ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" квітня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/436/23

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012, код - 03338649

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД", вул. Білоцерківська, 44, с. Сокілець, Хмільницький район, Вінницька область, 22142, код - 42119309

про стягнення 425 560,40 грн

В С Т А Н О В И В :

28.03.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (вих. № 21001-Ск-6095-0323 від 22.03.2023 року) Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД" про стягнення 425 560,40 грн заборгованості, з яких 390 984,82 грн основного боргу за розподіл природного газу протягом травня - грудня 2022 року, 6 298,60 грн 3% річних, 28 277,98 грн інфляційних втрат за умовами договору розподілу природного газу № 0942163В8LFР100 від 01.10.2020 року.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року відкрито провадження у справі № 902/436/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.04.2023 року.

26.04.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання (б/н від 26.04.2023 року) (вх.канц. № 01-34/4062/23) про долучення до матеріалів справи доказів, в якому останній зазначає про погашення заборгованості за розподіл природного газу в сумі 390 984,85 грн та просить суд проводити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД". Додатком до клопотання додано платіжну інструкцію № 17 від 26.04.2023 року на суму 390 984,85 грн.

27.04.2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 27.04.2023 року) (вх.канц. № 01-34/4087/23), в якому останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд проводити судове засідання за його відсутності.

В судовому засіданні 27.04.2023 року представники позивача та відповідача правом участі в судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Суд зазначає, що ухвалу суду 03.04.2023 року надіслано учасникам справи на офіційні електронні адреси за наступними адресами: позивачу - , відповідачу - k.agkod@gmailcom.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні клопотання представників позивача та відповідача про проведення судового засідання за їх відсутності.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на укладення між Акціонерним товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГКОД" договору розподілу природного газу № 0942163В8LFР100 від 01.10.2020 року.

В зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "АГКОД" умов договору розподілу природного газу № 0942163В8LFР100 від 01.10.2020 року, в частині оплати вартості розподілу природного газу, утворилась заборгованість в розмірі 425 560,40 грн.

Враховуючи викладене Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" звернулось з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД" 390 984,82 грн основного боргу за розподіл природного газу протягом травня - грудня 2022 року, 6 298,60 грн 3% річних та 28 277,98 грн інфляційних втрат.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що шляхом підписання Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД" заяви-приєднання № 0942163В8LFР100 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.10.2020 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД" укладено договір розподілу природного газу № № 0942163В8LFР100 від 01.10.2020 року на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2498 (Договір) (а.с.9-12, т.1).

Згідно з п. 1.2. Договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Зазначений Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені Договором.

Згідно із п. 6.1. Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4 Договору).

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов"язань за договором сторони несуть відповідальність за цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

Згідно із пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Протягом травня - грудня 2022 років АТ "Вінницягаз" надало послугу з розподілу природного газу на загальну суму 781 969,70 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату в розмірі 390 984,88 грн.

Таким чином, за твердженнями позивача, станом на 28.03.2023 року заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД" перед АТ "Вінницягаз" за надані послуги з розподілу природного газу протягом травня - грудня 2022 років становить 390 984,82 грн.

Позивачем як Оператором ГРМ обліковано за відповідачем наявність основного боргу в сумі 390 984,88 грн, що слугувало підставою для звернення із даним позовом до суду. При цьому Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" внаслідок прострочення виконання зобов`язання за Договором нараховано до стягнення з відповідача 6 298,60 грн 3% річних та 28 277,98 грн інфляційних втрат.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує наступні норми законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором не було здійснено остаточної оплати вартості наданих послуг з розподілу природного газу за відповідний період на суму 390 984,82 грн.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем здійснено часткове погашення 390 984,85 грн основного боргу за розподіл природного газу за договором розподілу природного газу № 0942163В8LFР100 від 01.10.2020 року.

На підтвердження погашення заборгованості в сумі 390 984,85 грн до матеріалів справи позивачем надано копію платіжної інструкції № 17 від 26.04.2023 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою суду від 27.04.2023 року закрито провадження у справі № 902/436/23 за позовом Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газорозподільної системи "Вінниця газ" в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД" 390 984,85 грн основного боргу за розподіл природного газу протягом травня - грудня 2022 року за умовами договору розподілу природного газу № 0942163В8LFР100 від 01.10.2020 року.

Окрім того, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 6 298,60 грн 3% річних та 28 277,98 грн інфляційних втрат.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, за умовами п. 6.6. Договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Як встановлено фактичними обставинами справи, відповідач є боржником, що прострочив, позаяк не здійснив остаточний розрахунок за надані послуги з розподілу природного газу в обумовлений п. 6.6. Договору строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора 3% річних та інфляційних втрат у зазначеному позивачем періоді, судом помилок не виявлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 6 298,60 грн 3% річних та 28 277,98 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, за виключенням суми основного боргу, яка погашена відповідачем.

На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено надмірну сплату судового збору при зверненні до суду у розмірі 0,01 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд розподіляє судові витрати зі сплати судового збору, на підставі ст. 129 ГПК України.

Оскільки, Ухвалою суду від 27.04.2023 року закрито провадження у справі № 902/436/23 в частині позовних вимог про стягнення 390 984,85 грн, то суд вважає за необхідне повернути Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 5 864,78 грн, сплачений за подачу позовної заяви згідно платіжної інструкції № 35334 від 20.03.2023 року (оригінал якої міститься у матеріалах справи).

На відповідача суд покладає 518,63 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГКОД" (вул. Білоцерківська, 44, с. Сокілець, Хмільницький район, Вінницька область, 22142, код - 42119309) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012, код - 03338649) 6 298,60 грн - 3% річних, 28 277,98 грн - інфляційних втрат та 518,63 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Повернути Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012, код - 03338649) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 5 864,78 грн, сплачений за подачу позовної заяви згідно платіжної інструкції № 35334 від 20.03.2023 року (оригінал якої міститься у матеріалах справи).

4. Примірник рішення, засвідчений гербовою печаткою суду, є підставою для повернення Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" судового збору в розмірі 5 864,78 грн.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник рішення надіслати на офіційні електронні адреси сторін, за їх відсутності - рекомендованим листом (позивачу - примірник рішення, скріплений гербовою печаткою суду), з повідомлення про вручення поштового відправлення, та засобами електронного зв`язку за наступною адресою: позивачу - , відповідачу - k.agkod@gmailcom.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 08 травня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, 21012)

3 - відповідачу (вул. Білоцерківська, 44, с. Сокілець, Хмільницький район, Вінницька область, 22142)