ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р. Справа№ 910/8275/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третіх осіб 1, 2: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства "Мостобуд"

на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2013

у справі №910/8275/13 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТІЛЛЬМАН ІНЖИНІРІНГ"

до публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

треті особи:

1. комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва",

2. комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза"

про стягнення 936 214,75 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІЛЛЬМАН ІНЖИНІРІНГ» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості за договором підряду № М3-2/151 від 25.10.2011 р. (Далі - Договір) в розмірі 936 214,75 грн. (840 141, 78 грн. - основний борг, 32 178, 58, грн. - 3% річних та 63 894, 39 грн. - пені).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем не виконано зобов`язання по сплаті вартості фактично виконаних робіт по Договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 840 141, 78 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2013 у справі №910/8275/13 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ТІЛЛЬМАН ІНЖИНІРІНГ" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 840 141, 78 грн. - основної заборгованості за договором, 62 115,40 грн. - пені та 31 833,32 грн. - 3% річних, в іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що зобов`язання за договором підряду № МЗ-2/151, позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними представниками сторін Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 30 листопада 2011 року, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 30 листопада 2011 року на загальну суму 3 369 520,48 грн. та Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 28 грудня 2011 року, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 28 грудня 2011 року на загальну суму 3 610 216,12 грн. Натомість Відповідач - ПАТ «Мостобуд» свій обов`язок щодо оплати коштів за виконані позивачем роботи виконав не в повному обсязі. При цьому, суд першої інстанції здійснив власний розрахунок 3 % річних та пені.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2013, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині стягнення 840141, 78 грн. - основної заборгованості за договором, 62115, 40 грн. - пені та 31833, 32 грн. - 3% річних, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що відбулось 08.07.2013, та на якому було прийняте оскаржуване рішення, у зв`язку з чим судом не було враховані докази з приводу неналежної якості виконання робіт по влаштуванню гідроізоляції при будівництві Подільського мостового переходу. Крім того, за твердженням апелянта, судом першої інстанції не були враховані заперечення відповідача стосовно зменшення пені.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2013 порушено апеляційне провадження у справі №910/8275/13, справу призначено до розгляду, у складі колегії суддів: головуючий суддя Буравльов С.І., судді: Андрієнко В.В., Шапран В.В.

13.10.2013 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.11.2013 року, апеляційне провадження у справі №910/8275/13 зупинено до вирішення справи №910/19774/13. Зобов`язано учасників провадження повідомити Київський апеляційний господарський суд про набрання законної сили рішенням суду у справі №910/19774/13.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №910/8275/13 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/8275/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А. (Барсук М.А.), Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2013 у справі №910/8275/13 до провадження у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А. (Барсук М.А.), Пономаренко Є.Ю.

03.02.2014 р., 22.07.2014 р., 06.10.2014 р., 29.12.2014 р., 30.04.2015 р., 01.03.2016р., 08.08.2016 р., 14.11.2017 р., 25.07.2018 р., 19.04.2019 р. 25.10.2019 р., 22.05.2020 р., 03.02.2021 р., 10.12.2021р. Північним апеляційним господарським судом на адреси представників сторін направлялись листи-нагадування з проханням надати інформацію щодо результатів вирішення пов`язаної з нею справи №910/19774/13.

Станом на 27.03.2023 розгляду справи сторонами не було направлено жодної інформації стосовно розгляду справи №910/19774/13 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Разом з тим, відповідно до відомостей ЄДРСР, ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2021 у справі №910/19774/13 позов ПАТ "Мостобуд" до ТОВ «Тілльман Інжинірінг» про пропорційне зменшення ціни робіт, передбачених договором підряду від 25.10.2011 № М3-2/151, залишено без розгляду на підставі ч.4 ст. 202, п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Зазначена ухвала господарського суду міста Києва від 20.01.2021 у справі №910/19774/13 не оскаржувалась та набула чинності.

У зв`язку з цим, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 поновлено провадження у справі № 910/8275/13, справу призначено до розгляду на 02.05.2023.

У судове засідання, 02.05.2023 представники сторін не з`явились, про причин неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи, всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с.189-200 т.2), а саме шляхом направлення процесуальних документів на офіційну електронну адресу сторін в підсистемі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа, а також додатково була направлена ухвала на електронні адреси сторін які зазначені в процесуальних документах, та на поштові адреси. (а.с.189-200 т.2)

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового ухвалу є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового ухвалу на офіційну електронну адресу особи. День проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п.4 ч.6 ст. 242 ГПК України)

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022), Закону України №2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін у судовому засіданні 02.05.2023.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується з матеріалами справи, 25.10.2011р. між Відокремленим структурним підрозділом (філія) ПАТ «Мостобуд» Мостобудівельний загін № 2 (Підрядник) та ТОВ "ТІЛЛЬМАН ІНЖИНІРІНГ" (Субпідрядник) був укладений Договір підряду № МЗ-2/151 (надалі - Договір). (а.с.20-22 т.1)

Замовником будівництва у відповідності до пункту 1.3 Договору зазначено Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» (Замовник).

У відповідності до п. 1.1 вказаного договору Підрядник доручив, а Субпідрядник прийняв на себе зобов`язання своїми силами на умовах і в строки передбачені вищевказаним договором, організувати та виконати роботи по влаштуванню гідроізоляції типу «Елімінатор» при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Київ на естакаді Труханового острову між опорами 0-29 площею 12 000 м. кв.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що договірна ціна робіт - динамічна і орієнтовно складає 8 533 679,78 гривень, у тому числі ПДВ у сумі 1 422 279,96 грн.

У пункті 2.2 договору встановлено, що договірна ціна, яка зазначена у п. 2.1 Договору, уточнюється при взаєморозрахунках за виконані роботи по фактичних затратах, перевіреним та погодженим службою «Київдержекспертиза», Замовником будівництва, та Підрядником на момент підписання актів форми № КБ-2в і довідки форми № КБ-3.

У період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року, Позивачем на виконання умов договору підряду № МЗ-2/151 виконано, та прийнято відповідачем роботи на загальну суму 6 979 736,60 грн.

Факт виконання позивачем робіт та прийняття їх відповідачем підтверджується:

- Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 30 листопада 2011 року та Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 30 листопада 2011 року на загальну суму 3 369 520,48 грн. (том 1, а.с. 23-27)

- Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 28 грудня 2011 року та Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 28 грудня 2011 року на загальну суму 3 610 216,12 грн. (том 1, а.с. 28-32)

Згідно пункту 3.2. Договору, Підрядник щомісяця оплачує виконані Субпідрядником роботи протягом 5-ти банківських днів місяця, який слідує за оплачуваним, при умові надходження коштів від замовника будівництва.

В порушення умов договору, відповідачем не в повному обсязі здійснено оплату за виконані позивачем роботи.

Як вбачається з банківських виписок від 28.12.2011р. та від 27.10.2011р., копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідач 28 грудня 2011 року сплатив на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 4 000 000 грн. та 27 жовтня 2011 року в сумі 2 000 000 грн. (том 1, а.с. 33-36)

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про те, що оскільки усі роботи, які виконувалися Позивачем на підставі спірних актів, були погодженні Службою «Київекспертиза» та прийняті Замовником, а також враховуючи оплату Замовником Генпідряднику усіх робіт, що підтверджується самим замовником у Письмових поясненнях №31-912 від 14.06.2013р., що містяться в матеріалах справи, станом на день подання позову сума основної заборгованості відповідача перед позивачем становить 840 141, 78 грн., яку і просить стягнути позивач.

Крім суми основного боргу позивач ставить вимоги про стягнення пені у відповідності до пункту 9.4 Договору, що згідно розрахунку становить 63894,39 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 32 178,58 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що свої зобов`язання за договором підряду № МЗ-2/151, позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними представниками сторін Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 30 листопада 2011 року, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 30 листопада 2011 року на загальну суму 3 369 520,48 грн. та Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 28 грудня 2011 року, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 28 грудня 2011 року на загальну суму 3 610 216,12 грн. Натомість Відповідач - ПАТ «Мостобуд» свій обов`язок щодо оплати коштів за виконані позивачем роботи виконав не в повному обсязі.

В той же час, суд першої інстанції здійснив власний розрахунок пені та 3 % річних.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу вимог ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з вимогами ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що ціна його ціна становить орієнтовно 8 533 679,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодекс України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 №293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013" встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3).

В листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №12/19-3-9-14-295 від 16.03.10 роз`яснено, що зазначені типові форми підлягають обов`язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Вказані документи в силу вимог законодавства повинні містити інформацію про вартість виконаних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов`язані з виконанням цього обсягу робіт.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт виконаних, прийнятих та оплачених робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 03.10.2018 у справі №922/509/17.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, свої зобов`язання за договором підряду № МЗ-2/151, позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними представниками сторін Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 30 листопада 2011 року, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 30 листопада 2011 року на загальну суму 3 369 520,48 грн. та Довідкою про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) від 28 грудня 2011 року, Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) від 28 грудня 2011 року на загальну суму 3 610 216,12 грн. (а.с.23-32 т.1)

Відповідач, підписуючи акти виконаних підрядних робіт, претензій стосовно невиконання чи неналежного виконання позивачем робіт, вказаних у актах, не пред`являв, в тому числі стосовно обсягів виконаних робіт, ціни, недоліків у проведенні робіт. Докази пред`явлення претензій відсутні в матеріалах справи.

Крім того, у поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву відповідач жодним чином не заперечував проти доводів позивача щодо стягнення суми основної заборгованості за договором підряду № МЗ-2/151 від 25.10.2011р.

Більше того, доказів щодо неналежної якості виконання робіт по влаштуванню гідроізоляції при будівництві Подільського мостового переходу, про що було зазначено в апеляційній скарзі, відповідачем надано також не було.

А тому, доводи апелянта в цій частині колегія суддів відхиляє.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Термін сплати за виконані субпідрядником роботи, як того вимагає п.3.2. договору, обчислюється протягом 5-ти банківських днів місяця, який слідує за оплачуваним, при умові надходження коштів від замовника будівництва.

Згідно письмових пояснень №31-912 від 14.06.2013р. Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва», що виступає замовником виконання робіт що є предметом договору № МЗ-2/151, розрахунок з відповідачем проведений вчасно та в повному обсязі.

Останній за часом акт виконаних робіт № 1 був підписаний 28 грудня 2011 року, таким чином п`ять банківських днів для оплати відповідачем виконаних позивачем робіт обчислюються з 01.01.2012р.

Враховуючи те, що календарні дні 01.01.2012р., 02.01.2012р., 07.01.2012р. 08.01.2012р. та 09.01.2012р. є вихідними, п`ятий банківський день припадає на 10.01.2012р.

За таких обставин, є вірним висновок суду першої інстанції, що з 11.01.2012 обчислюється початок прострочення заборгованості відповідача перед позивачем за договором підряду № МЗ-2/151 в розмірі 840 141,78 грн.

Як вбачається з банківських виписок від 28.12.2011р. та від 27.10.2011р., копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідач 28 грудня 2011 року сплатив на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 4 000 000 грн. (а.с. 33 т.1) та 27 жовтня 2011 року в сумі 2 000 000 грн. (а.с.36 т.1 )

Таким чином, загальна сума грошових коштів, які сплачені відповідачем за договором підряду складає 4 000 000 грн. + 2 000 000 грн. = 6 000 000 грн.

Крім того, згідно п. 3.5. Договору Підрядник утримує в якості оплати генпослуг 2% від вартості виконаних робіт.

Суми отриманих Підрядником генпідрядних, у відповідності до п. 3.5 Договору складають 67 390, 50 грн. за листопад 2011 року та 72 204, 32 грн. за грудень 2011 року.

Отже сума заборгованості по договору підряду № МЗ-2/151 враховуючи часткову сплату відповідачем суми заборгованості, а також, вирахування суми генпідрядних, розраховується наступним чином: 3 369 520,48 грн. (виконані роботи за 30 листопад 2011 року) + 3 610 216,12 грн. (виконані роботи за 28 грудня 2011 року) - 4 000 000 грн. (сума оплачених Відповідачем грошових коштів від 28.12.2011 р.) - 2 000 000 грн. (сума оплачених Відповідачем грошових коштів від 27.10.2011 р.) - 67 390, 50 грн. (генпідрядні за листопад 2011 року) - 72 204, 32 грн. (генпідрядні за грудень 2011 року) = 840 141,78 грн.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача за Договором у розмірі 840 141, 78 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовані, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги правомірно задоволені судом першої інстанції.

Стосовно нарахованих 3 % річних колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов`язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем невірно визначено дату початку нарахування 3 % річних, оскільки строк прострочення оплати заборгованості обчислюється з 11.01.2012 р., так як строк сплати відповідачем грошових коштів вираховується протягом 5-ти банківських днів місяця, який слідує за оплачуваним (п. 3.2. Договору), а також той факт, що календарні дні 01.01.2012р., 02.01.2012р., 07.01.2012р. 08.01.2012р. та 09.01.2012р. є вихідними.

