УХВАЛА

02 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/838/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Малашенкової Т.М., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Долинська стальконструкція"

до акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

про стягнення 200 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами Верховного Суду від 06.03.2023 та від 28.03.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою (далі - АТ "Криворізький залізорудний комбінат", відповідач, скаржник) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 зі справи № 904/838/22, за обставин наявності судового рішення касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження за зверненням цієї особи на вказані вище судові акти.

АТ "Криворізький залізорудний комбінат" 21.04.2023 вп`яте звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у цій справі; ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Прохальна частина касаційної скарги також містить клопотання про визнання поважною причини та поновлення відповідачу строку на касаційне оскарження спірних судових актів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Долинська стальконструкція" (далі - ТОВ "Долинська стальконструкція", позивач) звернулося 26.04.2023 через систему "Електронний суд" із запереченням проти відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою. Вказане клопотання мотивоване оскарженням відповідачем вказаних судових актів вп`яте, за наявності кількох відмов у відкритті касаційного провадження Верховним Судом за зверненням цієї особи. Крім того, позивач просить стягнути з АТ "Криворізький залізорудний комбінат" 150 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з подачею відповідачем касаційної скарги.

Дослідивши матеріали касаційної скарги АТ "Криворізький залізорудний комбінат" та заперечення ТОВ "Долинська стальконструкція", суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без розгляду з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 31.01.2023 відповідачу відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою від 02.01.2023 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі № 904/838/22 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Судовий акт касаційної інстанції мотивований тим, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню. Так АТ "Криворізький залізорудний комбінат" оскаржило до Верховного Суду малозначну справу, однак належним чином не навело і не обґрунтувало підстав для звернення в розумінні вимог пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. Колегія суддів відзначила, що доводи скаржника не дають Верховному Суду підстав для висновку про те, що касаційна скарга: стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа має виняткове значення для учасника справи.

Повторно АТ "Криворізький залізорудний комбінат" звернулося 16.02.2023 з касаційною скаргою на спірні судові акти, зазначивши підстави для їх оскарження у малозначній справі аналогічні підставам, викладеним у касаційній скарзі від 02.01.2023. Однак 27.02.2023 відповідач звернувся до Верховного Суду з клопотанням про відкликання касаційної скарги, підписаним від імені АТ "Криворізький залізорудний комбінат" його законним представником - адвокатом Скирдою Владиславом Євгеновичем. Ухвалою Верховного суду від 06.03.2023 задоволено клопотання скаржника про відкликання касаційної скарги від 16.02.2023 та повернуто таку без розгляду, зважаючи на положення пункту 3 частини четвертої статті 292 ГПК України.

АТ "Криворізький залізорудний комбінат" 27.02.2023 втретє звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на спірні судові акти зі справи № 904/838/22 з вимогами про їх скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. Прохальна частина касаційної скарги містила також клопотання про визнання поважною причини та поновлення відповідачу строку на касаційне оскарження спірних судових актів. Ухвалою Верховного Суду від 06.03.2023 повторно відмовлено відповідачу у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на вказані вище судові акти та зважаючи на імперативність вимог пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України. При цьому судом відзначено, що скаржником фактично продубльовано підстави для звернення, визначені підпунктами "а-в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, які вже було викладено у касаційній скарзі від 02.01.2023 та касаційній скарзі від 16.02.2023.

Вчетверте звернувшись з касаційною скаргою 17.03.2023 на спірні судові акти, та знову обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження у малозначній справі, відповідач погодився, що в ухвалах Верховного Суду від 31.01.2023 та від 06.03.2023 спростовані доводи скаржника про те, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики й те, що справа має виняткове значення для відповідача. Між тим вказав, що касаційною інстанцією не надано належного обґрунтування заперечності доводу, щодо неможливості спростувати АТ "Криворізький залізорудний комбінат" обставин, встановлених оскарженими судовими актами при розгляді аналогічних спорів (підпункт "б" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України). Наведене, на його думку, може призвести до преюдиційних судових висновків в інших аналогічних справах, оскільки встановлені попередніми судовими інстанціями юридичні факти у цьому спорі про прийняття відповідачем підрядних робіт без зауважень за договором будівельного підряду під час попереднього випробування, стануть підставою для стягнення з нього в майбутньому заборгованостей за іншими аналогічними договорами. Крім того наголосив, що "фактично метою звернення із даною касаційною скаргою є необхідність прямого та чіткого зазначення Верховним Судом про відсутність преюдиційності цієї справи або, у разі наявності преюдиції, відкриття провадження у справі". Ухвалою Верховного Суду від 28.03.2023 вчетверте відмовлено АТ "Криворізький залізорудний комбінат" у відкритті касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України. Принагідно суд касаційної інстанції вкотре звернув увагу скаржника, що відповідачем продубльовано підстави для звернення, визначені підпунктами "а-в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, які вже було викладено у касаційних скаргах від 02.01.2023, від 16.02.2023 та від 27.02.2023. Між тим імперативність змісту пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України виключає обставини, за яких суд касаційної інстанції може обирати варіанти дій та приймати рішення про застосування чи не застосування вказаних положень процесуального закону на власний розсуд (зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.11.2022 у справі № 903/682/21).

Слід також відзначити, що зміст касаційної скарги зводиться до цитування окремих норм Цивільного кодексу України та ГПК України та власного трактування законодавства України. Фактично відповідач веде до власного викладення обставин справи та до переоцінки доказів, що вже здійснено судом апеляційної інстанції та з огляду на статус Верховного Суду й повноваження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на процесуальну поведінку АТ "Криворізький залізорудний комбінат", Касаційний господарський суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Так, за період часу з січня 2023 по квітень 2023 від відповідача до Верховного Суду п`ять разів поспіль надходили касаційні скарги на одні й ті самі процесуальні акти попередніх інстанцій.

За результатами розгляду цих касаційних скарг, Верховним Судом один раз відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, один раз задоволено клопотання скаржника про відкликання касаційної скарги та повернуто таку без розгляду на підставі пункту 3 частини четвертої статті 292 ГПК України та двічі відмовлено на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

Отже, можна зробити висновок, що всі дії АТ "Криворізький залізорудний комбінат" протягом тривалого часу взаємоузгодженні та спрямовані на затягування судового процесу, шляхом подання численних безпідставних касаційних скарг на ті самі процесуальні акти. При цьому, скаржником усвідомлено ігнорується той факт, що ним повторно здійснювалося оскарження до касаційної інстанції рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022, по яким касаційний суд вже виніс відповідне процесуальне рішення (від 31.01.2023, від 06.03.2023 та від 28.03.2023) у цій справі. Про вказане свідчить також ігнорування учасником процесу попередження Верховного Суду про застосування заходів процесуального примусу в разі подальшого звернення з касаційною скаргою на одне і те саме судове рішення, за яким вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження (ухвали Верховного Суду від 06.03.2023 та від 28.03.2023).

А тому подання касаційної скарги вп`яте на ті самі процесуальні документи явно спрямоване на затягування судового процесу.

За таких обставин чергове подання АТ "Криворізький залізорудний комбінат" касаційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі № 904/838/22, враховуючи попередню поведінку скаржника, Верховний Суд визнає зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 43 ГПК України).

Частиною третьою статті 43 ГПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Статтею 131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу в сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи диспозитивність змісту статей 43, 131, 135 ГПК України, суд касаційної інстанції може вжити заходи процесуального примусу, шляхом накладення штрафу, не лише в процесі розгляду касаційної скарги, а й на стадії вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це - роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02.12.2010 № 16652/04), і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення названого Суду у справі Мусієнко проти України від 20.01.2011 № 26976/06).

Таким чином, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до АТ "Криворізький залізорудний комбінат" заходу процесуального примусу за зловживання процесуальними правами і, зважаючи на характер дій скаржника та обставини їх вчинення, застосовує захід у вигляді штрафу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 13 420 грн.

Стосовно клопотання позивача про стягнення з відповідача 150 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з подачею відповідачем касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про їх необґрунтованість та залишення вказаного клопотання без розгляду, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Між тим питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується, зазвичай, при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору з ухваленням рішення суду.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.

Оскільки Верховним Судом не переглядалися по суті спірні судові акти (місцевого господарського суду 01.08.2022 та апеляційного господарського суду 12.12.2022), прийняті за результатами розгляду справи № 904/838/22, тобто суд касаційної інстанції не змінив судові рішення та не ухвалив нового рішення, розподіл судових витрат згідно зі статтею 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 290, 314 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати подання касаційної скарги акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 зі справи № 904/838/22 зловживанням процесуальними правами.

2. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 зі справи № 904/838/22 залишити без розгляду.

3. Стягнути з акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1-А, ) у дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) за зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 13 420 грн. (тринадцяти тисяч чотириста двадцяти гривень).

4. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Долинська стальконструкція" про стягнення з акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" 150 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у касаційній інстанції залишити без розгляду.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Селіваненко