ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.05.2023 м. Дніпро Справа № 912/209/21 (912/1417/22)

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Парусніков Ю.Б. (доповідач), розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.03.2023 по справі № 912/209/21 (912/1417/22) (суддя Тимошевська В.В.), повний текст рішення складено 23.03.2023

за позовом: Приватного підприємства "Вісмут" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Різника О.Ю., м. Кропивницький

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг", м. Запоріжжя

про визнання недійсним пункту договору та стягнення 56029,67 Євро, що еквівалентно 2051823,32 грн, -

в межах справи № 912/209/21

про банкрутство Приватного підприємства "Вісмут", м. Кропивницький, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2022 до Господарського суду Кіровоградської області суду надійшла позовна заява ПП "Вісмут" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Різника О.Ю. (позивач) з вимогами до ТОВ "Агролендлізинг" (відповідач) про визнання недійсним пункту 14.1.2. Договору фінансового лізингу № 027-ФЛ/208 від 05.09.2018 та стягнення 56029,67 євро, що еквівалентно 2051823,32 грн.

В обґрунтування підстав позову ліквідатором зазначено, що внаслідок розірвання договору фінансового лізингу № 027-ФЛ/208 ПП "Вісмут" і ТОВ "Агролендлізинг" та вилучення предмета лізингу, грошові кошти, які отримано відповідачем, як відшкодування вартості предмета лізингу, підлягають поверненню на підставі положень ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, а пункт 14.1.2. Договору, за яким не передбачається повернення грошових коштів є таким, що суперечить вказаній нормі закону.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.03.2023 у справі № 912/209/21 (912/1417/22) позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним пункт 14.1.2. Договору фінансового лізингу № 027-ФЛ/2018 від 05.09.2018 в частині умов, що передбачають неповернення Лізингодавцем платежів, належно сплачених Лізингоодержувачем, які відшкодовують вартість предмета лізингу.

Стягнуто з ТОВ "Агролендлізинг" на користь ПП "Вісмут" грошові кошти, що сплачені як відшкодування вартості предмета лізингу за договором фінансового лізинг № 027-ФЛ/2018 від 05.09.2018 у сумі 2051823,32 грн, що еквівалентно 56029,67 Євро на дату подання позову, а також 2481,00 грн судового збору.

У задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ "Агролендлізинг" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ТОВ "Агролендлізинг" на користь ПП "Вісмут" грошових коштів, що сплачені як відшкодування вартості предмета лізингу за Договором фінансового лізингу № 027-ФЛ/2018 від 05.09.2018 у сумі 2051823,32 грн, що еквівалентно 56029,67 Євро на дату подання позову, а також 2481,00 грн судового збору. Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Розглянувши подані матеріали, суддя-доповідач вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання до господарського суду заяви майнового характеру справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлений у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову визначається - сумою, яка стягується...

В даній справі позивач просив суд:

- визнати недійсним п. 14.1.2. Договору фінансового лізингу № 02-ФЛ від 05.09.2018 (вимога немайнового характеру);

- стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 56029,67 Євро у гривневому еквіваленті на дату подачі цього позову, що за курсом Міжбанку становить 2051823,32 грн, як лізингові платежі, що сплачені в якості відшкодування вартості предмета лізингу за Договором фінансового лізингу № 02-ФЛ від 05.09.2018 (вимога майнового характеру).

Тобто за подання позовної заяви позивач одночасно мав сплатити судовий збір, як за вимогою немайнового характеру так і за вимогою майнового характеру.

Отже при зверненні з позовною заявою до суду ліквідатор мав здійснити оплату судового збору за вимогою як немайнового характеру в сумі 2481,00 грн (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2022 році) так і за вимогою майнового характеру 30777,35 грн (2051823,32 х 1,5%).

Як зазначалося вище, відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині, що стосується стягнення з ТОВ "Агролендлізинг" на користь ПП "Вісмут" грошових коштів, сплачених в рахунок відшкодування вартості предмета лізингу за Договором фінансового лізингу № 027-ФЛ/2018 від 05.09.2018 у сумі 2051823,32 грн, що еквівалентно 56029,67 Євро.

Таким чином, за оскарження рішення в апеляційному прядку відповідач мав сплатити судовий збір за оскарження вимоги майнового характеру в сумі 46166,02 грн (30777,35 грн х 150%). Натомість, відповідачем до матеріалів апеляційної скарги долучено платіжну інструкцію від 05.04.2023 № 33, яка свідчить про здійснення останнім оплати судового збору лише на суму 3721,50 грн, що вказує на недоплату судового збору на суму 42444,52 грн.

Отже скаржником не надано доказів на підтвердження сплати і зарахування до Державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду апеляційної скарги постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху. В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Якщо ухвала про залишення апеляційної скарги без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням вищевикладеного, скаржнику необхідно усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання до апеляційного господарського суду доказів доплати судового збору в сумі 42444,52 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.03.2023 по справі № 912/209/21 (912/1417/22) - залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агролендлізинг" строк на усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дати отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до Центрального апеляційного господарського суду доказів доплати судового збору в сумі 42444,52 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач Ю.Б. Парусніков