ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. Справа№ 910/9950/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю учасників справи та представників:

від ГУ ДПС у м. Києві: Чернова В.В. - відповідно до виписки з ЄДРПОУ

та ФОП Пономаренко А.О. (особисто).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою фізичної особи - підприємця Пономаренка Андрія Олеговича

до Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 (суддя Омельченко Л.В.) повернуто Головному управлінню ДПС у місті Києві, як відокремленому підрозділу, заяву про визнання кредитором Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» та додані до неї документи.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 2, 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ), ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та мотивоване тим, що заявником не було усунуто недоліки кредиторської заяви, встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/9950/22, шляхом подання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та у розмірі 5 368,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 та повернути для подальшого розгляду заяви із грошовими (кредиторськими) вимогами Головного управлінню ДПС у місті Києві до Господарського суду міста Києва.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що положення п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що передбачають звільнення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи від сплати судового збору в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - повною мірою поширюється на провадження у справах з процедур банкрутства.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

20.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким останній просить суд, апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 - без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 у справі №910/9950/22 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9950/22 за заявою фізичної особи - підприємця Пономаренка Андрія Олеговича до Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» про банкрутство. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/9950/22.

15.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9950/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 у справі №910/9950/22 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 залишено без руху.

27.03.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі №910/9950/22, зокрема, відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 призначено на 03.05.2023.

Явка представників сторін

03.05.2023 у судове засідання з`явилися представник Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та фізична особа - підприємець Пономаренко Андрій Олегович.

Представник Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» у судове засідання 03.05.2023 не з`явився; про час, місце та дату судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також, нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі №910/9950/22 була надіслана судом апеляційної інстанції на електроні адреси учасників справи, які наявні у матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, якщо учасник справи надав суду електронну адресу, зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає/не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на зазначене, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та фізичної особи - підприємця Пономаренка Андрія Олеговича.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні 03.05.2023 представник Головного управління Державної податкової служби у місті Києві підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав викладених у ній; ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 скасувати та повернути для подальшого розгляду заяви із грошовими (кредиторськими) вимогами Головного управлінню ДПС у місті Києві до Господарського суду міста Києва.

03.05.2023 у судовому засіданні фізична особа - підприємець Пономаренко Андрій Олегович залишив на розсуд суду питання про можливість задоволення апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2022 фізична особа - підприємець Пономаренко Андрій Олегович звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» у зв`язку з наявністю у останнього непогашеної заборгованості у розмірі 250 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2022 у справі № 910/9950/22, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро»; визнано грошові вимоги фізичної особи-підприємця Пономаренка Андрія Олеговича до Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» у розмірі 250 000,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро»; введено процедуру розпорядження майном Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро»; призначено розпорядником майна Дочірнього підприємства «М`ясопереробний комплекс «Росана» Товариства з обмеженою відповідальністю «Росан-Агро» арбітражного керуючого Струця Миколу Петровича.

13.01.2023 до Господарського суду міста Києва від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України надійшла заява про визнання кредитором боржника у розмірі 4 514 385,98 грн (а.с. 200, т. 1).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/9950/22 залишено без руху заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання кредитором боржника на суму 4 514 385,98 грн; встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленому підрозділу Державної податкової служби України на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог; установлено Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленому підрозділу Державної податкової служби України спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору у сумі 5 368,00 грн.

07.02.2023 до Господарського суду міста Києва від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України надійшла заява про усунення недоліків кредиторської заяви.

Разом з тим, місцевим господарським судом встановлено, що заявником не було усунуто недоліків кредиторської заяви, вставлених ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі № 910/9950/22, шляхом подання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: 5 368,00 грн.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви, судом першої інстанції постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та фізичної особи - підприємця Пономаренка Андрія Олеговича, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у місті Києві підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, пунктом 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, зазначеною нормою встановлено пільгу органу ДПС при зверненні до суду щодо звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях в разі стягнення сум податкового боргу.

Свою заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ДПС обґрунтовує неможливістю боржника сплати податковий борг в сумі 4 514 385,98 грн у спосіб інший як із застосуванням до боржника судових процедур банкрутства.

Відтак, у даному випадку, орган ДПС має намір вжити заходи зі стягнення податкового боргу за допомогою судових процедур банкрутства, що встановлені Кодексом України з процедур банкрутства.

При цьому, пункт 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить посилання на конкретні заходи щодо стягнення сум податкового боргу, зокрема, в порядку позовного провадження.

Таким чином, судом першої інстанції залишено поза увагою норми пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, суд дійшов помилкового висновку про необхідність подання доказів сплати судового збору за подання заяви про визнання кредитором, оскільки ДПС звільнена від його сплати в усіх судових інстанціях.

При цьому, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів викладених у відзиві на апеляційну скаргу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 4 ст. 280 ГПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи та встановлені підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про її задоволення, а справу належить направити до суду першої інстанції для розгляду.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 ГПК України апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат, оскільки справа підлягає передачі на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/9950/22 скасувати.

3. Справу №910/9950/22 направити до Господарського суду міста Києва на стадію прийняття заяви.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 11.05.2023.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

Б.М. Поляков