РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.05.2023Справа № 910/1180/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" (08140, обл. Київська, р-н Бучанський, с. Білогородка, вул. Величка Михайла, буд. 7, н/п 73; ідентифікаційний код 31245841)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відокремлений підрозділ "Аварійно технічний центр" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (08140, обл. Київська, р-н Бучанський, с. Шевченкове, вул. Прип`ятська, буд. 1; ідентифікаційний код 20055078)

про стягнення 405 012, 96 грн,

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості в розмірі 405 012, 96 грн, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на закупівлю товару № 53-140-01-20-00656 щодо здійснення повної оплати за поставлений позивачем товар.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов договору № 53-140-01-20-00656 та відповідно до специфікації (додаток № 1 до договору № 53-140-01-20-00656), 04.05.2020 позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 2 430 077, 76 грн з урахуванням ПДВ.

04.05.2020 уповноваженими представниками сторін також було підписано акт № 1 приймання-передачі до договору № 53-140-01-20-00656 від 28.04.2020.

Підписання видаткової накладної № 18 від 04.05.2020 та акту № 1 приймання-передачі від 04.05.2020 до договору № 53-140-01-20-00656 від 28.04.2020 засвідчує фактичне отримання поставленого товару за номенклатурою, кількістю та якістю та набуття Відповідачем на нього права власності.

Оплата за поставлений на користь відповідача товар на суму 2 430 077, 76 грн. з урахуванням ПДВ мала бути здійснена протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту-приймання передачі, тобто, не пізніше 15.06.2020, втім, у означений термін оплати за товар з боку відповідача здійснено не було.

У зв`язку з наявністю у відповідача заборгованості, позивачем направлявся на його адресу лист вих. № 12.08/20 від 20.08.2020 щодо сплати заборгованості за договором № 53-140-01-20-00656 у сумі 2 430 077, 76 грн та пені за порушення фінансових зобов`язань по цьому договору в сумі 2 430, 08 грн.

Однак, відповідачем було здійснено лише часткову оплату в сумі 2 025 068, 80 грн.

У зв`язку з чим, на даний час у відповідача наявна заборгованість за поставлений позивачем товар, яка становить 405 012, 96 грн.

У поданій відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний дотримуватись умов договору № 53-140-01-20-00656 від 28.04.2020 незалежно від свого фінансового стану, правовідносин з іншими контрагентами, судових проваджень та інших, непов`язаних з даними договорами, обставин.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи, що на даний час склалася критична ситуація в системі розрахунків за вироблену електроенергію, пов`язана з масштабною і систематичною недоплатою ДП "Гарантований покупець" купленої ним електроенергії та ПрАТ "НЕК "Укренерго" отриманої електроенергії. Також, проблема поточної заборгованості перед ДП "НАЕК "Енергоатом" набула кризового характеру на тлі величезної заборгованості, що накопичилася за минулі роки у зв`язку з тим, що з ДП "НАЕК "Енергоатом" не розрахувався і ДП "Енергоринок" - попередній єдиний покупець електроенергії за схемою, що існувала раніше до 01.07.2019 до зміни моделі ринку (до прийняття і набуття чинності Законом).

За результатами господарської діяльності у 2022 році прострочена заборгованість перед ДП "НАЕК "Енергоатом" за фактично реалізовану електроенергію за 2022 рік становить 29 млрд грн, що в свою чергу, спричиняє неможливість відповідача розраховуватися зі своїми постачальниками товарів та належним чином виконувати зобов`язання за договорами.

Відповідач зауважує, що ДП "НАЕК "Енергоатом" є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України.

Також, відповідач відзначає, що брак коштів в нього виник не з власної вини, а внаслідок не розрахунку Гарантованого покупця з відповідачем, а оскільки, він є монополістом-покупцем електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів, то інших варіантів реалізації електроенергії для забезпечення власного належного фінансово-економічного становища у відповідача не було, і як наслідок безвихідна ситуація (не розрахунок Гарантованого покупця) спричиняє заборгованість за іншими зобов`язаннями відповідача, тобто даний випадок через це є винятковим, оскільки, цей процес регламентований державою, а не просто продиктований ринком електроенергії.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що твердження позивача стосовного того, що відповідач не має права відмовитись від зобов`язань, зобов`язаний їх дотримуватись не залежно від будь яких чинників, нічим не підкріплені та суперечать принципу свободи договору.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

20.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

02.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

13.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

28.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Аварійно технічний центр" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) був укладений договір на закупівлю товару № 53-140-01-20-00656 за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця Смоли КарбоПур (ДК 021:20-7 пластмасові вироби) (далі - товар), що вказаний у специфікації (додаток № 1 до цього договору), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору назва, країна виробник, номенклатура, код УКТ ЗЕД, загальна кількість, одиниця виміру та вартість товару вказані у додатку № 1, який є невід`ємною складовою частиною даного договору.

За умовами п. 2.1. та 2.2. договору якість та комплектація товару повинні відповідати технічній документації, яка визначає вимоги до якості товару, умовам договору та підтверджуватись сертифікатом якості заводу-виробника, паспортом та формулярами.

Виконання технічних вимог та вимог якості, приймання, маркування товару забезпечуються постачальником згідно з вимогами відповідних стандартів або технічних умов, які зазначені у додатку № 1 до договору про закупівлю товару.

Загальна вартість товару згідно зі специфікацією складає - 2 430 077, 76 грн з урахуванням ПДВ - 405 012, 96 грн (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору сторони дійшли згоди, що покупець здійснює оплату по факту поставки товару в розмірі 2 430 077, 76 грн, який передбачено п. 3.1. договору, шляхом перерахування грошових коштів протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару та проведення вхідного контролю.

Порядок та строки поставки сторонами врегульовано розділом 4 договору № 53-140-01-20-00656.

Як передбачено п. 4.1., строк поставки товару - з моменту підписання сторонами даного договору та реєстрація його у відповідача до 08.05.2020 року.

Поставка товару на склад покупця, здійснюється транспортними засобами постачальника за адресою: 08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Шевченкове, вул. Прип`ятська, буд. 1.

Датою поставки товару вважається дата, вказана в видатковій накладній, яка підтверджує надходження товару на склад покупця.

Право власності на товар переходить до покупця після підписання акту приймання-передачі товару, (п. 4.2.-4.4. договору).

Відповідно до п. 5.1., 5.2. договору передача товару здійснюється на підставі акту приймання-передачі з проведенням вхідного контролю у відповідності з супровідними документами на складі покупця.

Передача товару по якості та кількості здійснюється відповідно до вимог "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку по кількості", затвердженою постановою Держарбітражу від 15.06.1965 року П-6, "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів та товарів народного вжитку по якості" П-7 затвердженою постановою Держарбітражу від 25.04.1966 року з наступними змінами і доповненням, стандарту підприємства СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" та іншими нормативно-правовими актами України

При поставці товару постачальник надає покупцю наступні документи: рахунок на оплату, видаткову накладну, акт приймання-передачі в двох примірниках, електрону податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН. у встановленому чинним законодавством порядку (п. 5.5. договору).

В п. 7.1. договору сторони дійшли згоди, що у разі неналежного виконання або невиконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України і цього договору.

За порушенням строку оплати товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення (п. 7.6. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом" і діє щодо зобов`язань до 31.12.2020 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Як про це вказує позивач та що у свою чергу встановлено судом, з метою виконання договірних зобов`язань та відповідно до специфікації (додаток № 1 до договору №53-140-01-20-00656), 04.05.2020 позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 2 430 077,76 грн. з урахуванням ПДВ.

Також, разом із товаром відповідачу було передано і супровідні документи на товар (рахунок на оплату № 34 від 04.05.2020, видаткову накладу № 18 від 04.05.2020, товарно-транспортну накладну № Р18 від 04.05.2020, сертифікати якості на смоли КарбоПур WFA комп. А, КарбоПур WX комп. А та карбоПур комп.В та акт приймання передачі до договору від 04.05.2020).

Уповноваженою особою відповідача Самойленко О.О., який діяв на підставі доручення № 21 від 30.04.2020, було прийнято поставлений за договором № 53-140-01-20-00656 позивачем товар, що підтверджується видатковою накладною № 18 від 04.05.2020, яка містить відмітку про його отримання.

04.05.2020 уповноваженими представниками сторін також було підписано акт № 1 приймання-передачі до договору № 53-140-01-20-00656 від 28.04.2020.

Підписання видаткової накладної № 18 від 04.05.2020 та акту № 1 приймання-передачі від 04.05.2020 засвідчує фактичне отримання поставленого товару за номенклатурою, кількістю та якістю та набуття відповідачем на нього права власності.

Податкову накладну № 1, складену 04.05.2020, було зареєстровано на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 датою її подання на реєстрацію, саме, 29.05.2020 в ЄРПН за № .

Оплата за поставлений на користь відповідача товар на суму 2 430 077, 76 грн. з урахуванням ПДВ мала бути здійснена протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту-приймання передачі, тобто, не пізніше 15.06.2020.

Оскільки, у передбачений договором строк, відповідачем не було здійснено оплати товару, позивачем було направлено на його адресу лист вих. № 12.08/20 від 20.08.2020 щодо сплати заборгованості за договором № 53-140-01-20-00656 у сумі 2 430 077, 76 грн та пені за порушення фінансових зобов`язань за даним договором в сумі 2 430, 08 грн.

Відповідачем було частково здійснено оплату товару на суму 2 025 068, 80 грн.

Спір у даній справі виник у зв`язку з наявність у відповідача заборгованості за поставлений позивачем товар яка становить 405 012, 96 грн. фактично сума несплаченого ПДВ.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 53-140-01-20-00656 від 28.04.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, які у свою чергу кореспондуються зі ст. 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 265 ГК України та ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як було встановлено судом вище, постачальником здійснено поставку товару на загальну 2 430 077, 76 грн. з урахуванням ПДВ, підписаною уповноваженими представниками сторін видаткової накладної № 18 від 04.05.2020 та акту № 1 приймання-передачі від 04.05.2020, що засвідчує фактичне отримання поставленого товару за номенклатурою, кількістю та якістю та набуття відповідачем на нього права власності.

Також, судом було встановлено, що податкову накладну № 1, складену 04.05.2020, було зареєстровано на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2021 у справі № 640/15159/21 датою її подання на реєстрацію, саме, 29.05.2020 в ЄРПН за № .

В той час, відповідачем було здійснено лише часткову оплату за поставлений позивачем товар в сумі 2 025 068, 80 грн.

Означеного факту відповідачем не заперечується та не спростовується.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно тяжкого фінансового становища та відсутності фінансування, адже, такі доводи не звільняють останнього від належного та своєчасного виконання договірних зобов`язань.

В той час, доказів здійснення відповідачем оплати поставленого позивачем товару в сумі 405 012, 96 грн, що фактично являється сумою несплаченого ПДВ в матеріалах справи не міститься.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати поставленого товару та відповідно не надав суду доказів здійснення такої оплати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 53-140-01-20-00656 від 28.04.2020 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлений судом факт порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині здійснення оплати за отриманий товар, відсутність в матеріалах справи доказів на спростування заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" є обґрунтований та підлягає задоволенню, відповідно стягненню з відповідача належить 405 012, 96 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" - задовольнити.

2. Стягнути Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Форт" (08140, обл. Київська, р-н Бучанський, с. Білогородка, вул. Величка Михайла, буд. 7, н/п 73; ідентифікаційний код 31245841) заборгованість в сумі 405 012 (чотириста п`ять тисяч дванадцять) грн 96 коп. та судовий збір в сумі 6 075 (шість тисяч сімдесят п`ять) грн 19 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 01.05.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