ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1402/23

За заявою ОСОБА_1

до Садівницького товариства Рябина

про вжиття заходів забезпечення позову

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику представників сторін.

Обставини справи:

ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) 09.05.2023 року звернувся до Господарського суду Київської області із заявою б/н від 09.05.2023 року про забезпечення позову до подання позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, в тому числі: Міністерству юстиції України; центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії. Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям; територіальним органам Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам проводити реєстраційні дії щодо Садівницького товариства «Рябина» (далі СТ «Рябина», товариство), на підставі рішень загальних зборів членів Садівницького товариства «Рябина», які були прийняті на загальних зборах 07.05.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову подана до суду у відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що він є учасником Садівницького товариства «Рябина», що підтверджується Довідкою від 15.09.2020 року № 19, виданою Головою правління СТ «Рябина» та членською книжкою 2019 року.

Заявник зазначає, що на початку травня 2023 року на паркані домоволодіння ОСОБА_2 (керівник СТ «Рябина»), за адресою: АДРЕСА_1 , ним була виявлена об`ява про:

- проведення 07.05.2023 року о 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 ( ОСОБА_2 ), загальних зборів членів СТ «Рябина»;

- реєстрація членів СТ «Рябина», буде проводитись з 9:00 до 11:50 за місцем проведення загальних зборів;

- право на участь у зборах мають особи, що являються членами СТ «Рябина».

З метою взяття участі у наведених загальних зборах членів СТ «Рябина», заявник член садівничого товариства направив у вказані дату час та місце свого представника - ОСОБА_3 , якого уповноважив представляти власні інтереси згідно Довіреності від 05.05.2023 року. Однак ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 начебто не є членом СТ «Рябина», відмовив в реєстрації мене для участі у загальних зборах через уповноваженого представника та змусив покинути місце проведення загальних зборів членів СТ «Рябина».

Також заявник зазначив, що він та переважна більшість членів СТ «Рябина» не були належним чином та завчасно повідомлені про дату, місце та час проведення вказаних загальних зборів та їх порядок денний, що порушило їхні права як членів товариства на участь у вирішенні важливих питань його діяльності. Окрім того, недопущено уповноваженого представника заявника для прийняття участі у вказаних загальних зборах членів СТ «Рябина», чим порушено його право на участь в корпоративному управлінні юридичної особи. Також порушені вимоги Статуту та законодавства України відносно кворуму, оскільки на вказаних загальних зборах були присутні лише близько 30 осіб, що є значно меншою кількістю, ніж необхідно для наявності кворуму (50% від 228 членів =114 осіб).

У зв`язку з чим, заявник змушений звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів, зумовлених неправомірністю скликання та проведення загальних зборів членів СТ «Рябина» від 07.05.2023 року, на яких були прийняті рішення, а саме: щодо зміни кількісного складу учасників товариства, включення та виключення з товариства ряду учасників, внесення змін у статут товариства; обрання голови та членів правління та ревізійної комісії товариства секретаря товариства та інше.

Враховуючи, що ряд вищевказаних рішень підлягають державній реєстрації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому існує обґрунтована ймовірність того, що уповноваженою особою СТ «Рябина» будуть вчинені дії для проведення такої державної реєстрації, що призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у відповідній справі та ефективного захисту/поновлення порушених прав заявника, за захистом якого він має наміри звернутися до суду.

Заявник зазначає, що оскільки загальні збори були скликані та проведені з порушенням вимог законодавства, тому має намір звернутись до Господарського суду Київської області з позовною заявою про визнання недійсними рішень загальних зборів членів СТ «Рябина» від 07.05.2023 року.

ОСОБА_1 зазначає, що в межах даної справи є достатньо обґрунтоване припущення (реальний ризик) того, що оскаржувані рішення загальних зборів можуть бути виконані у будь-який момент та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Щодо зустрічного забезпечення заявник зазначив, що воно є не доцільним, оскільки вирішується питання правомірності проведення загальних зборів члені СТ «Рябина» без належного повідомлення та участі усіх членів, без дотримання вимог Статуту та норм законодавства України.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п.п. 2, 4, 10 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, захід забезпечення позову, а саме заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі № 907/73/19).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Судом перевірено та встановлено, що наведені в заяві заходи забезпечення позову не підпадають під обмеження, встановлені в ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у відповідності до ч. 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заборони стосуються лише корпоративних прав заявника і лише щодо конкретного рішення загальних зборів, яке він має намір оскаржити до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Наданими заявником поясненнями та доказами обґрунтовано, що без вжиття вказаних заходів забезпечення позову, СТ «Рябина» та інші особи матимуть можливість на підставі оскаржуваних рішень загальних зборів, законність яких ставить під сумнів заявник, до прийняття рішення у справі, здійснювати юридично значимі дії, що значно ускладнить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В той же час, заходи забезпечення не порушують інтересів СТ «Рябина» та інших осіб, в той же час дозволять уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав заявника.

При цьому, виходячи з фактичних обставин та балансу інтересів сторін, обрані заявником заходи забезпечення спрямовані на тимчасове обмеження, оскільки виконання оскаржуваного рішення в разі визнання його незаконним призведе до понесення заявником додаткових затрат коштів та часу на відновлення свого права, в той же час, відповідні обмежувальні заходи не передбачають значних та не відновлювальних матеріальних втрат для СТ «Рябина» та інших осіб.

У зв`язку з чим, обрані позивачем заходи забезпечення позову є адекватними і пов`язаними з предметом спору заходами забезпечення позову, відповідають п.п. 2, 4, 10 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, дозволять уникнути ускладнень виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Також, згідно правового висновку Верховного суду від 17.10.2019 року у справі № 640/7285/19 забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, якщо судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Також, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім право на суд, яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався взмозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 року у справі Кюблер проти Німеччини, заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені правом на суд.

Таким чином, з огляду на викладені в заяві обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, враховуючи характер спору та обрані заходи забезпечення позову, відсутня ймовірність понесення відповідачем збитків, тому керуючись ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає необхідності у вжитті заходів зустрічного забезпечення.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Згідно з ч. 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи достатність наданих заявником пояснень та доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та відсутність підстав для зустрічного забезпечення (оскільки заходи забезпечення не передбачають значних та не відновлювальних матеріальних втрат для СТ «Рябина» чи інших осіб), суд не вбачає необхідності викликати особу, що подала заяву, та призначати розгляд заяви у судовому засіданні.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Частинами 7-10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Також, ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, заява ОСОБА_1 б/н від 09.05.2023 року про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 09.05.2023 року про забезпечення позову у справі № 911/1402/23 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 911/1402/23, а саме:

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, в тому числі: Міністерству юстиції України; Центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям; територіальним органам Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам проводити реєстраційні дії щодо Садівницького товариства «Рябина» на підставі рішень загальних зборів членів Садівницького товариства «Рябина», які були прийняті на загальних зборах 07.05.2023 року.

Реквізити стягувача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

Реквізити боржника: Садівницьке товариство Рябина (08714, Київська обл., Обухівський Р-н, село Старі Безрадичі, ).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України Про виконавче провадження зі строком пред`явлення до виконання до 11.05.2026 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу згідно IV Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.П. Карпечкін