УХВАЛА

09.05.2023Справа № 910/3443/23
за позовом Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Декор"

про визнання недійсним рішення в частині

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Приватна виробничо-комерційна фірма «Фіалка» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення в частині.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022 є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що позивач просить суд визнати недійсними пункти 1 та 2 резолютивної частини зазначеного рішення в частині, що стосується позивача.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 11.04.2023; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Декор».

23.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про об`єднання справ № 910/3443/23 та № 910/2484/23 в одне провадження.

31.03.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

11.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні та заперечення на клопотання про призначення експертизи.

У підготовче засідання 11.04.2023 прибули представники позивача та відповідача, представники третьої особи в підготовче засідання не прибули.

Розглянувши клопотання позивача про об`єднання справ № 910/3443/23 та № 910/2484/23 в одне провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак, суд звертає увагу, що нормою ч. 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок, об`єднати в одне провадження декілька справ за клопотанням учасника справи за позовами.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Кодексу завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Проте, виконання передбачених ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завдань щодо своєчасного вирішення судом спору та ефективного захисту порушених прав позивача буде значно ускладнено у разі об`єднання в одне провадження зазначених справ.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання в одне провадження справ.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У підготовчому засіданні 11.04.2021 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 09.05.2023.

У підготовче засідання 09.05.2023 прибули представники сторін та третьої особи.

Представник позивача та третьої особи підтримав клопотання про призначення судової експертизи, представник відповідача проти задоволення клопотання позивача заперечив.

Розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи, яке додано до позовної заяви, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи необхідність призначення судової експертизи, позивач вказує на те, що він заперечує щодо автентичності та цілісності електронних доказів, що містяться в матеріалах справи № 67-01/15/1-20 та стверджує, що для встановлення факту використання позивачем та ТОВ «Стиль-Декор» однієї і тієї ж ІР-адреси (НОМЕР_1) та факту синхронності дій потрібні спеціальні навички і знання телекомунікаційних систем та комп?ютерно-технічної сфери, всупереч цьому, зазначені обставини встановлювались відповідачем без залучення експертів.

Відтак, позивач зазначає, що правильне та об?єктивне вирішення спору у межах даної справи, у тому числі, потребує з?ясування судом суттєвих обставин справи, зокрема, висновків щодо обґрунтування фактів збігу ІР-адреси ( НОМЕР_1 ) учасників тендерної процедури, мережевої адреси вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address), які у сукупності з іншими доводами відповідача стали підставою для винесення спірного рішення та потребують спеціальних знань у сфері дослідження телекомунікаційних систем та комп?ютерної техніки, тобто у сфері відмінній ніж право. Встановлення відповідності та допустимості висновків відповідача з питань віднесених до телекомунікаційної та комп`ютерно-технічної галузі є безумовно необхідним для правильного вирішення спору у даній справі

Враховуючи вищенаведене в сукупності, а також з огляду на те, що жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, які поставлені позивачем та мають істотне значення для справи, а доводи сторін є взаємно суперечливими, позивач вважає, що висновок судової (комплексної) телекомунаційної експертизи та комп?ютерно-технічної експертизи допоможе встановити фактичні обставини справи, що, у свою чергу, є необхідною умовою для встановлення дійсних обставин, з метою всебічного, повного та об?єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань.

Позивач просить суд призначити у справі судову телекомунікаційну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Чи є збіг IP (Internet Protokol address) адреси (НОМЕР_1), визначений пунктом 4.1.3. розділу 4 «Встановлення антиконкурентних узгоджених дій» Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022 у справі № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20 доказом використання ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Стиль-Декор» одного й того ж комп`ютерного обладнання при здійсненні перегляду інформації та документів у закупівлі UA-2018-11-22-003115-с? Якщо можливо встановити - то визначити МАС-адреси мережевих адаптерів, які використовував кожний суб?єкт господарювання.

2. За допомогою яких програмних засобів здійснювалось підключення до телекомунікаційної мережі?

3. Чи могли апаратні засоби об?єднуватись у телекомунікаційну мережу та за якими ознаками?

4. За допомогою яких технологій та протоколів здійснювалось підключення до телекомунікаційної мережі?

5. Які шляхи маршрутизації даних у телекомунікаційній системі? Які шляхи (технологія) застосовувалась при видачі IP адреси НОМЕР_1 у спірних правовідносинах? Які особливості використання такої технології при формуванні (видачі) IP адреси?

