ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1080/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.,

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл"

вул. Танкопія, буд. 31/3, м. Харків, 61001

ел. пошта:

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Серін-Ліс"

вул. 16 Липня, буд. 11, смт. Делятин, Надвірнянський р-н, Івано-Франківська обл., 78422

про стягнення заборгованості в сумі 4 602 587 грн 64 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Петренко Сергій Володимирович;

від відповідача: Мушинський Віктор Тадеушович

ВСТАНОВИВ: ТОВ "ЕК "Енолл" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПрАТ "Серін-Ліс" про стягнення заборгованості в сумі 4 651 255 грн 23 коп., з яких: 2525397 грн 84 коп. - основна заборгованість за електричну енергію за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 537 534 грн 13 коп. - пеня, 432 756 грн 77 коп. - інфляційні втрати, 45 495 грн 72 коп. - 3% річних, а також 791 579 грн 12 коп. - основна заборгованість за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 150 920 грн 77 коп. - пеня, 153 536 грн 34 коп. - інфляційні втрати, 14 034 грн 54 коп. - 3% річних.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.12.2022, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 25.01.2023; встановив сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

24.01.2023 через особистий кабінет в системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 24.01.2023 (вх.№1306/23) про визнання поважними причин неявки представника відповідача в судове засідання, призначене на 25.01.2023, у зв`язку з перебуванням на лікарняному, та відкладення розгляду справи.

В підготовчому засіданні 25.01.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача та постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 20.02.2023.

30.01.2023 через особистий кабінет в системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№1538/23).

15.02.2023 до суду електронною поштою, підписані КЕП, від позивача надійшло:

- заява б/н від15.02.2023 (вх.№1983/23) про зменшення позовних вимог, у зв`язку з перерахунком пені та 3% річних та повернення 730 грн 01 коп. судового збору;

- відповідь на відзив б/н від 12.02.2023 (вх.№2489/23), до якого приєднано докази в підтвердження направлення відповідачу електронною поштою рахунків - фактур, актів прийому-передач, додаткових угод, а також копії наказу ТОВ "ЕК "Енолл" від 31.12.2021 №31.12.2021 та штатного розпису.

В підготовчому засіданні 20.02.2023 суд задовольнив усне клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання для надання можливості надати заперечення на відповідь на відзив та протокольно відклав підготовче засідання на 27.02.2023.

21.02.2023 через особистий кабінет в системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№2763/23).

За результатами підготовчого засідання 27.02.2023 суд постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.03.2023.

24.03.2023 через особистий кабінет в системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява (вх.№4546/23) про зменшення санкцій (неустойки).

27.03.2023 до суду надійшло:

- від позивача - електронною поштою, підписані КЕП, заперечення проти задоволення заяви про зменшення санкцій (неустойки);

- від відповідача - через особистий кабінет в системі «Електронний суд» - додаткові пояснення у справі (вх.№4629/23).

В судовому засіданні 27.03.2023 суд оголошував перерву до 21.04.2023.

З урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом, предметом позову є позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №208/НР/ПрОЕ від 10.09.2020 у розмірі 4602587 грн 64 коп., з яких: 2 525 397 грн 84 коп. - основна заборгованість за електричну енергію за договором, 492 934 грн 31 коп. - пеня, 432 756 грн 77 коп. - інфляційні втрати, 41427 грн 96 коп. - 3% річних; 791 579 грн 12 коп. - основна заборгованість за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, 150 920 грн 77 коп. - пеня, 153 536 грн 34 коп. - інфляційні втрати, 14 034 грн 54 коп. - 3% річних.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №208/НР/ПрОЕ від 10.09.2020 відповідач не провів оплату за спожиту електричну енергію у встановлені договором строки та в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за отриману електричну енергію, а також за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії. За несвоєчасне виконання зобов`язань за договором відповідачу нараховано пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних, які він разом з сумою основного боргу просить стягнути з відповідача. Щодо зменшення пені, 3% річних та інфляційних втрат представник позивача заперечив, мотивуючи тим, що відмова у стягненні штрафних санкцій у повному обсязі призведе до суттєвого дисбалансу прав та інтересів сторін, окрім цього надмірне зменшення пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідачем відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Позиція відповідача. Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Щодо наявності основної заборгованості за договором не заперечив, стосовно нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат заперечив щодо періодів їх нарахування. При цьому, просив зменшити розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат, обґрунтовуючи тим, що з початком військової агресії Приватне акціонерне товариство "Серін-Ліс" фактично перестало працювати, обсяг споживання електричної енергії був невеликий, а стягнення штрафних санкцій може призвести до неплатоспроможності відповідача, зупинення господарської діяльності, несплата податків до бюджету, звільнення працівників і як наслідок банкрутства підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл" (позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Серін - Ліс" - (відповідач, споживач) укладено договір №208/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу (т.1, а.с.14-25).

Відповідно до п. 1.1 договору, цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що початком постачання електричної енергії є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.3 договору, інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5 договору).

Відповідно до абзацу 4 п. 5.6 договору, оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з п. 5.7 договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачу) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору (абз. 1 п. 5.10 договору).

Відповідно до п. 6.2 договору, споживач зобов`язується в тому числі забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Згідно з п. 9.2 договору постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в цьому договорі.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника (п. 13.1 договору).

Згідно д п. 13.2 договору, постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.

У реквізитах сторін договору вказано серед іншого вказано електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Додатком №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №208/НР/ПрОЕ від 09.10.2020 є комерційна пропозиція (т.1, а.с. 22-25). У комерційній пропозиції сторони визначили в т.ч. таке:

- Спосіб оплати: оплата здійснюється плановими платежами за графіком: до 20 числа розрахункового періоду - 30% від орієнтовної вартості замовленого обсягу електричної енергії у розрахунковому періоді; остаточний розрахунок за фактично спожитий обсяг електроенергії - до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі рахунку виставленого постачальником. Фактично спожитий обсяг електроенергії у кожному розрахунковому періоді визначається за даними приладів обліку та фіксується в акті прийому-передачі електроенергії.

- Термін (строк) виставлення рахунку за електроенергію: не пізніше, ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати платежу. Рахунки за електроенергію направляються на електронну адресу споживача, вказану у заяві-приєднанні.

- Термін (строк) оплати рахунку за електроенергію: не більше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання, але не пізніше строків, виставлених у графіку планових платежів.

- Розмір пені за порушення строку оплати або штраф: при порушенні споживачем термінів оплати за електричну енергію згідно даної комерційної пропозиції, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

- Строк дії договору та умови пролонгації: договір набирає чинності з дати, вказаної в заяві-приєднанні та діє до 31.12.2020. Договір вважається автоматично пролонгованим на тих же умовах на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не пізніше, ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії договору не заявить про свій намір розірвати цей договір.

До договору №208/НР/ПрОЕ від 09.10.2020 про постачання електричної енергії споживачу між сторонами укладено ряд додаткових угод, в яких сторони погоджували ціну 1 кВТ*год електроенергії:

- №30/09/21 від 30.09.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.09.2021 складає 2,4489 грн/кВт*год (без ПДВ) (т.1, а.с.26);

- №31/10/21 від 31.10.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.10.2021 складає 2,9974 грн/кВт*год (без ПДВ) (т.1, а.с.28);

- №30/11/21 від 30.11.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.11.2021 складає 3,6452 грн/кВт*год (без ПДВ) (т.1, а.с.30);

- №31/12/21 від 31.12.2021, відповідно до якої сторони погодили, що ціна за 1 кВт*год електроенергії з 01.12.2021 складає 3,4591 грн/кВт*год (без ПДВ) (т.1, а.с.32).

В підтвердження виконання зобов`язань за договором, позивач надав суду: акти приймання-передачі електричної енергії за період з 01.09.2021 по 30.09.2022 на загальну суму 7 117 340 грн 83 коп. в т.ч.: від 30.09.2021 на суму 384 729 грн 05 коп. (т.1, а.с.27), від 31.10.2021 на суму 542 873 грн 50 коп. (т.1, а.с.29), від 30.11.2021 на суму 632 200 грн 16 коп. (т.1, а.с.31), від 31.12.2021 на суму 731089 грн 09 коп. (т.1, а.с.33), від 31.01.2022 на суму 777 695 грн 62 коп., від 28.02.2022 на суму 824 987 грн 05 коп., від 31.03.2022 на суму 664 130 грн 59 коп., від 30.04.2022 на суму 411 078 грн 06 коп., від 31.05.2022 на суму 240 400 грн 54 коп., від 30.06.2022 на суму 237 943 грн 19 коп., від 31.07.2022 на суму 518 549 грн 53 коп., від 31.08.2022 на суму 656 692 грн 15 коп., від 30.09.2022 на суму 494 972 грн 30 коп. (т.1, а.с.34-42); акти наданих послуг за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 на загальну суму 1914854 грн 68 коп. в т.ч.: №33 від 31.01.2022 на суму 308 544 грн 46 коп. (т.1, а.с.49), б/н від 28.02.2022 на суму 327 306 грн 95 коп. (т.1, а.с.51), №483 від 31.03.2022 на суму 263 488 грн 45 коп. (т.1, а.с.53), №716 від 30.04.2022 на суму 163 091 грн 90 коп. (т.1, а.с.55), №810 від 31.05.2022 на суму 95 376 грн 97 коп. (т.1, а.с.57), №1045 від 30.06.2022 на суму 94 402 грн 04 коп. (т.1, а.с.59), №1248 від 31.07.2022 на суму 205 730 грн 34 коп. (т.1, а.с.61), №1449 від 31.08.2022 на суму 260 537 грн 30 коп. (т.1, а.с.63), №1724 від 30.09.2022 на суму 196 376 грн 27 коп. (т.1, а.с.65).

