Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,
при секретарі судового засідання Петрук Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" та матеріали заяви Відкритого пенсійного фонду "ОТП ПЕНСІЯ" про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал"
Відкритого пенсійного фонду "ОТП ПЕНСІЯ"
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Національний Депозитарій України"
про стягнення сум неотриманих дивідендів
та нарахувань на неотримані суми
За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" (далі-позивач-1) та Відкритий пенсійний фонд "ОТП ПЕНСІЯ" (далі-позивач-2) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі-відповідач) про стягнення сум неотриманих дивідендів та нарахувань на неотримані суми у розмірі 960 447,74 грн.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" та Відкритого пенсійного фонду "ОТП ПЕНСІЯ" задоволено повністю.

24.04.2023 від представника позивача-1 та від позивача-2 надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, у якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача-1 та позивача-2 судові витрати понесені у зв`язку із розглядом справи, зокрема: на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено у судовому засіданні на 03.05.2023.

02.05.2023 відповідачем подано заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

03.05.2023 відповідачем подано клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання, призначене на 03.05.2023 представник позивачів з`явився. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" та Відкритого пенсійного фонду "ОТП ПЕНСІЯ" про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 у справі №910/14085/22 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" та Відкритим пенсійним фондом "ОТП ПЕНСІЯ" під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У заявах позивачів про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судових витрат наведено розрахунки фактичної вартості послуг з надання правничої допомоги, що підкріплено відповідними актами приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 19.04.2023 до Договору від 15.11.2022 № 15/11-2022-2, згідно з якими розмір витрат на правничу допомогу загалом складає 30 000, 00 грн.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із поданими до матеріалів справи заявами позивачів про вирішення питання щодо стягнення судових витрат, позивачі просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОТП Капітал» та Відкритого пенсійного фонду «ОТП ПЕНСІЯ» посилається на те, що факт надання правової допомоги відповідачу підтверджується Договором про надання правової допомоги № 15/11-2022-2 від 15.11.2022 та актами приймання-передачі наданих послуг з правової (професійної правничої) допомоги від 19.04.2023 та є сплаченим, що теж підтверджується платіжними дорученнями № від 16.11.2022 на суму 5000,00 грн., № від 20.04.2023 на суму 10 000,00 грн., № від 16.11.2022 на суму 5000,00 грн., № від 20.04.2022 на суму 10 000,00 грн.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем подано заперечення, відповідно до яких осатаній вказує, що під час участі в судових засіданнях представник позивачів дублював зміст поданих ним письмових доказів та документів, а зміст поданих представником позивачів заяв є ідентичним, а тому адвокату не потрібно було витрачати значні зусилля на надання правової допомоги. Розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката є неспівмірним із часом витраченим адвокатом та із ціною позову.

Суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30 000,00 грн, стосовно якої подано заяви, відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є співмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про задоволення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" та Відкритого пенсійного фонду "ОТП ПЕНСІЯ" з покладанням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу загалом у розмірі 30 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" про відшкодування судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, ПРОВУЛОК НЕСТОРІВСЬКИЙ, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ОТП Капітал" (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-д, ідентифікаційний код 35290039) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн. 00 коп.

3. Заяву Відкритого пенсійного фонду "ОТП ПЕНСІЯ" про відшкодування судових витрат задовольнити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, ПРОВУЛОК НЕСТОРІВСЬКИЙ, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Відкритого пенсійного фонду "ОТП ПЕНСІЯ" (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-д, ідентифікаційний код 36274196) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн. 00 коп.

3. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 09.05.2023

Суддя М.О. Лиськов