6. В яких випадках можливій збіг мережевого адресу вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address)?

7. Про що може свідчити збіг мережевого адресу вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address)?

8. У випадку використання одних (спільних) IP адрес - встановити, чи знаходились ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Стиль-Декор» при використанні одних (спільних) ІР адрес за різними адресами та/або за однією адресою? Якщо можливо встановити - вказати відповідні адреси або адресу.

А, також, призначити у справі судову комп?ютерно-технічну експертизу; проведення експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Чи є електронні документи, які містяться на цифрових носіях у справі № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20 оригіналами або є копією електронного документу?

2. Які реквізити містять електронні документи, які містяться на цифрових носіях у справі № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20?

3. Яка технологія, програмне забезпечення та хронологія створення електронних документів, які містяться на цифрових носіях y справі № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20?

4. Чи було втручання в зміст електронних документів, які містяться на цифрових носіях у справі № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20?

Відповідач проти клопотання позивача заперечує та зазначає, що позивачем не обґрунтовано неможливість самостійно подати експертний висновок та не наведено аргументів, які б свідчили, що питання які просить позивач поставити на вирішення телекомунікаційної та комп`ютерно-технічної експертизи, відповідають обґрунтуванню заявлених позовних вимог.

За змістом ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судом встановлено, що Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022:

1) визнано, що приватна виробничо-комерційна фірма «Фіалка» і товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Декор» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю робіт «Реконструкція стадіону «Авангард» на вул. Замковій, 34 у м. Рівному», які проводило Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради за допомогою системи електронних закупівель «Prozorro», ідентифікатор закупівлі UA-2018-11-22-003115-c;

2) за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на приватну виробничо-комерційну фірму «Фіалка» штраф у розмірі 91 260 819 (дев`яносто один мільйон двісті шістдесят тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень;

3) за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Декор» штраф у розмірі 832 639 (вісімсот тридцять дві тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень.

Встановлюючи антиконкурентні узгоджені дії, Комітет виходив з наступного: взаємозв`язок та спільні інтереси Відповідачів; перебування одних і тих же фізичних осіб у трудових відносинах із Відповідачами; використання Відповідачами однієї і тієї ж ІР-адреси під час підготовки до участі у Процедурі закупівлі; комунікація між Відповідачами в період проведення Процедури закупівлі; наявність сталих господарських відносин між Відповідачами.

У свою чергу, загальні заперечення позивача проти аргументів Комітету зводяться, зокрема, до наступного:

- ??при оцінці фактів подання учасниками торгів документів, що мають спільні особливості, відповідачем не зібрано і не зазначено у Рішенні № 48-р/тк від 08.11.2022 доказів, що доводять неможливість співпадіння;

- у Рішенні №48-р/тк від 08.11.2022 відсутні будь-які вказівки про дослідження відповідачем обставин, пов?язаних з формуванням розрахунку цінової складової пропозицій, зроблених кожним з учасників на предмет їх економічного походження, а також відсутні вказівки про дослідження питань статутної діяльності учасників стосовно потенційної можливості реального виконання кожним з них поданих ними пропозицій;

- недослідження органом Комітету обставин, пов?язаних із формуванням розрахунку цінової складової пропозицій, зробленого кожним з учасників на предмет їх економічного походження, а також питань статутної діяльності учасників стосовно потенційної можливості реального виконання кожним із них поданих ними пропозицій є підставою для визнання недійсним рішення органу Комітету. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 917/1357/17;

- ??під час проведення торгів мала місце цінова конкуренція між учасниками, а перемога в конкурсних торгах стала наслідком запропонованої найменшої ціни, яка є основним критерієм оцінки робіт і послуг, для яких існує певний постійно діючий ринок;

- учасниками торгів запропоновано замовнику різні ціни, і останній не був позбавлений можливості обрати іншого переможця або відхилити пропозиції учасників;

- наявність корпоративних правовідносин між субпідрядником Позивача та співзасновником субпідрядника Третьої особи не є підтвердженням узгодженості дій, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції;

- перебування Позивача та Третьої особи у фінансових та господарських відносинах не суперечить приписам чинного законодавства України та не є свідченням узгодженості дій між зазначеними особами, в оспорюваному рішенні підстави виникнення фінансових та господарських відносин між Позивачем та Третьою особою не досліджувалися;

- за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Позивач та Третя особа мають різних засновників (учасників), бенефіціарів та зареєстровані за різними юридичними адресами.

Разом з тим, позивач стверджує, що для спростування певних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору в даній справі, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, що, в свою чергу, є підставою для призначення судової експертизи.

За змістом статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до приписів ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, 3 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При розгляді клопотання позивача, суд, зокрема, враховував, що Верховний Суд конкретизував правові висновки, викладені у постановах від 19.08.2019 у справі № 910/12487/18 та від 30.01.2020 у справі № 910/14949/18, зазначивши таке. За приписами пунктів 23 та 32 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням АМК від 19.04.94 № 5 (в редакції розпорядження АМК від 29.06.98 № 169-р), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.94 за № 90/299 (далі - Правила), службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін; у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення.

Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що Рішення АМК має містити усі докази, якими обґрунтовуються його висновки.

Водночас положення статті 40 Закону № 2210 та пункту 16 названих Правил стосовно прав осіб, які беруть (брали) участь у справі (зокрема, щодо наведення доказів) не обмежують цих осіб у наданні до суду доказів, які раніше не були подані ними в процесі розгляду АМК справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

З огляду на наведене, враховуючи викладені позивачем доводи та надані докази, зважаючи на наявність умов, визначених приписами ст. 99 ГПК України, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне призначити судову експертизу щодо питань, визначених позивачем в межах телекомунікаційної експертизи, яку доручає провести атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для призначення експертизи з питань, що стосуються реквізитів, характеристик, технологій, хронології створення електронних документів, що містяться в матеріалах справи № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20, оскільки, зазначені питання не входять до предмета доказування в даній справі. Відтак, клопотання позивача про призначення судової експертизи підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 100 ГПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

При цьому, за приписами п.2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу, - на час проведення експертизи (ст. 229 ГПК України).

З огляду на те, що підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів та у разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів, з урахуванням передбаченого Господарським процесуальним кодексом України строку розгляду справи судом, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 910/3443/23 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України на час проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 99, 100, 228, 229, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 910/3443/23 судову експертизу, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, місто Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок 6).

2. На вирішення судової експертизи поставити наступні питання:

2.1. Чи є збіг IP (Internet Protokol address) адреси (НОМЕР_1), визначений пунктом 4.1.3. розділу 4 «Встановлення антиконкурентних узгоджених дій» Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 48-р/тк від 08.11.2022 у справі № 63/9-01-81-2020/67-01/15/1-20 доказом використання ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Стиль-Декор» одного й того ж комп`ютерного обладнання при здійсненні перегляду інформації та документів у закупівлі UA-2018-11-22-003115-с? Якщо можливо встановити - то визначити МАС-адреси мережевих адаптерів, які використовував кожний суб?єкт господарювання.

2.2. За допомогою яких програмних засобів здійснювалось підключення до телекомунікаційної мережі?

2.3. Чи могли апаратні засоби об?єднуватись у телекомунікаційну мережу та за якими ознаками?

2.4. За допомогою яких технологій та протоколів здійснювалось підключення до телекомунікаційної мережі?

2.5. Які шляхи маршрутизації даних у телекомунікаційній системі? Які шляхи (технологія) застосовувалась при видачі IP адреси НОМЕР_1 у спірних правовідносинах? Які особливості використання такої технології при формуванні (видачі) IP адреси?

2.6. В яких випадках можливій збіг мережевого адресу вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address)?

2.7. Про що може свідчити збіг мережевого адресу вузла в комп?ютерній мережі, побудованої за протоколом IP (Internet Protokol address)?

2.8. У випадку використання одних (спільних) IP адрес - встановити, чи знаходились ПВКФ «Фіалка» та ТОВ «Стиль-Декор» при використанні одних (спільних) ІР адрес за різними адресами та/або за однією адресою? Якщо можливо встановити - вказати відповідні адреси або адресу.

3. Попередити судового експерта, що за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків експерт несе кримінальну відповідальність, відповідно до статей 384 та 385 Кримінального кодексу України.

4. Витрати на проведення експертизи покласти на позивача. У разі несплати витрат на проведення експертизи позивачем, дану оплату може бути здійснено відповідачем.

5. Матеріали справи № 910/3443/23 направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

6. Зобов`язати експерта провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. У разі необхідності дозволено проведення експертизи у більш довгий строк відповідно до чинного законодавства.

7. Зупинити провадження у справі № 910/3443/23 на час проведення експертизи.

8.Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева