ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.2023р. Справа №905/454/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання (помічник судді) Колтак Т.М.,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаїв-С, м. Миколаїв,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Очар Груп, м. Бахмут,

про стягнення 134042,21 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаїв-С, м.Миколаїв, звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ОЧАР ГРУП, м.Бахмут, Донецька область, про стягнення 134042,21 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує безпідставним набуттям відповідачем послуг перевезення та послуг механізмами, вартість яких в розмірі 134042,21 грн. підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою суду від 18.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Проінформовано сторін, що про дату, час і місце проведення підготовчого засідання учасників справи буде повідомлено додатково відповідною ухвалою суду. Відповідача зобов`язано надати суду відзив на позовну заву та докази його направлення на адреси учасників справи.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв та/або клопотань не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №905/454/22 була направлена на електрону адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві.

Також, про відкриття провадження у справі №905/454/22 судом здійснено оголошення на офіційному сайті суду.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин.

27.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаїв-С (далі - виконавець або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Очар Груп (далі - замовник або відповідач) було укладено Договір № 8/27/5 про перевезення та надання послуг механізмами (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору його предметом є встановлення порядку взаємовідносин, що виникають між сторонами при плануванні, здійсненні перевезень і робіт землерийних та вантажопідйомних механізмів.

Відповідно до пункту 3.4 договору замовник зобов`язаний робити вчасно розрахунки за надані послуги.

За приписами п.п. 4.2, 4.3, 4.7 договору виконавець зобов`язаний забезпечити своєчасне подання автомобільного рухомого складу та необхідних механізмів до всіх пунктів замовника; подати справний рухомий склад, придатний для перевезення вантажу та виконання землерийних і вантажопідйомних робіт; підписати акти виконаних робіт кожного місяця.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 договору передбачено, що ціна транспортних послуг зазначена у додатку №1 який є невід`ємною частиною договору.

Виконавець пред`являє замовнику для оплати рахунок.

Оплата за перевезення та інші операції та послуги механізмів проводиться замовником за фактично виконані роботи включно подання транспорту на місце проведення робіт та його повернення на підставі виставлених виконавцем рахунків, протягом 10 днів від дати надання всіх документів та рахунку.

Договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2020 (п. 10.1 договору).

Якщо за один місяць до закінчення терміну дії даного договору жодна зі сторін не виявить (письмово) бажання його розірвати, то договір вважається подовженим на той же термін і на тих же умовах (п. 10.3 договору).

Договір № 8/27/5 від 27.08.2020 про перевезення та надання послуг механізмами підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

Позивач вказує, що з вересня по грудень 2020 відповідачу були надані послуги механізмами, відповідно складалися акти виконаних робіт та виставлялися рахунки для оплати, що підтверджується підписаними актами виконаних робіт обома сторонами на загальну суму 145767,12 грн. Пояснює, що на підтвердження виконання робіт складалися рапорти про виконання робіт та виписувалися шляхові листи, в яких зазначені дата надання послуг, зазначена назва та номер автотранспорту, ім`я водія та кількість відпрацьованих годин, які підписувалися, уповноваженою підприємством, особою з печаткою відповідача.

На підтвердження наданих відповідачу послуг суду надані наступні документи: акт №ОУ-0000269 від 04.09.2020 на суму 13 800,00 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 04.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 2-3.09.2020; акт №ОУ-0000275 від 14.09.2020 на суму 6 000,00 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 14.09.2020; акт №ОУ-0000286 від 18.09.2020 на суму 9899,99 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 18.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 18.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 18.09.2020; акт №ОУ-0000291 від 22.09.2020 на суму 73 249,86 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 18-22.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 18.09.2020; акт №ОУ-0000294 від 22.09.2020 на суму 64 369,99 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 18.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 18.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 18.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 21.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 21-22.09.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 22.09.2020; акт №ОУ-0000337 від 27.10.2020 на суму 2199,98 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 27.10.2020; акт №ОУ-0000343 від 31.10.2020 на суму 87700,03 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 16-27.10.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 28-31.10.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 28.10.2020; акт №ОУ-0000330 від 15.10.2020 на суму 40 125,00 грн.; рахунок-фактура №СФ-0000340 від 15.10.2020 на суму 40 125,00 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 14-15.10.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 9-13.10.2020; акт №ОУ-0000363 від 14.11.2020 на суму 96 824,90 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 10-14.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 2-9.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 13.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 09.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 09.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 12.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 12.11.2020; акт №ОУ-0000367 від 19.11.2020 на суму 29 399,94 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 19.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 17.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 16.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 16-17.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 16-17.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 16.11.2020; акт №ОУ-0000386 від 30.11.2020 на суму 38 099,87 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 25.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 30.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 26-27.11.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 25.11.2020; акт №ОУ-0000393 від 17.12.2020 на суму 20 449,87 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 03.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 03.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 02-03.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 02.12.2020; акт №ОУ-0000404 від 17.12.2020 на суму 43 092,53 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 02.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 10.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 11.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 10.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 07-08.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 8-10.12.2020; рапорт про роботу автотранспорту за 09.12.2020; акт №ОУ-0000407 від 17.12.2020 на суму 3000,00 грн.; рапорт про роботу автотранспорту за 17.12.2020; рахунок-фактуру № СФ-0000418 від 17.12.2020 на суму 3000,00 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000340 від 15.10.2020 на суму 40 125,00 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000347 від 27.10.2020 на суму 2 199,98 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000356 від 31.10.2020 на суму 87700,03 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000373 від 14.11.2020 на суму 96 824,90 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000377 від 19.11.2020 на суму 29 399,94 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000396 від 30.11.2020 на суму 38 099,87 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000404 від 03.12.2020 на суму 20 449,87 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000414 від 11.12.2020 на суму 43092,53 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000244 від 27.08.2020 на суму 25000,00 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000285 від 14.09.2020 на суму 6 000,00 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000299 від 18.09.2020 на суму 9899,99 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000302 від 22.09.2020 на суму 73 249,86 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000305 від 22.09.2020 на суму 64369,99 грн. рахунок-фактуру № СФ-0000418 від 17.12.2020 на суму 3 000,00 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000340 від 15.10.2020 на суму 40 125,00 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000347 від 27.10.2020 на суму 2 199,98 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000356 від 31.10.2020 на суму 87700,03 грн.; рахунок-фактуру № СФ-0000373 від 14.11.2020 на суму 96824,90 грн.

