ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.05.2023 р. Справа № 917/675/23

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернулася до господарського суду Полтавської області з заявою від 25.04.2023 року (вх. № 721/23 від 25.04.2021 року) у якій просить суд прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 року справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/675/23 та визначено головуючим суддю Білоусова С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.05.2023 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху та встановлено заявнику для усунення недоліків 5-ти денний строк з дня вручення даної ухвали суду.

08.05.2023 року від ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" надійшла заява від 06.05.2023 року (вх. № 5694) про усунення недоліків з письмовими поясненнями щодо вимог ухвали суду.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника фізичної особи та заяви про усунення недоліків суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

З даного приводу суд зазначає, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржником - ОСОБА_1 було долучено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.04.2023 року, укладеного між арбітражним керуючим Белінською Наталією Олександрівною та ОСОБА_1 , за яким оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 20 130,00 грн. за весь час виконання повноважень, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття рішення зборами кредиторів про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією та прийняття рішення про виплату винагороди судом. При цьому, сторони погодили, що ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 2 013,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Проте, ухвалою від 01.05.2023 року суд не прийняв даний договір як належні та допустимі докази в рахунок врегулювання питання щодо здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, оскільки, він суперечать нормам Кодексу України з процедур банкрутства, яким не передбачено відстрочення сплати грошової винагороди арбітражному керуючому, так як і не передбачено виплату такої винагороди частинами, щомісячно перераховуючи певну суму коштів на депозитний рахунок суду, оскільки сама по собі процедура реструктуризації боржника (за яку і повинен боржник внести відповідні кошти) має певні обмежені строки, а відтак, сплата грошової винагороди керуючому реструктуризацією протягом 10 місяців не узгоджується з нормами чинного законодавства та прямо йому протирічить.

При цьому, в заяві про усунення недоліків, ОСОБА_1 жодним чином не обгрунтовує доводи суду щодо відсутності доказів здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме: у розмірі 40 260,00 грн.

Верховний Суд у пункті 30 постанови від 24.09.2020 року у справі № 910/2629/20 зазначив: "…обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому". Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 23.11.2020 року у справі №922/1734/20.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати винагороди керуючому реструктуризацією.

Суд акцентує, що в процедурі розгляду заяви про неплатоспроможність можливі випадки заміни арбітражного керуючого у конкретній справі. Зокрема, положеннями ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою. Також відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень може бути здійснено господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; зловживання правами арбітражного керуючого; подання до суду неправдивих відомостей; відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; припинення діяльності арбітражного керуючого; наявності конфлікту інтересів.

Також, положеннями ст. 26 Кодексу України з процедур банкрутства визначено підстави для припинення діяльності арбітражного керуючого, зокрема, такою підставою може бути неможливість виконувати повноваження за станом здоров`я.

Окрім цього, нормами ст. 29 Кодексу України з процедур банкрутства передбачені випадки тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

А отже, з наведених процедурних норм вбачається, що під час провадження у справі про неплатоспроможність можуть мати місце випадки заміни арбітражного керуючого у конкретній справі внаслідок відсторонення, припинення діяльності, тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого тощо.

Однак, за умови відсутності авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією, новий керуючий реструктуризацію буде позбавлений можливості отримати винагороду, право на яку передбачене п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких умов наявність угоди боржника з попереднім арбітражним керуючим не зможе замінити отримання новим арбітражним керуючим визначеної та гарантованої винагороди в розмірі та порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, оскільки зобов`язання боржника будуть персоналізовані щодо конкретного арбітражного керуючого.

За викладеного, суд не приймає договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.04.2023 року як належний доказ авансування винагороди керуючому реструктуризацією.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду про залишення без руху заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та вимог п. 10. ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства стосовно надання відомостей про роботодавця (роботодавців) боржника ОСОБА_1 у заяві про усунення недоліків послалася на ту обставину, що нею до заяви про неплатоспроможність було надано трудовий договір з роботодавцем. Проте, у своїй ухвалі від 01.05.2023 року суд зазначив, що до заяви долучено ряд договорів польською мовою, при цьому, звернув увагу заявника на ту обставину, що вказані договори не містять супроводу перекладу на українську мову.

За приписами ч. 1 та ч. 3 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

За відсутності офіційного перекладу наданих заявником договорів, суд не має можливості оцінити дані документи як належні та допустимі докази у даній справі.

Також, ухвалою суду від 01.05.2023 року одним із недоліків було встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в обов`язковому порядку додається конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), зокрема, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо).

У долученому до заяви про усунення недоліків конкретизованому списку кредиторів ОСОБА_1 зазначає, що інформація до таких кредиторів як: АТ "ІДЕЯ БАНК", АТ "ОТП БАНК", АТ "УКРСИББАНК", АТ "ПУМБ" отримана з сайту ТОВ "Українське бюро кредитних історій".

Суд звертає увагу на те, що вказана інформація не є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та не містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованість за основними зобов`язаннями, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання.

Суд зазначає, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Крім того, у наданому конкретизованому списку кредиторів зазначено, що перед АТ "ПУМБ" поточна заборгованість за договором № 3571 від 22.10.2015 року складає 0,00 грн., в той час, як заявниця вказує відповідну установу як кредитора. Додаткові пояснення щодо включення АТ "ПУМБ" до списку кредиторів боржника, у заяві не надані.

Наведені обставини унеможливлюють можливість суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог ОСОБА_1 та з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Щодо надання боржником первинних документів, що підтверджують суми грошових зобов`язань (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду від 21.10.2020 року по справі № 915/36/20 та зазначає, що вона не позбавлена можливості надати альтернативні первинним (договорам) документи, які б підтверджували наявність заборгованості перед кредиторами. Відтак, надає суду довідку про стан заборгованості перед АТ "Сенс Банк", з якої чітко вбачається реальність існування кредиту.

Відповідно до наданої заявником виписки, останній встановлено кредитний ліміт 40 847,80 грн., заборгованість станом на 09.04.2023 року становить 55 291,35 грн., проте, згідно залученого до заяви конкретизованого списку кредиторів поточна заборгованість перед АТ "Сенс Банк" становить 54 863,05 грн., основна заборгованість (тіло кредиту) - 40 847,80 грн., неустойка - 14 015,25 грн.

Що стосується іншого кредитного договору в АТ "Сенс Банк", за яким основна заборгованість, ніби то, становить 26 935,77 грн. (відповідно до розписки боржника) в матеріалах заяви про усунення недоліків інформація відсутня.

Суд звертає увагу на те, що Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її задовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п. п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У даному ж випадку звертаючись до господарського суду із заявою про неплатоспроможність ОСОБА_1 вказувала про наявність у неї заборгованості перед кредиторами у загальному розмірі 345 563,46 грн., однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не в повному обсязі надано документальне підтвердження їх наявності, а також строку виконання зобов`язань. Тобто, останньою не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені у вказаній заяві.

Таким чином, недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 у повному обсязі не усунула.

Згідно з ч.4 ст. 174 ПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не усунуто, суд вважає за необхідне повернути заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявнику.

Керуючись ст. ст. 2, 38, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 81, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність та додані до неї документи повернути без розгляду.

Звернути увагу ОСОБА_1 на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

2. Копію ухвали направити заявнику на електронну адресу, яка вказана в заяві:ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України).

Суддя Білоусов С.М.