номер провадження справи 33/43/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 Справа № 908/609/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В., розглянувши матеріали справи №908/609/23

за позовом Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 79-А, ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТІМА 2006 (69067, м.Запоріжжя, вул. Радіаторна, буд. 50, кв. 105, ідентифікаційний код 37167612)

про стягнення 3473,37 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ТІМА 2006 заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №660081, укладеного між сторонами рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.09.2015 у справі №908/4452/12 (фактично до позову додано копію рішення у справі №908/4452/15) щодо об`єкту нежитлового приміщення №26 цокольного поверху (літ. А-5) по вул. Соборний, 93, м. Запоріжжя, за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 3127,35 грн., інфляційних втрат за період з січня 2021 року по січень 2022 року у розмірі 259,40 грн. та 3% річних за період з 20.12.2020 по 01.02.2022 у розмірі 86,62 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 276 Господарського кодексу України, ст. 24 Закону України від 02.06.2005 №2633-ІV Про теплопостачання, Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.05.2023 відкрито провадження у справі №908/609/23, присвоєно справі номер провадження 33/43/23. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 05.04.2023.

Позивачу надіслано копію ухвали суду поштою 06.03.2023.

Надіслана відповідачу на юридичну адресу (69067, м.Запоріжжя, вул. Радіаторна, буд. 50, кв. 105) копія ухвали суду повернулась до суду 13.04.2023 з відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

14.04.2023 копію ухвали суду було надіслано за адресою об`єкта надання послуги за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №660081 (70411, Запорізька область. Запорізький район, село Володимирівьке, вул. Сільська, 15Б). Надіслана на дану адресу кореспонденція повернулася до суду 25.04.2023 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відомостей про іншу адресу місцезнаходження відповідача у суду відсутні.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач не надав відзиву на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з цим відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.09.2015 у справі №908/4452/15 укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №660081 між Концерном Міські теплові мережі (теплопостачальна організація, позивач) Товариством з обмеженою відповідальністю ТІМА 2006 (споживач, відповідач).

Відповідно до п. 1.1 цього договору теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

За умовами пунктів 6.1 6.5 договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, а у випадках їх відсутності - відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

При наявності приладів комерційного обліку обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку.

Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з додатком №1 до цього договору в гарячій воді на потреби опалення нежитлового приміщення 26, яке розташоване за адресою: пр. Ленiна, 93 (наразі пр. Соборний, 93) загальною площею 41,48 кв.м. в обсягах 2,74 Гкал на рік з приєднаним (максимальним) тепловим навантаженням 0,001437 Гкал/годину.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.09.2015 у справі №908/4452/15 встановлено, що нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 93, прим. № 26 цокольного поверху літ. А-5, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Тіма 2006 (відповідачу у справі). Зазначене підтверджується договором № 35/12 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності від 26.12.2012 та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до Акту комісії від 04.06.2015 у складі представників позивача та у присутності представника відповідача, займане ТОВ Тіма 2006 приміщення знаходиться на 1 поверсі 5-ти поверхового житлового будинку. Система опалення єдина з житловим будинком, розводка однотрубна, верхня. Приміщення використовується під непродовольчий магазин. В приміщенні встановлені опалювальні прибори.

Відповідно до п. п. 10.1, 10.4 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання сторонами письмової угоди про його розірвання. Умови договору застосовуються до відносин між споживачами і теплопостачальною організацією, які виникли до його укладання з 01.10.2014. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо не відбулася ні одна із обставин, передбачених у п.10.2 договору.

Доказів припинення договору сторони не надали.

Відповідно до умов договору позивачем було складено акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки на оплату спожитої теплової енергії за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року:

від 30.11.2020 на суму 374,12 грн. (з листопад 2020 року);

від 31.12.2020 на суму 625,46 грн. (за грудень 2020 року);

від 31.01.2021 на суму 718,52 грн. (за січень 2021 року);

від 28.02.2021 на суму 570,80 грн. (за лютий 2021 року);

від 31.03.2021 на суму 556,99 грн. (за березень 2021 року);

від 30.04.2021 на суму 281,46 грн. (за квітень 2021 року),

всього на суму 3127,35 грн.

З боку споживача вказані акти приймання-передачі теплової енергії не підписані.

Акти містять відмітку про те, що в разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень щодо підписання акту у встановлений договором термін акт вважається погодженим.

Відповідач не звертався до позивача за отриманням актів та рахунків за спірний період.

Оскільки відповідач не оплатив спожиту за спірний період теплову енергію, 03.02.2023 позивач надіслав відповідачу вимогу вих. №702/44 від 02.02.2023 про сплату заборгованості в розмірі 3127,35 грн. разом з актами та рахунками за листопад 2020 року квітень 2021 року, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції у лютому 2023 року та фіскальним чеком від 03.02.2023.

Відповідач не надав відповіді на вимогу та не сплатив заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 3127,35 грн., інфляційних втрат за період з січня 2021 року по січень 2022 року у розмірі 259,40 грн. та 3% річних за період з 20.12.2020 по 01.02.2022 у розмірі 86,62 грн.

Правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. п. 6.7, 6.7.1 договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул.Артема, буд. № 79 а, тел. 764-36-30, документи за розрахунковий період: рахунок; акт приймання-передачі теплової енергії; податкову накладну (платникам ПДВ). Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Як підтверджується матеріалами справи, у спірному періоді (з листопада 2020 року по квітень 2021 року) позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 3127,35 грн. Самостійно відповідач не отримав у позивача акти та рахунки за спірний період відповідно до умов п. 6.7 договору.

Рахунки та акти за спірний період були надіслані позивачем відповідачу 03.02.2023 разом із вимогою вих. №702/44 від 02.02.2023 про сплату заборгованості в сумі 3127,35 грн. Відповідач не повернув позивачу підписані акти.

Сторони погодили в п. 6.7.2 договору, що в разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Отже, з урахуванням положень п. 6.7.2 договору оформлені позивачем акти вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений у них розрахунковий період.

За умовами п. 6.4 договору споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

В порушення умов п. 6.4 договору відповідач не оплатив рахунки за спірний період до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 3127,35 грн.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем надані докази в підтвердження наявності основного боргу за договором купівлі-продажу теплової енергії в розмірі 3127,35 грн. Відповідачем доводи позивача не спростовані, докази оплати теплової енергії у спірному періоді не надані.

Враховуючи зазначене, суд визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 3127,35 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати теплової енергії позивач нарахував інфляційні втрати за період з січня 2021 року по січень 2022 року у розмірі 259,40 грн. та 3% річних за період з 20.12.2020 по 01.02.2022 у розмірі 86,62 грн.

Суд визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 259,40 грн. та 3% річних у сумі 86,62 грн.

Таким чином,ю позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись 129, 238, 240, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТІМА 2006 (69067, м.Запоріжжя, вул. Радіаторна, буд. 50, кв. 105, ідентифікаційний код 37167612) на користь Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 79-А, ідентифікаційний код 32121458) на п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 у Філії АТ «Укрексімбанк у м. Києві, МФО 322313, , основний борг в сумі 3127,35 грн. (три тисячі сто двадцять сім грн. 35 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТІМА 2006 (69067, м.Запоріжжя, вул. Радіаторна, буд. 50, кв. 105, ідентифікаційний код 37167612) на користь Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 79-А, ідентифікаційний код 32121458) на р/р № НОМЕР_2 , банк ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, , інфляційні втрати в розмірі 259,40 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять грн. 40 коп.), 3% річних у розмірі 86,62 грн. (вісімдесят шість грн. 62 коп.) та витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 05.05.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко