ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1180/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Фізичної особи-підприємця Ковальчук Маріанни Владиславівни, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "ТЛЛ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 173 884,20 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Ковальчук Маріанна Владиславівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 122 592,40 грн., що складають суму заборгованості за транспортно-експедиційні послуги за договором № 0110/21 від 01.10.2021, 4 645,08 грн. - річних, 34 793,89 грн. - інфляції грошових коштів та 11 852,83 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати за надані послуги за договором № 0110/21 від 01.10.2021 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

У межах визначеного законом строку, відповідачу була надана можливість скористатись своїм правом на подання відзиву з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 відкрито провадження у справі № 904/1180/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

З метою повідомлення відповідача про його право подати відзив на позовну заяву, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023.

Вказана ухвала отримана відповідачем 30.03.2023, що підтверджується залученим до матеріалів справи поштовим повідомленням (а.с. 38).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отримані послуги за договором транспортно-експедиційних послуг.

01.10.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "ТЛЛ" (Експедитор, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Ковальчук Маріанною Владиславівною (Перевізник, позивач) укладено Договір № 0110/21 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Відповідно до п. 1.3. договору експедитор залучає перевізника для організації перевезення вантажу, а перевізник зобов`язується організувати доставку вантажу до місця призначення й організувати його видачу вантажоодержувачеві (уповноваженій особі вантажоодержувача) у відповідності до заявки експедитора, а експедитор зобов`язується оплатити встановлену плату за здійснене у відповідності до заявки перевезення.

Згідно з п. 2.1.1. договору замовник зобов`язався надавати перевізнику заявки на організацію перевезення вантажу, що повинні бути підписаними керівником експедитора і перевізника та скріплені печатками та передані перевізнику по факсимільному зв`язку, при цьому заявки повинні містити наступні дані:

- маршрут перевезення вантажу;

- адреси пункту завантаження та митного оформлення;

- адреси пункту митного оформлення та розвантаження;

- адреси відправника й отримувача вантажу із зазначенням відповідальних осіб;

- дата та час подачі автомобіля на завантаження;

- повну, точну і достовірну інформацію щодо виду, найменування, кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов його перевезення (це може бути вага, об`єм, номенклатура та загальна вартість вантажу, кількість місць і вид упаковки тощо);

- необхідні документи при завантаженні;

- умови, що забезпечують безпечне перевезення вантажу;

- вид та кількість одиниць транспорту;

- прикордонний перехід;

- бажаний строк доставки вантажу;

- розмір штрафних санкцій за зрив завантаження і простой транспортного засобу;

- загальна сума послуг по перевезенню вантажу;

- іншу інформацію, яка необхідна для виконання перевізником-експедитором своїх обов`язків за договором.

На виконання вимог вказаного договору сторонами було погоджено і підписано заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 17П/21 від 17.11.2021 на суму 4 000 євро.

Згідно з п. 3.1. договору розрахунки за фактично надані експедитору транспортно-експедиційні послуги здійснюються у національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок перевізника. Підтвердженням факту надання послуг є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка для перевезення, вказаного у заявці, з відмітками вантажовідправника, перевізника та (або) перевізника-експедитора, одержувача вантажу та (або) митних органів.

Підставою для здійснення оплат послуг перевізника є оригінал рахунку-фактури, наданий останнім в одному екземплярі, оригінал товарно-транспортної накладної по відповідній заявці з відміткою вантажоодержувача про прийомку вантажу та оригінали інших документів, що підтверджують узгоджені з експедитором додаткові витрати перевізника, які він поніс в інтересах експедитора з метою виконання даного договору, акт виконаних робіт у двох екземплярах, підписаний з боку перевізника, та податкові накладні, оформлені у відповідності до діючого податкового законодавства України. Вказані документи мають бути надані не пізніше 14 днів після виконання вантажоперевезення. Ненадання перевізником повного комплекту вищевказаних документів дає право експедитору відмовити в здійсненні оплати до моменту надання необхідних документів (п. 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що строк оплати послуг перевізника складає 21 день з моменту отримання замовником повного пакету документів, вказаних у пункті 3.2. даного договору, якщо інше не обумовлено в заявці на перевезення.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін у письмовій формі не виявить бажання його розірвати, то даний договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах (п. 7.3.).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору № 0110/21 про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 01.10.2021, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" встановлено, що транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Згідно з частиною 1 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням

Стаття 12 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" встановлює, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Як вже було зазначено вище, перевізник виконав свої зобов`язання відповідно до спірного договору та організував міжнародне перевезення згідно з маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Пакш (Угорщина), вантажу - металевих конструкцій, загальною вагою 20 тон, об`єм вантажу - 102 м3, експедитора, про що свідчить погоджена і підписана заявка на перевезення.