У зв`язку з чим є вірним здійснений судом першої інстанції розрахунок 3 % річних в розмірі 31833,32 грн. за період з 11.01.2012р. по 15.04.2013.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, колегія суддів зазначає про наступне.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 9.4. Договору, за порушення строків оплати робіт, передбачених договором, які виникли по його вині, Підрядник сплачує на користь Субпідрядника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, яка діє в період затримки оплати, за кожен день затримання платежу.

Як вже було зазначено вище, судом першої інстанції вірно встановлено помилковість здійсненого позивачем розрахунку, так як позивачем невірно визначено дату початку прострочення зобов`язання зі сплати грошових коштів.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок пені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 62115,40 грн. пені за період з 11.01.2012 р. по 06.07.2012.

Щодо заявленого клопотання про зменшення розміру пені колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи № 904/4685/18 від 21.11.2019 зі справи № 916/553/19).

Розглянувши викладене у відзиві клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої пені, суд першої інстанції правомірно визнав його необґрунтованим, оскільки нарахована сума пені співрозмірна заявленій до стягнення сумі основної заборгованості, яка становить 840 141,78 грн. В той же час, відповідач належних і допустимих доказів стосовно його скрутного майнового стану не надав.

Більше того, як вбачається з наданих суду письмових пояснень №31-912 від 14.06.2013р. Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» (а.с.167 т.1), що виступає замовником виконання робіт, розрахунок з відповідачем проведений вчасно та в повному обсязі.

А тому суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про відсутність об`єктивних підстав для зменшення розміру неустойки, заявлених позивачем до стягнення з відповідача за порушення строків оплати виконаних робіт.

Твердження апелянта, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що відбулось 08.07.2013, колегія суддів відхиляє, оскільки ухвала суду від 17.06.2013, якою відкладено розгляд справи на 08.07.2013, була надіслана на юридичну адресу відповідача та отримана останнім 25.06.2013, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (том 1, а.с. 187)

Стосовно клопотання позивача про стягнення з відповідача 12 000 грн. витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ст.44 ГПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру» (ч.3 ст.48 ГПК України).

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК України (в редакції до 15.12.2017). Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального їх підтвердження.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги №15-01/2013-1 від 15.01.2013р., укладеного між ТОВ «Тілльман Інжинірінг» та Адвокатським об`єднанням «Олександр Перемежко та партнери», зокрема, п.1.1. Замовник (ТОВ «Тілльман Інжинірінг») доручає Виконавцю (Адвокатське об`єднання «Олександр Перемежко та партнери») надавати юридичні послуги, а Виконавець погоджується надавати Замовнику такі послуги згідно з умовами цього Договору, а Замовник погоджується сплачувати за надані послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У додатковій угоді від 15.01.2013р. до вказаного вище договору, сторони узгодили обсяг юридичних послуг що надається замовнику та їх вартість, що згідно п.3 Додаткової угоди становить 12 000,00 грн.

Ордером від 04.02.2013р. Адвокатське об`єднання «Олександр Перемежко та партнери» уповноважило адвоката Тарасова Івана Миколайовича (копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4353/10 знаходиться в матеріалах справи) на ведення господарської справи у Господарському суді міста Києва щодо стягнення заборгованості по договору підряду № МЗ-2/151 від 25.10.2011р. з ПРАТ «Мостобуд» на користь ТОВ «Тілльман Інжинірінг».

Як вбачається з платіжного доручення №145 від 12.06.2013р. ТОВ «Тілльман Інжинірінг» 12.06.2013р. сплатило грошові кошти в розмірі 12000,00 грн. на користь АО «Олександр Перемежко та партнери», з призначенням платежу, як оплата за юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги. Факт перерахування коштів підтверджується також випискою з банківського рахунку АО «Олександр Перемежко та партнери» від 14.06.2013р.

Приймаючи до уваги все вище викладене, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правомірно компенсував позивачу витрати на правову допомогу у розмірі 11 972,77 грн.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне і обґрунтоване рішення, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржником не доведено обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог не надано, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2013 у справі № 910/8275/13, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Судові витрати (судовий збір) за подачу апеляційної скарги на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Мостобуд" на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2013 у справі № 910/8275/13 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2013 у справі № 910/8275/13 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/8275/13 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 15.05.2023.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук