ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1920/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Дармін М.О., Іванов О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" на рішення Господарського суду Запорізької області від 09.02.2023 (суддя В.В. Левкут, повний тест рішення складений та підписаний 09.02.2023.) у справі №908/1920/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Федоренка Олександра Валерійовича

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод"

про стягнення 143 627,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулася Фізична особа-підприємець Федоренко Олександр Валерійович з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" про стягнення 143627,71 грн. заборгованості за договором постачання № 01/2021 від 11.10.2021.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.02.2023 позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод на користь фізичної особи-підприємця Федоренка Олександра Валерійовича 143627,71 грн. основного боргу та 2481,00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване законністю та обгрунтованністю вимог позивача. Відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань за договором постачання № 01/2021 від 11.10.2021 щодо сплати вартості отриманого товару у визначений договором строк.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод".

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- Суд відмовив у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження і не врахував надану Відповідачем аргументацію у відповідній заяві вих. № 1 від 05.12.2022 р.

- Суд не врахував той факт, що Відповідач не підписував договір постачання №01/2021 від 11.10.2021, на який послався Позивач яке на підставу позову, такий договір у Відповідача відсутній.

- Сума боргу за отриману продукцію Позивачем документально не обґрунтована через Договір. Наявні видаткові накладні не містять посилання на нього.

- Заборгованість тимчасовий чинник, який виник проте не внаслідок забаганки, а через об`єктивні причини, а саме:

ринок молочних продуктів наразі демонструє стійкий тренд дорожчання молочної сировини (зафіксовано зменшення відповідної сировинної бази щонайменше 55%), а також наразі зростання цін на енергоносії (природний газ тощо), пакувальні матеріали (поліетиленове покриття, гофротара та інші) тощо;

мережі магазинів Варус, Сільпо, Апельмон, сплачують за поставлену продукцію з відстрочкою 45-60 днів, а бюджетні установи (дитячі садочки, інтернати, школи, лікарні та ін.) сплачують з відстрочкою 30 днів й за умови, якщо отримують фінансування.

- Підпис у графі покупець не ідентифікований, як такий, що належить керівнику Відповідача. Відповідно Договір з його боку не підписувався.

- Відповідно позадоговірні поставки між сторонами регулюються ст. 530 Цивільного кодексу України

Вимогу в порядку ст. 530 ЦКУ Позивач не надсилав Відповідачу, тому строк виконання зобов`язань не настав.

Просить рішення скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2023 ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі №908/1920/22. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Фізичною особою-підприємцем Федоренком Олександром Валерійовичем (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" (Покупець) 11.10.2021 укладений договір постачання № 01/2021, за умовами п.1.1. якого Постачальник зобов`язується передати товар у встановлений договором строк, у власність Покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму згідно договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору кількість, асортимент та ціна товару встановлюється у накладних на кожну відпускаємо партію. Накладні, що підписуються при кожній поставці, виконують роль специфікації, додаються до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що Постачальник при відвантаженні товару Покупцю повинен передати Покупцю наступні документи: товарну накладну, товарно-транспортну накладну, податкову накладну (в електронному вигляді зареєстровану в установленому порядку), у разі повернення товару - корегувальну накладну, підтверджене замовлення, санітарно-гігієнічний висновок посвідчення якості товару.

Відповідно до п. 6.2 Договору вказана у накладній, рахунку або товарно-транспортній накладній ціна товару включає в себе ПДВ, транспортні витрати по доставці товару Покупцю (у разі їх наявності), а також інші витрати Постачальника, зв`язані з виконанням зобов`язань по цьому договору.

Згідно із п. 6.3 Договору оплата товару виконується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника з відстрочкою платежу в 30 (тридцять) календарних днів.

Пунктом 9.1 Договору сторони узгодили, що цей договір вступає в силу з часу його підписання сторонами та діє до 31.12.2022.

Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань по цьому договору (п. 9.2 Договору).

У випадку, якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не виявить бажання його розірвати, договір вважається щорічно пролонгованим на той самий строк на тих самих умовах (п. 9.3 Договору).

Про намір розірвати договір сторонами не заявлялося.

Позивачем на виконання умов Договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 143627,71 грн. згідно видаткових накладних:

- № РН-0000078 від 13.10.2021 на суму 44803,43 грн. з ПДВ,

- № РН-0000079 від 20.10.2021 на суму 41698,62 грн. з ПДВ,

- № РН-0000096 від 14.12.2021 на суму 57125,66 грн. з ПДВ.

Факт поставки підтверджується також товарно-транспортними накладними № 65 від 13.10.2021, № 67 від 20.10.2021, № 80 від 14.12.2021.

На оплату відповідачу виставлені відповідні рахунки-фактури: № СФ-0000078 від 13.10.2021, № СФ-0000079 від 20.10.2021, № СФ-0000096 від 14.12.2021.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті вартості отриманого товару не виконав, заборгованість складає 143627,71 грн., що й стало підставою звернення позивача до суду.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч.1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже за договором купівлі-продажу (поставки) обов`язок покупця оплатити товар виникає одразу ж після прийняття товару, якщо інший строк оплати не встановлений у договорі. В даному випадку в договорі, наданому позивачем до матеріалів справи, встановлений строк оплати з відстрочкою платежу в 30 календарних днів ( п. 6.3.Договору).

На час подачі позову строк оплати є таким, що настав. Доказів оплати відповідачем не надано. Заборгованість, крім вищезазначеного, підтверджується також підписаним сторонами Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.01.2022р.

За таких обставин господарський суд правильно задовольнив позовні вимоги.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не приймаються до уваги з наступних підстав.

Так, положеннями ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач, заперечуючи укладання договору посилається на відсутність у нього оригіналу договору. Жодних доказів на підтвердження того, що договір між сторонами не укладався відповідачем не надано.

Натомість наданий позивачем договір містить підписи та печатки сторін. Посилання на договір мається в рахунках-фактурах.

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, позивачем належним чином доведено, як укладання договору так і поставка товару. А останнє не заперечується і відповідачем.

Тому господарський суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Що стосується посилання апелянта та те, що суд відмовив у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження і не врахував надану Відповідачем аргументацію у відповідній заяві вих. № 1 від 05.12.2022 р. не приймається судом до уваги, оскільки предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.02.2023 у справі №908/1920/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов