладено аналогічні за своїм змістом договори про надання послуг №1, №2, №3 та №4 (далі - «Договори»), відповідно до п. 1.1 яких виконавець зобов`язався надати замовнику доступ до автоматизованої системи «Нормативно-довідкова інформація» в частині функціонального компонента «Модуль консолідації адрес об`єктів нерухомості міста Києва», а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з п. 4.1 Договорів виконавець не пізніше третього робочого дня місяця, що є наступним за звітним, надає замовнику два примірники акту приймання-передачі наданих послуг за звітний місяць.

Пунктом 4.2 Договорів встановлено, що замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання акту приймання-передачі наданих послуг зобов`язаний направити виконавцеві підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

У разі виявлення недоліків замовник складає акт із переліком недоліків. Після усунення недоліків сторонами підписується акт приймання-передачі наданих послуг (пункт 4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Договорів розрахунки проводяться шляхом безготівкового перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг в розмірі вартості фактично наданих послуг.

На виконання умов Договорів, позивачем за період з вересня по грудень 2021 надано відповідачу послуги на загальну суму 105 464,64 грн., на підтвердження чого позивачем надано акти приймання-передачі наданих послуг по кожному з чотирьох Договорів, які датовані 30.09.2021, 29.10.2021, 30.11.2021, 31.12.2021.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих на підставі Договорів послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у загальному розмірі 105 464,64 грн.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 11 252,19 грн., штрафу у розмірі 14 765,05 грн., 3% річних у розмірі 1 954,70 грн. та інфляційних втрат у розмірі 15 277,22 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На виконання умов Договорів, позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 105 464,64 грн., на підтвердження чого позивачем надано акти приймання-передачі наданих послуг №345-10096 від 30.09.2021, №345-11458 від 29.10.2021, №345-12923 від 30.11.2021, №345-14248 від 31.12.2021, №345-10099 від 30.09.2021, №345-11461 від 29.10.2021, №345-12926 від 30.11.2021, №345-14251 від 31.12.2021, №345-10098 від 30.09.2021, №345-11460 від 29.10.2021, №345-12925 від 30.11.2021, №345-14250 від 31.12.2021, №345-10097 від 30.09.2021, №345-11459 від 29.10.2021, №345-12924 від 30.11.2021, №345-14249 від 31.12.2021.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, акти приймання-передачі наданих послуг №345-12923 від 30.11.2021, №345-14248 від 31.12.2021, №345-12926 від 30.11.2021, №345-14251 від 31.12.2021, №345-12925 від 30.11.2021, №345-14250 від 31.12.2021, №345-12924 від 30.11.2021, №345-14249 від 31.12.2021 не підписані відповідачем.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, вказані акти були направлені на поштову адресу відповідача, яка зазначена в Договорах, та отримані ним 06.12.2022 та 05.01.2022, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Пунктом 4.2 Договорів встановлено, що замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня одержання акту приймання-передачі наданих послуг зобов`язаний направити виконавцеві підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

Відповідно до норм чинного законодавства виконавець не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти надані послуги, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта наданих послуг) покладається на замовника (схожа правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18, від 18.07.2019 у справі № 910/6491/18, від 19.06.2019 у справі № 910/11191/18).

Відповідачем не надано доказів, що ним після отримання актів наданих послуг висловлені заперечення проти розміру, обсягу та вартості наданих послуг та обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду міста Києва, що оскільки вказані акти приймання-передачі наданих послуг, які не підписані відповідачем, отримані ним, а в матеріалах справи не міститься доказів направлення відповідачем позивачу мотивованих відмов від їх підписання в порядку п. 4.2 Договорів, а тому такі послуги відповідно до умов договору вважаються прийнятими Товариством з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС».

Більше того, факту надання послуг відповідач не заперечує.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги Комунального підприємства «Головний Інформаційно-обчислювальний сервіс» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС» заборгованості у розмірі 105 464,64 грн.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача за пеню за загальний період з 19.10.2021 по 14.07.2022 (окремо по кожному акту) у розмірі 11 252,19 грн., штрафу у розмірі 14 765,05 грн., 3% річних за загальний період з 19.10.2021 по 14.07.2022 у розмірі 1 954,70 грн. та інфляційних втрат за період з 01.11.2021 по 31.05.2022 у розмірі 15 277,22 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлені Договорами строки свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 1ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності і в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16.

Відповідно до п. 6.2 Договорів замовник у разі порушення строків оплати вартості послуг сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків від ціни договору.

Отже, оскільки сторони самостійно передбачили додатково крім сплати пені ще й штраф, та враховуючи те, що положення вказаних пунктів Договорів не суперечать нормам чинного законодавства, так як їх зміст встановлює механізм одноразового обчислення розміру штрафу на визначену договором суму, і є правовим наслідком прострочення сплати заборгованості, що не має нічого спільного із постійним нарахуванням пені за весь період неналежного виконання зобов`язання, суд першої інстанції правомірно здійснив висновок про можливість нарахування як пені так і штрафу.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність стягнення з відповідача пені у розмірі 11 252,19 грн., штрафу у розмірі 14 765,05 грн., 3% річних у розмірі 1 954,70 грн. та інфляційних втрат у розмірі 15 277,22 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 року у справі №910/7704/22 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС ПЛЮС» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 року у справі №910/7704/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 року у справі №910/7704/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/7704/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко