УХВАЛА

м. Київ

03.05.2023Справа № 916/975/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой»

акціонерного товариства «Банк Січ»

про визнання припиненими зобов`язань за договором застави, усунення перешкод у користуванні майном,

Представники:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» до товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» (відповідача-1) та акціонерного товариства «Банк Січ» (далі - Банк) (відповідача-2) в якому (після усунення недоліків позовної заяви) просить:

- визнати припиненими зобов`язання, які виникли у товариства з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг», як майнового поручителя та заставодавця, перед товариством з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой», як позичальником, за договором застави обладнання від 20.12.2021, укладеним між акціонерним товариством «Банк січ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг», посвідченим Сімоновою О.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 3943;

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» надати акціонерному товариству «Банк Січ» письмові підтвердження факту повного виконання зобов`язань за кредитним договором № 534/21 від 20.12.2021, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» отримало кредитну лінію;

- визнати припиненими зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» за договором застави обладнання від 20.12.2021, укладеним між акціонерним товариством «Банк січ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг», посвідченим Сімоновою О.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 3943;

- усунути товариству з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» перешкоди у користуванні власністю;

- припинити обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: зареєстрований 20.12.2021 17:40:39 №29583128 реєстратором: Біленька Євгенія Володимирівна, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи; тип обтяження: застава рухомого майна; контрольна сума 6ГВ36Г767Д, обтяжувач: акціонерне товариство «Банк Січ»; боржник: товариство з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг».

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

20.12.2021 акціонерне товариство «Банк Січ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» уклали кредитний договір № 534/21 про надання кредиту на умовах кредитної лінії (далі - Кредитний договір).

З метою забезпечення зобов`язань, що випливають з Кредитного договору 20.12.2021 акціонерне товариство «Банк Січ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» уклали договір застави обладнання (асфальтовий завод АМОМАТІС 240 SM Інв. 7, 15039, 2020 р.в. виробник АМОМАТІС OY, країна виробництва Фінляндія), який було посвідчено Сімоновою О. Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 3943.

20.12.2021 реєстратор Регіональної філії міста Києва та Київської області

державного підприємства «Національні інформаційні системи» вніс до державного реєстру

обтяжень рухомого майна» запис № 29583128 (контрольна сума 6ГВЗоГ767Д),

відповідно до якого було зареєстровано заставу вище вказаного майна.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» своїм листом від 20.12.2022 повідомило Банк та позивача про те, що зобов`язання за Кредитним договором є припиненим.

Позивач звернувся до Банку з проханням вжити заходів до припинення застави та зняття всіх обмежень з обладнання.

Натомість Банк повідомив позивача, що зобов`язання за Кредитним договором не припинені, а у випадку відмови товариства з обмеженою відповідальністю «Ростдорстрой» від погашення заборгованості, Банк буде змушений звернути стягнення на предмет застави.

Суд своєю ухвалою від 03.05.2023 відкрив провадження у справі № 916/975/23, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони акціонерному товариству «Банк Січ» та/або будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на примусове відчуження належного товариству з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» майна, а саме: асфальтового заводу, в тому числі, але не виключно: проведення опису, оцінки майна, підписання договору (ів) купівлі-продажу або інших договорів відчуження майна, та акт (ів) приймання-передачі майна, а також передавати майно у заставу та або користування іншим особам за цивільно-правовими угодами.

За твердженням позивача, зобов`язання, яке було забезпечене заставою, наразі припинене. Однак позивач отримав від банку повідомлення про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності та укладення від імені заставодавця договору купівлі-продажу.

05.04.2023 суд постановив ухвалу про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки не знайшов доводи заявника переконливими.

До суду надійшла повторна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» про забезпечення шляхом заборони акціонерному товариству «Банк Січ» та/або будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на примусове відчуження належного товариству з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» майна, а саме: асфальтового заводу, в тому числі, але не виключно: проведення опису, оцінки майна, підписання договору (ів) купівлі-продажу або інших договорів відчуження майна, та акт (ів) приймання-передачі майна, а також передавати майно у заставу та або користування іншим особам за цивільно-правовими угодами.

Крім попередньо наведених мотивів товариство з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» зазначає, що акціонерне товариство «Банк Січ» готується до примусового відчуження майна, що належить позивачу, до вирішення спору, про що свідчить вимоги акціонерного товариства «Банк Січ» про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу. Чергова вимога надіслана 23.02.2023. З огляду на це, на думку заявника, вжиття заходів носитиме характер запобігання події, наслідки якої будуть незворотними, а їх незастосування суперечитиме принципам судочинства щодо ефективного способу захисту порушеного права.

Вирішуючи це клопотання суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З огляду на те, що у цій справі заявлені немайнові вимоги, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд виходить з того, що в разі звернення стягнення на заставне майно буде істотно ускладнений чи унеможливлений ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом до суду.

Вимога акціонерного товариства «Банк Січ» від 23.02.2023, що адресована товариству з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг», містить намір звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу третій особі, наслідком чого, у випадку задоволення позову, може стати неможливість захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження. Вказане свідчить також про пов`язаність заходів забезпечення позову з його предметом.

При цьому суд зазначає, що у випадку відмови у позові акціонерне товариство «Банк Січ» не втратить можливість звернути стягнення на предмет застави. Виходячи зі змісту спірних правовідносин, вжиті заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті. Це, на думку суду, забезпечує збалансованість інтересів сторін при застосуванні заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг».

Заборонити акціонерному товариству «Банк Січ» (пров. Несторівський, 6, м. Київ, 04053, код 37716841) та/або будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на примусове відчуження належного товариству з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» (вул. Генуезька, 1/2, прим. 4-1, м. Одеса, 65009, код 42635864) майна, а саме: асфальтового заводу АМОМАТІС 240 SМ Інв. 7, 15039, 2020 р.в., виробник АМОМАТІС OY, країна виробництва Фінляндія, в тому числі, але не виключно: проведення опису, оцінки майна, підписання договору (ів) купівлі-продажу або інших договорів відчуження майна, та акт (ів) приймання-передачі майна, а також передавати майно у заставу та або користування іншим особам за цивільно-правовими угодами.

Стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Рента лізинг» (вул. Генуезька, 1/2, прим. 4-1, м. Одеса, 65009, код 42635864)

Боржник - акціонерне товариство «Банк Січ» (пров. Несторівський, 6, м. Київ, 04053, код 37716841)

Ухвала набрала законної сили 03.05.2023 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 114 ГПК України.

Ухвала може бути пред`явлення до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун