ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" травня 2023 р. Справа № 918/1128/22(918/250/23)

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради

про: стягнення заборгованості по заробітній платі

у межах справи про банкрутство: Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача 1: Т.Боліщук

від позивача 2: І.Боліщук

від відповідача: не з`явився

В провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа №918/1128/22 про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення компенсації за невикористану відпустку, винагороду при звільненні.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11 квітня 2023 року.

Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 25 квітня 2023 року.

У судовому засіданні 25 квітня 2023 року оголошено перерву до 09 травня 2023 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 2 статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З огляду на положення КУзПБ, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц та від 28.01.2020 у справі № 50/311-б.

Водночас, КУзПБ, на відміну від Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкретизовано порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Так, визначені частиною 2 статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 (п.п. 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство

Близька за змістом правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20.

Розглянувши матеріали даної справи, що розглядається в межах справи №918/1128/22 про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради, суд встановив наступне.

Позовні вимоги у справі №918/1128/22(918/250/23) заявлені позивачами про стягнення невиплаченої заробітної плати у вигляді заохочувальних виплат, заробітної плати за січень-березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку , компенсації за невикористану щорічну відпустку та винагороду при звільненні у зв`язку зі скороченням штату чисельності працівників.

Зокрема ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення заробітної плати за січень - березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 63 261,71 грн.

Вимоги ОСОБА_2 стосуються зокрема стягнення заробітної плати за січень - березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 43 402,51 грн.

Також позивачі вказують, що відповідачем не сплачено податки та збори у розмірі 3 969,81 грн за виплачену у січні 2023 року заробітну плату.

У той же час, ухвалою суду від 17 січня 2023 року відкрито провадження у справі №918/1128/22 про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном.

17 січня 2023 року здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим, 19 квітня 2023 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про визнання кредиторських вимог у справі №918/1128/22 .

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року прийнято кредиторські заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до розгляду. Судове засідання призначено на 04 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 04 травня 2023 року визнано вимоги кредитора ОСОБА_1 у розмірі 67 313,86 грн, вимоги ОСОБА_1 в розмірі 16 305,85 грн відхилено. Також визнано вимоги кредитора ОСОБА_2 у розмірі 51 327,21 грн заборгованості, вимоги ОСОБА_2 в розмірі 12 433,30 грн відхилено.

Розглядаючи кредиторські вимоги судом встановлено, що вони стосуються нарахованої та не виплаченої заробітної плати за січень-березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку, компенсації за невикористану щорічну відпустку, а також податків та зборів нарахований на заробітну плату.

Вказані кредиторські вимоги судом повністю розглянуто.

У даній справі, як слідує з тексту позовної заяви, позивачі серед іншого просять суд стягнути з відповідача нараховану та не виплачену заробітну плату за січень-березень 2023 року, вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку, компенсацію за невикористану щорічну відпустку, а також податки та збори нараховані на заробітну плату.

Тобто в цій частині позовні вимоги та кредиторські вимоги позивачів, що заявлені у справі про банкрутство є ідентичними, такі вимоги розглянуті у справі про банкрутство, були визнані частково та включені до відповідних черг погашення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України;

Відповідно до частини 14 статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Окрім того, відповідно до частин 1, 7 статті 63 КУзПБ, які кореспондуються з положеннями частини 5 статті 112 Цивільного кодексу України, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. Вимоги, не погашені у зв`язку із недостатністю майна, вважаються погашеними.

Таким чином, провадження у справі №918/1128/22(918/250/23) у частині вимог ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати за січень - березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку, та у частині вимог ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати за січень - березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 3 частиною 1 статті 231 ГПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогам.

В даному випадку в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради розглянуто вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати за січень - березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку та стягнення податків та зборів, про що винесено відповідну ухвалу, яка у встановленому порядку набрала законної сили і є судовим рішенням у розумінні частини 1 статті 232 ГПК України, що свідчить про наявність обставин для відмови у відкритті провадження відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України. А відтак такі обставини є передумовою для застосування пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України. Так, згідно з положеннями пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Керуючись статтями 231, 232, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №918/1128/22(918/250/23) у частині вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради про стягнення заробітної плати за січень - березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку закрити.

2. Провадження у справі №918/1128/22(918/250/23) у частині вимог ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської міської ради про стягнення заробітної плати за січень - березень 2023 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку та компенсації за невикористану щорічну відпустку закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрій Качур