РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023Справа № 910/14224/22
за позовом Національної поліції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ВИД»

про стягнення 168 546,01 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна поліція України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна компанія «Від» про стягнення 168 546,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю капелюхів та головних уборів (кепі темно-синього кольору) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-18440000-5) № 128 НП від 18.05.2021 у частині своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 168 546,01 грн, з яких: 57 242,04 грн пені та 111 303,97 грн штрафу.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Оскільки у справі № 910/14224/22 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

Так, ухвалу про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 12.04.2023, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 675, однак, у встановлений строк відповідачем не було подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Поряд з цим, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент ухвалення рішення найменуванням юридичної особи відповідача є Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ВИД».

Суд зазначає, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ідентифікаційний код юридичної особи - відповідача не змінювався, а відтак, підстави для заміни відповідача правонаступником відсутні. У свою чергу, обставина зміни найменування юридичної особи відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейна компанія «Від» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ВИД» є встановленою.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.2021 між Національною поліцією України (Покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Швейна компанія «Від», яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ВИД» (Постачальник, відповідач) укладено Договір № 128НП про закупівлю капелюхів та головних уборів (кепі темно-синього кольору) (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов?язується поставити Покупцю кепі темно-синього кольору (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18440000-5), далі - Товар, а Покупець зобов?язується прийняти та оплатити вказаний Товар в порядку та на умовах визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Договору загальна кількість Товару, що підлягає поставці та ціна Договору визначається у Специфікації Товару (Додаток № 1 до Договору) і Розмірах Товару (Додаток № 2 до Договору). Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Покупця.

Постачальник підтверджує, що Товар, визначений у п. 1.1. цього Договору, на момент поставки Товару належить Постачальнику на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов?язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами чи державою, а також не обтяжений будь-яким інтим чином, передбаченим законодавством (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 1.5 Договору місце виконання Договору: в частині поставки Товару - вул. Святошинська, 27, м. Київ, 03115, стосовно інших зобов?язань за Договором, в тому числі щодо оплати штрафних санкцій - вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна Договору становить 1 590 056,70 грн (один мільйон п?ятсот дев?яносто тисяч п?ятдесят шість грн. 70 коп.), у тому числі ПДВ 265 009,45 грн. (двісті шістдесят п?ять тисяч дев`ять грн. 45 коп.).

Відповідно до п. 5.1 Договору Постачальник зобов?язується здійснити поставку Товару в термін по 23 липня 2021 року включно, за адресою Покупця у місті Києві (вул. Святошинська, 27, м. Київ, 03115). У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий день.

Згідно з п. 5.2 Договору датою поставки Товару вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін накладної.

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 28.08.2021 відповідач передав, а позивай прийняв товар загальною вартістю 1 590 056,70 грн, що підтверджується накладною № 198 від 28.08.2021, копія якої додана до позовної заяви.

З наявної в матеріалах справи копії претензії № 5114/26/3-2021 від 20.10.2021 вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату 168 546,01 грн штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань по поставці товару, однак, як зазначає позивач, викладені у претензії вимоги відповідачем виконані не були.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю капелюхів та головних уборів (кепі темно-синього кольору) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-18440000-5) № 128 НП від 18.05.2021 у частині своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 168 546,01 грн, з яких: 57 242,04 грн пені та 111 303,97 грн штрафу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом, 18.05.2021 між Національною поліцією України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Швейна компанія «Від», яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ВИД» укладено Договір № 128НП про закупівлю капелюхів та головних уборів (кепі темно-синього кольору), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов?язується поставити Покупцю кепі темно-синього кольору (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18440000-5), далі - Товар, а Покупець зобов?язується прийняти та оплатити вказаний Товар в порядку та на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору Постачальник зобов?язується здійснити поставку Товару в термін по 23 липня 2021 року включно, за адресою Покупця у місті Києві (вул. Святошинська, 27, м. Київ, 03115). У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий день.

Поряд з цим, судом було встановлено, що 28.08.2021 відповідач передав, а позивай прийняв товар загальною вартістю 1 590 056,70 грн, що підтверджується накладною № 198 від 28.08.2021, копія якої додана до позовної заяви.

Відтак, враховуючи п. 5.1. Договору суд дійшов висновку, що відповідачем порушено строки поставки замовленого товару.

Згідно з п. 9.2 Договору за порушення строків виконання зобов?язання з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. При цьому, день поставки Товару поставленого Постачальником з порушенням строку передбаченого пунктом 5.1. розділу 5 цього Договору, вважається днем прострочення, за який Постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов цього Договору,

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18 та у постанові від 31.03.2021 у справі №916/3848/19.

За наведених обставин, позивач вправі вимагати у відповідача сплати пені у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за період з 24.07.2021 (перший день прострочення виконання зобов`язань) по 28.08.2021 включно (враховуючи приписи п. 9.2 Договору), а також, оскільки, прострочення становить понад тридцять днів позивач вправі вимагати у відповідача сплати штрафу в розмірі 7% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Так, перевіривши розрахунки пені та штрафу, що містяться в позовній заяві, судом встановлено, що вказані розрахунки здійснено правильно, визначений позивачем період нарахування пені є обґрунтованим, а відтак вимоги про стягнення пені у сумі 57 242,04 грн та штрафу в розмірі 111 303,97 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ВИД» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115, ідентифікаційний код: 43711390) на користь Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10; ідентифікаційний код: 40108578) пеню у розмірі 57 242 (п`ятдесят сім тисяч двісті сорок дві) грн 04 коп., штраф у розмірі 111 303 (сто одинадцять тисяч триста три) грн. 97 коп. та судовий збір у розмірі 2 528 (дві тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн 19 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева