СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Харків Справа №922/837/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

учасники провадження у справі не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№608Х від 30.03.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 (м. Харків, суддя Усатий В.О.) у справі №922/837/23,

за заявою ОСОБА_1 , м. Харків,

про неплатоспроможність ОСОБА_1 , м. Харків, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона має прострочені зобов`язання перед 7 банками та 1 комунальним підприємством на загальну суму 317157,26 грн.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що між нею та арбітражним керуючим Хомичем Р.В., який погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації, укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

До заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано квитанції про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) на загальну суму 5368,00 грн (згідно з квитанцією №0.0..1 від 10.01.2023 на суму 2684,00 грн, від 27.02.2023 на суму 2684,00 грн).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.03.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023) залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023). Ухвалено заявнику - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду: докази сплати решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 34892,00 грн; декларацію про майновий стан за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства за 2022 рік; належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, зазначеними в заяві (вх.№87/23 від 03.03.2023), щодо кожного кредитора окремо та з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; належний конкретизований список кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо (у тому числі щодо АТ «Юнекс банк» та АТ «Ідея Банк»): загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені), періодів прострочення; проєкт плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023). Попереджено ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами та наслідки такого зловживання.

ОСОБА_1 з ухвалою суду не погодилася та звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги; прийняти апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23 до провадження; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23; задовольнити апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23; ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду; скаргу розглядати за її відсутності.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт посилається на наступне:

- заявником узгоджено участь у справі арбітражного керуючого, укладено із ним договір, відповідно до умов якого визначено розмір його винагороди, а також порядок виконання зобов`язання боржника щодо виплати такої винагороди. До заяви долучено відповідні документи, а також згоду арбітражного керуючого на участь у справі за таких умов;

- встановивши імперативну норму у абз. 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ, без можливих альтернатив, законодавець фактично обмежив право на звернення до суду такою мірою, що порушується сама суть права, адже цілком логічно, що, якщо особа не має можливості виконувати свої фінансові зобов`язання перед кредиторами через брак таких фінансів, вона і не зможе зібрати необхідну грошову суму для авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому;

- укладанням доданого до заяви договору заявник гарантував арбітражному керуючому виконання зобов`язань, передбачених цим договором та Кодексом, зокрема щодо виплати винагороди керуючому реструктуризацією відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства;

- Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20 вказує на право місцевого господарського суду в частині розгляду питання щодо альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про неплатоспроможність, зокрема на умовах відстрочення. Верховний Суд встановив наявність умов на укладення угоди з арбітражним керуючим, а саме: укладається на умовах відстрочення оплати та наявності майна боржника для погашення грошової винагороди у розмірі, який підлягає авансуванню боржником;

- на підтвердження бажання та спроможності виконувати свій обов`язок щодо виплати винагороди арбітражному керуючому, станом на день подачі Заяви, вже здійснено відповідні платежі;

- враховуючи наявність у матеріалах справи згоди арбітражного керуючого на участь у справі про банкрутство, у якості керуючого реструктуризацією, апелянт просить визнати укладений договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого альтернативою мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому;

- у постанові Південно-Західного господарського суду від 25.01.2022 у справі №916/2937/21 зазначено: «… дослідивши всю сукупність наданих боржником доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи, зокрема, щодо обставин розстрочення сплати авансового платежу за три місяці виконання повноважень керуючим реструктуризацією, визнає їх альтернативою мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому».

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги скаржник посилається на введення воєнного стану в Україні та звернення до суду з заявою про його неплатоспроможність, що завідомо свідчить про відсутність достатніх грошових коштів у останнього.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№608Х від 30.03.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№4255 від 17.04.2023) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 04.04.2023. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у належному порядку та розмірі (платіжна інструкція №0.0..1 від 14.04.2023). Також скаржник просить розглядати справу без його участі, вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.№608Х від 30.03.2023) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/837/23. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

24.04.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/837/23 (вх.№4575).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.05.2023 призначено справу №922/837/23 до розгляду на "09" травня 2023 р. о 10:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875/

Згідно картки обліку вихідних документів №4131 від 03.05.2023 про час та місце слухання справи апелянт повідомлявся шляхом направлення копії ухвали на електронну адресу, яку зазначив як контакту, про що в системі «Діловодство спеціалізованого суду» міститься додаток про успішне доставлення електронного листа.

Крім того, інформація в системі «Діловодство спеціалізованого суду» містить відомості про доставлення апелянту ухвали про призначення справи до розгляду від 03.05.2023 до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» - 03.05.2023, що також свідчить про належність повідомлення апелянта.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення апелянта про призначення справи до слухання.

Ураховуючи, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, про час та місце судового засідання апелянт повідомлявсь належним чином, зважаючи на клопотання скаржника про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні за відсутності учасника судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність відповідно до положень КУзПБ, в якій просила суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Р.В., здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати її неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона має прострочені зобов`язання перед 7 банками та 1 комунальним підприємством на загальну суму 317157,26 грн.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що між нею та арбітражним керуючим Хомичем Р.В., який погодився виконувати повноваження керуючого реструктуризації, укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

До заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано квитанції про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) на загальну суму 5368,00 грн (згідно з квитанцією №0.0..1 від 10.01.2023 на суму 2684,00 грн, від 27.02.2023 на суму 2684,00 грн).

Ухвалою суду від 08.03.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023) залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023). Ухвалено заявнику - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду: докази сплати решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 34892,00 грн; декларацію про майновий стан за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства за 2022 рік; належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, зазначеними в заяві, щодо кожного кредитора окремо та з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; належний конкретизований список кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо (у тому числі щодо АТ «Юнекс банк» та АТ «Ідея Банк»): загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені), періодів прострочення; проєкт плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 КУзПБ. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала суду від 08.03.2023 була отримана ОСОБА_1 08.03.2023 у підсистемі «Електронний суд», з огляду на що останнім днем строку для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є 20.03.2023 (з урахуванням того, що 18.03.2023, 19.03.2023 - вихідні дні).

17.03.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх.№6563) про усунення недоліків, в якій заявниця, з посиланнями на судову практику, просить суд вважати усуненими недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду від 08.03.2023 та відкрити провадження у справі №922/837/23 про неплатоспроможність фізичної особи.

До поданої заяви ОСОБА_1 додано, крім іншого, декларацію за 2022 рік, оновлений проєкт плану реструктуризації боргів, оновлений консолідований список кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023). Попереджено ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами та наслідки такого зловживання.

Зокрема, суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, оскільки подана 17.03.2023 заява (вх.№6563) названа заявою про усунення недоліків, проте доказів усунення всіх недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявницею не надано. Також за своїм змістом подана заява (вх.№6563 від 17.03.2023) фактично є незгодою ОСОБА_1 з частиною підстав залишення її заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023) без руху. Недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№837/23 від 03.03.2023) ОСОБА_1 в повному обсязі не усунула.

Крім того, суд попередив ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами та можливість застосування судом засобу реагування на таке зловживання, оскільки ОСОБА_1 вдруге звертається до господарського суду з заявою про відкриття провадження про її неплатоспроможність, яка містять ідентичні недоліки, що вже були предметом дослідження судом та, щодо яких судом було постановлено ухвалу з викладеними відповідними роз`ясненнями й мотивами, поряд із цим, виявлені судом недоліки заявниця в повному обсязі не виправляє, а навпаки подає заяви, які за своїм змістом фактично є незгодою ОСОБА_1 з частиною підстав залишення її заяв про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою Кодексу України з процедур банкрутства є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідне положення кореспондується зі ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство, визначено ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Так, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Отже, нормами Кодексу України з процедур банкрутства встановлено фіксований розмір основної грошової винагороди.

Положеннями ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до п. 12 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Таким чином, розмір авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність складає 40260,00 грн.

При цьому, законодавством не передбачено можливості зміни порядку авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям оплати праці, відповідно до ч.2 та ч.6 ст.43 Конституції України.

Проте, зазначене вище не позбавляє можливості боржника (фізичну особу) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20, на яку і посилається заявник у своїй заяві та апеляційній скарзі.

Так, відповідна правова позиція стосується можливості відстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого до моменту реалізації майна боржника (за взаємної згоди заявника та арбітражного керуючого при наявності відповідного майна) та з огляду на сукупність наданих боржником доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Крім того, слід вказати про те, що у вищезазначеній постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20 (п. 40) Верховний Суд звернув увагу на те, що Кодекс України з процедур банкрутства та інші норми законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання його повноважень при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, як гарантія ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, як і не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди.

Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2020 у справі №922/1734/20, від 24.09.2020 у справі №910/2629/20.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником надано суду заяву арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (вих.№01-20/629 від 23.12.2022) про участь у справі щодо неплатоспроможності ОСОБА_1 та власну заяву ОСОБА_1 про участь у справі про неплатоспроможність арбітражного керуючого, з пропозицією щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Також заявником надано до суду договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.01.2023, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1949 від 03.01.2020).

Згідно з п.1.1 вказаного договору, останній визначає порядок оплати послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією, покладених на нього відповідно до Кодексу та Заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника.

Відповідно до п.п.3.1.,3.3.-3.5. вищезазначеного договору оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40260,00 грн за весь строк виконання повноважень арбітражним керуючим, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією; ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 15 місяців у сумі 2684,00 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність. Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження, у порядку п.3.3. даного договору, за умови надсилання арбітражним керуючим Хомичем Р.В. поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника.

Отже, в даному випадку, за умовами договору, укладеного між заявником та арбітражним керуючим, сторонами передбачено саме розстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого, а не її відстрочення до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Згідно доданого до заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків оновленого плану реструктуризації боргів, заявником зазначено про те, що відповідно до поданої заяви, вона на вимогу суду задля погашення кредиторських вимог буде жити в режимі економії і максимально зменшувати свої витрати та існувати за рахунок інших осіб, внаслідок чого зможе знаходити 100 грн щомісячно для погашення кредиторських вимог, а також гроші для оплати послуг арбітражного керуючого.

Так, відповідно до оновленого плану реструктуризації, загальні доходи боржника (в місяць) 8000,00 грн.

Загальні витрати боржника (в місяць) 7900,00 грн.

Різниця між доходом та витратами - 100,00грн.

Згідно з п.3.3. Договору, заявник вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 15 місяців у сумі 2684,00 грн щомісячно на депозитний рахунок суду.

Тобто, витрати, з врахуванням суми на оплату грошової винагороди арбітражному керуючому, у заявника перевищують доходи.

Надані заявником квитанції про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) на загальну суму 5368,00 грн свідчать про неповну оплату ОСОБА_1 авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень та не можуть вважатися доказом спроможності виконувати обов`язок щодо виплати винагороди арбітражному керуючому в повному обсязі.

Суду не надано належних доказів, в розумінні ст. 79 ГПК України, за рахунок чого буде погашатися винагорода керуючого реструктуризацією, на суму яка підлягає авансуванню боржником та можливості її подальшої сплати.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно не прийняв Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 03.01.2023, як належний доказ врегулювання між заявником та арбітражним керуючим питання щодо оплати винагороди керуючого реструктуризацією, яка підлягає авансуванню боржником.

Стосовно посилання апелянта на те, що встановивши імперативну норму у абз. 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ, без можливих альтернатив, законодавець фактично обмежив право на звернення до суду такою мірою, що порушується сама суть права, адже цілком логічно, що, якщо особа не має можливості виконувати свої фінансові зобов`язання перед кредиторами через брак таких фінансів, вона і не зможе зібрати необхідну грошову суму для авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому, колегія суддів зазначає наступне.

Встановлення законом певних правил, що є обов`язковими при зверненні заявника до суду не позбавляє відповідну особу її конституційного права на доступ до суду, однак вимагає виконання цією особою відповідних правил, передбачених законом.

Законодавцем установлено спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Тож держава виконує свій позитивний обов`язок щодо забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство, не встановлюючи для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Водночас законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає положенням частин 2, 6 ст. 43 Конституції України.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», no.28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (заяв); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати авансового внеску на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Кодексом України з процедур банкрутства, і не може бути визнано обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стосовно посилання апелянта на висновки, викладені у постанові Південно-Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 у справі №916/2937/21, як на практику у подібних правовідносинах, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обов`язку застосування (врахування) судом висновків, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанції, норми Господарського процесуального кодексу України не містять.

Крім того, як вбачається зі змісту вказаної постанови Південно-Західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про невідповідність заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність вимогам, встановленим ст. 116 КУзПБ, оскільки будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому, чинним законодавством України не передбачено. У зв`язку з однозначним врегулюванням даного питання про обов`язок боржника-фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, апеляційний господарський суд не вбачає в поданих боржником матеріалах належних доказів дотримання положень п. 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Таким чином, неусунення вищезазначеного недоліку, а саме відсутність доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, є достатньою підставою для повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Враховуючи невиконання заявником вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 08.03.2023, господарський суд, керуючись ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовано повернув ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За таких обставин ухвала Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23 про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 постановлена з дотриманням вимог процесуального закону.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 233, 240, 255, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.03.2023 у справі №922/837/23 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.05.2023.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя О.І. Терещенко