Відповідно до вказаної завки дата завантаження - 19.11.2021; кількість та тип а/м - 1, трал/негабарит; адреса митного оформлення - вул. О.Оцупи, 2; прикордонний перехід - Чоп; адреса вивантаження - Magyarorszag, Paks, Atomeromu Eszaki bejaro (Nuclear Power Plant) 46.58420t.18.8471r.r; дата подачі під вивантаження - 26.11.2021; адреса розмитнення - Ft-2120 Dunakeszi, Pallag u.4 (47.609570, 19.110149); сума фрахту - 4 000 євро по курсу НБУ; умови оплати - 30% передоплати в день завантаження, 70% доплата по прибуттю на вивантаження, до вивантаження; марка і номер а/м - VOLVO TV735CS/TV067YH.

На виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 17П/21 від 17.11.2021 позивач зафрахтував у перевізника - "Oversize s.r.o." вантажний автомобіль марки VOLVO, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом TV067YH згідно з транспортним замовленням № 111/02/069 від 17.11.2021, що є невід`ємною частиною договору (контракту) про надання транспортних послуг № МК 01/2019 від 09.11.2019.

Факт надання послуг за спірним договором та заявкою № 17П/21 підтверджується актом здачі-прийняття робіт № 1025 від 30.11.2021 на суму 122 592,40 грн., який підписаний обома сторонами без заперечень та скріплений печатками сторін, та міжнародною товарно-транспортною накладною № 1195009 з відміткою вантажоодержувача про прийомку вантажу, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 16, 22).

В свою чергу, відповідач мав оплатити надані позивачем послуги у відповідності до умов, вказних у заявці на перевезення, а саме, 30% передоплати в день завантаження, 70% доплата по прибуттю на вивантаження, до вивантаження.

Згідно зі статтею 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Для оплати наданих міжнародних транспортно-експедиційних послуг позивачем було сформовано рахунок-фактуру № 1025 від 30.11.2021 на суму 122 592,40 грн.

Як зазначає позивач, відповідач за надані транспортно-експедиційні послуги за спірним договором не розрахувався, у зв`язку з чим останній звернувся до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, строк виконання відповідачем зобов`язання за спірним договором настав 30.11.2021 з огляду на погоджені сторонами в заявці № 17П/21 від 17.11.2021 умови.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 122 592,40 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з умовами договору неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлені річні в сумі 4 645,08 грн. за загальний період прострочення з 01.12.2021 по 06.03.2023 та інфляція грошових коштів в сумі 34 793,89 грн. за загальний період прострочення з грудня 2021 по січеньь 2023.

Розрахунки річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказані суми підлягають до примусового стягнення.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п. 4.11. договору, за умовами якого за несвоєчасне здійснення платежів винна сторона сплачує пеню в розмірі 5% від загальної суми фрахту (вказаного в заявці на перевезення вантажів), за кожну добу прострочення.

Зважаючи на те, що розмір пені, визначений умовами договору, перевищує подвійну облікову ставку НБУ, позивачем здійснено розрахунок суми пені із врахуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлена пеня в сумі 34 793,89 грн. за загальний період прострочення з 01.12.2021 по 31.05.2022.

Розрахунок пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума пені підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна Компанія "ТЛЛ" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 37; ) на користь Фізичної особи-підприємця Ковальчук Маріанни Владиславівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 122 592,40 грн. - основного боргу, 4 645,08 грн. - річних, 34 793,89 грн. - інфляції грошових коштів, 11 852,83 грн. - пені, 2 684,00 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 12.05.2023

Суддя І.Ф. Мельниченко