Листом №214 від 28.12.2020 відповідач надав відповідь позивачу у зв`язку з отримання акту звірки, в якому зазначено, що деякі шляхові листи не мають підписів уповноваженої особи виконроба, деякі з них підписані не виконробом і печатки на деяких мають не чіткий відбиток; зазначено про перебазування техніки, яка не передбачена договором; у другій половині жовтня та у першій половині листопада техніка працювала не більше 4х годин на добу. Виконроба з 01 по 14 листопада не було на будівельному майданчику; зауваження складають 70 047,42 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №1 від 05.01.2021 щодо оплати заборгованості в сумі 145767,12 грн та підписання актів виконаних робіт.

Відповідачем надано відповідь №2 від 15.01.2021 на претензію, в якій вказано, що акти виконаних робіт за вересень-листопад підписані, а акти виконаних робіт за грудень 2020 не можуть бути підписані через наявність розбіжностей в шляхових листах у часах роботи механізмів на будівельному майданчику, деякі не містять підпису уповноваженої особи; вказує на створення робочої групи, яка перевірила виконання робіт та встановила зауваження на суму 70 047,42 грн; просив позивача переглянути зауваження на надати відкориговані акти звірок.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.08.2021 у справі №905/193/21, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13 грудня 2021, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-С" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Очар Груп" про стягнення 145767,12 грн. задоволено частково в сумі 11 724,91 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Очар Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаїв-С" заборгованість в сумі 11 724,91 грн, витрати на оплату судового збору в сумі 182,59 грн.

Зі змісту рішення суду від 17.08.2021 у справі №905/193/21 вбачається, що задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів узгодження ціни (вартості) послуг, що надаються за вказаним договором. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що: 1) відповідач став вигодонабувачем послуг за актами, які не підписані з боку замовника: №ОУ-0000367 від 19.11.2020 на суму 29 399, 94 грн, №ОУ-0000386 від 30.11.2020 на суму 38 099, 87 грн, №ОУ-0000407 від 17.12.2020 на суму 3000,00 грн, №ОУ-0000393 від 17.12.2020 на суму 20 449, 87 грн, №ОУ-0000404 від 17.12.2020 на суму 43092,53 грн в розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, вимоги про стягнення коштів за якими не підлягають розгляду в межах даної справи; 2) підтвердженою є заборгованість в частині підписаного обома сторонами акту №ОУ-0000363 від 14.11.2020.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Враховуючи вищевикладене, обставини того, що відповідач став вигодонабувачем послуг за актами №ОУ-0000367, №ОУ-0000386, №ОУ-0000407, №ОУ-0000393, №ОУ-0000404 на загальну суму 134042,21 грн. не доводяться знову, оскільки вже встановлені рішенням суду в господарській справі між тими ж сторонами під час розгляду даної справи.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

Так, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Матеріалами справи доведено проведення позивачем робіт за актами №ОУ-0000367 від 19.11.2020 на суму 29 399, 94 грн, №ОУ-0000386 від 30.11.2020 на суму 38 099, 87 грн., №ОУ-0000407 від 17.12.2020 на суму 3000,00 грн, №ОУ-0000393 від 17.12.2020 на суму 20 449, 87 грн, №ОУ-0000404 від 17.12.2020 на суму 43092,53 грн.

Разом з цим, рішенням Господарського суду Донецької області від 17.08.2021 у справі №905/193/21 встановлено, що відповідач став вигодонабувачем послуг за актами, які не підписані з боку замовника: №ОУ-0000367 від 19.11.2020 на суму 29 399, 94 грн, №ОУ-0000386 від 30.11.2020 на суму 38 099, 87 грн, №ОУ-0000407 від 17.12.2020 на суму 3000,00 грн, №ОУ-0000393 від 17.12.2020 на суму 20 449, 87 грн, №ОУ-0000404 від 17.12.2020 на суму 43092,53 грн.

Таким чином, враховуючи приписи ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України вартість безпідставно набутих відповідачем послуг в сумі 134042,21 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаїв-С до Товариства з обмеженою відповідальністю Очар Груп про стягнення 134042,21 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Очар Груп (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Широка, 1-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаїв-С (54022, м. Миколаїв, вул. Толстого, 2 Б, ) заборгованість в сумі 134042,21 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 19.04.2023 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2023.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз