ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1367/23

За заявою Фізичної особи-підприємця Гаврилюк Леоніда Карповича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Сервіс»

про забезпечення позову

Суддя Карпечкін Т.П.

без виклику представників сторін.

встановив:

Фізична особа-підприємець Гаврилюк Леонід Карпович (далі заявник, ФОП Гаврилюк Л.К.) 05.05.2023 року звернувся до Господарського суду Київської області з заявою б/н від 05.05.2023 року про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Адванс Сервіс» (далі ТОВ «Адванс Сервіс») вчиняти певні дії, а саме вчиняти будь-які перешкоди (у т.ч. заставляти лавами для сидіння та шафами входи до приміщення, зашивати входи до приміщення гіпсокартонними плитами, облаштовувати на входах до приміщення торгівельні точки тощо) для вільного доступу до нежилого приміщення № 5, яке належить Гаврилюку Леоніду Карповичу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у Торговому центрі «Буча Пасаж», з будь-якого з чотирьох входів до нього, до розгляду справи по суті.

В обґрунтування необхідності вжиття заявленого заходу до забезпечення позову ФОП Гаврилюк Л.К. посилається на наступні обставини.

ФОП Гаврилюк Л.К. придбав нежиле приміщення № 5, загальною площею 118,7 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежиле приміщення), на відкритих торгах.

Між заявником та Публічнм акціонерним товариством «Банк «КИЇВСЬКА РУСЬ» був укладений Договір купівлі - продажу від 11.04.2017 року, на підставі якого за заявником зареєстроване право власності.

Нежиле приміщення знаходиться у Торговому центрі «Буча Пасаж», балансоутримувачем та власником якого є ТОВ «Адванс Сервіс».

Між заявником та ТОВ «Адванс Сервіс» укладено Договір № 34- 21/К про спільні витрати на утримання торгівельного центру від 01.11.2021 року, відповідно до п. 1.2. якого, у користуванні/власності заявника знаходяться нежитлові приміщення загальною площею 118,7 кв.м., за які він здійснює ТОВ «Адванс Сервіс» відшкодування вартості спожитих комунальних послуг (послуг електропостачання водопостачання, водовідведення, теплопостачання; електроенергії, спожитої системами вентиляції та кондиціювання) та несе спільні витрати з утримання та експлуатації будівлі та прибудинкової території пропорційно до площі приміщень заявника.

В подальшому, заявник здійснив внутрішнє перепланування нежилого приміщення для оптимізації своєї підприємницької діяльності, а саме поділ на чотири незалежні одна від одної частини, облаштував додаткові три входи так, щоб до кожної із частин був окремий вхід, провів інвентаризацію у КП «Бучанський сервіс - центр документ» та виготовив новин технічний паспорт, яким зафіксував зміни.

За результатами проведеного обстеження площа нежилого приміщення збільшилася до 120,5 кв.м.

На запит заявника КП «Бучанський сервіс центр документ» надало пояснення щодо збільшення площі нежилого приміщення та підтвердило правомірність його реконструкції.

Заявник зазначає, що межі нежилого приміщення у результаті перепланування залишилися тими самими, збільшилась тільки його внутрішня площа.

Заявник також зазначає, що здійснив перепланування у законний спосіб без необхідності отримання погоджень на це від третіх осіб, ТОВ «Адванс Сервіс» та будь-яких державних чи інших компетентних органів, тому має намір звернутись до Господарського суду Київської області з позовною заявою про визнання права власності.

Зі слів заявника, ТОВ «Адванс Сервіс» не погоджується з переплануванням та з облаштуванням додаткових входів до нежилого приміщення без згоди ТОВ «Адванс Сервіс», чим по суті оспорює право власності ФОП Гаврилюк Л.К. на нежиле приміщення з урахуванням внесених змін.

Також заявник зазначає, що з боку ТОВ «Адванс Сервіс» почалось перешкоджання використання нежилого приміщення, а саме останній відімкнув постачання електроенергії, а згодом почав заставляти лавами для сидіння та шафами три облаштовані ФОП Гаврилюк Л.К. входи, що унеможливлює користування ними, пригвинтив лави до підлоги анкерним, зашив два входи до приміщення гіпсокартонними плитами, а невдовзі і третій, чим унеможливив використання приміщень 1, 2 та 4, функціонує тільки приміщення 3. Окрім цього, ТОВ «Адванс Сервіс» погрожує облаштувати на входах у приміщення торговельні точки.

Заявник вважає, що дії ТОВ «Адванс Сервіс» є незаконні та протиправні, у зв`язку з чим ФОП Гаврилюк Л.К. обмежений у здійсненні свого права власності тому змушений звертатися до суду до подання позову про визнання права власності із заявою про забезпечення цього позову.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Разом з цим, у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 № 16 роз`яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, за змістом пунктів 3, 9 зазначеної постанови пленуму необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що не вжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Суд також відзначає, що метою застосування заходів до забезпечення позову є створення умов для подальшого виконання рішення суду, тому при обранні заходів до забезпечення позову слід враховувати зміст позовних вимог.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як зазначив заявник, предметом позову, який буде подано після даної заяви про забезпечення позову, буде вимога про визнання права власності, однак не зазначено на яку частину приміщення.

Предметом даного судового розгляду є заява про вжиття заходів забезпечення позову про заборону вчиняти будь-які перешкоди (у т.ч. заставляти лавами для сидіння та шафами входи до приміщення, зашивати входи до приміщення гіпсокартонними плитами, облаштовувати на входах до приміщення торгівельні точки тощо) для вільного доступу до нежилого приміщення № 5, яке належить Гаврилюку Леоніду Карповичу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у Торговому центрі «Буча Пасаж», з будь-якого з чотирьох входів до нього до розгляду справи по суті.

На даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність ознак протиправності дій ТОВ «Адванс Сервіс», оскільки встановлення ознак протиправності є фактично вирішенням спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Окрім того, заявник не обґрунтував яким чином заборона вчиняти будь-які перешкоди для вільного доступу до нежилого приміщення № 5 унеможливить виконання рішення суду, у випадку, якщо спір буде вирішено на користь позивача.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що у разі подання заявником позову, про який ним зазначається у заяві, предметом позову буде, зокрема, вимога визнання права власності, що не потребує видачі наказу, а відтак, навіть, за умови задоволення цієї вимоги, рішення суду не потребує вчинення жодних дій стосовно його виконання, оскільки право позивача захищається, зокрема, шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій. Тобто, обставини, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення відсутні.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, під час розгляду поданої заяви про забезпечення позову судом не виявлено фактів існування, на час постановлення даної ухвали, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів, у разі можливого задоволення позову.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви б/н від 05.05.2023 року Фізичної особи-підприємця Гаврилюк Леоніда Карповича про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.П. Карпечкін