Судом встановлено, що для проведення оплати за надані послуги позивач виставляв відповідачу рахунки - фактури (т.1. а.с.67 -75), які разом з актами прийому - передачі та актами наданих послуг направлялися відповідачу на обумовлену в договорі електронну адресу, про що свідчать скрін-шоти електронної пошти позивача (т.1, а.с.198-205). Факт направлення позивачем вищевказаних документів на електронну адресу відповідача досліджено в судовому засіданні.

В рахунок оплати за електричну енергію, спожиту за період з 01.09.2021 по 30.09.2022, відповідач перерахував позивачу грошові кошти в розмірі 4591942 грн 99 коп., що підтверджується інформаційною довідкою АТ "Ощадбанк" про надходження коштів на поточний рахунок ТОВ "ЕК "Енолл" №118.22-12 від 08.11.2022 (т. 1, а.с.98-101).

В рахунок оплати за послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії (відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312) за розрахункові періоди з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року, ПрАТ "Серін-Ліс" перерахувало грошові кошти в розмірі 1123275 грн 56 коп. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою від 10.11.2022 №22225 про сплату заборгованості в розмірі 3 316 976 грн 96 коп.(т.1, а.с.86-94), у відповідь на яку листом №221130/2 від 30.11.2022 ПрАТ "Серін-Ліс" повідомило ТОВ "ЕК "Енолл" про те, що товариство завжди належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, вимоги чинного законодавства України. У зв`язку з запровадженням карантину, а також військовою агресією російської федерації в Україні, товариство не може здійснити відповідну оплату. Відтак, обґрунтованим та логічним є незастосування будь-яких штрафних санкцій (відповідальності) за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, дисконтування боргу, погодження та виконання чіткого графіку погашення заборгованості (т.1, а.с.95-97).

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в договорі (комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до договору №208/НР/ПрОЕ від 09.10.2020) погодили, що остаточний розрахунок за фактично спожитий обсяг електроенергії - до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі рахунку виставленого постачальником. Рахунок виставляється не пізніше, ніж за 5 робочих днів до дати платежу. Рахунки за електроенергію направляються на електронну адресу споживача, вказану у заяві-приєднанні. Термін (строк) оплати рахунку за електроенергію: не більше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання, але не пізніше строків, виставлених у графіку планових платежів.

За встановлених судом обставин, на виконання умов договору за період з 01.09.2021 по 30.09.2022 позивач поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 7 117 340 грн 83 коп., за яку відповідач розрахувався частково в розмірі 4 591 942 грн 99 коп. Загальна вартість наданої відповідачу послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії (відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312) за розрахункові періоди з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року становила 1 914 854 грн 68 коп. Відповідач частково розрахувався за надану послугу в розмірі 1 123 275 грн 56 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену на підставі договору №280/НР/ПрОЕ від 09.10.2020 електроенергію за період з 01.09.2021 по 30.09.2022 становить 2 525 397 грн 84 коп., а за послуги з компенсації вартості з розподілу (передачі) електричної енергії - 791 579 грн 12 коп. Всього 3 316 976 грн 96 коп.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, розмір основної заборгованості не заперечив, доказів виконання зобов`язань за договором у повному обсязі суду не надав.

Враховуючи вищенаведене в сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 316 976 грн 96 коп. заборгованості, з яких: 2 525 397 грн 84 коп. - заборгованість за спожиту електричну енергію та 791 579 грн 12 коп. за послуги з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії є обґрунтованими та належать до задоволення.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до договору, визначено, що при порушенні споживачем термінів оплати за електричну енергію згідно даної комерційної пропозиції, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем за постачання електричної енергії нараховано відповідачу 492 934 грн 31 коп. пені, 432 756 грн 77 коп. інфляційних втрат, 41 427 грн 96 коп. 3% річних, а за послуги з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії - 150 920 грн 77 коп. пені, 153 536 грн 34 коп. інфляційних втрат та 14 034 грн 54 коп. 3% річних, розрахунок яких є правильним.

Контррозрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача, не надано.

Суд враховує, що заборгованість за договором №208/НР/прОЕ, яка становила 9 032 195 грн 51 коп. частково погашена відповідачем у розмірі 5 715 218 грн 55 коп., тобто майже на 64%.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені на 50 відсотків.

На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків сплати боргу, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас, інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст.233 ГК та ст.551 ЦК, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Так само суд не вбачає підстав для зменшення 3% річних, оскільки ставка процентів річних (3%) передбачена законом (ч.2 ст.625 ЦК) та не є завищеною на відміну від ставки річних у справі №902/417/18 (до 40% та 96%), на яку відповідач посилався у клопотанні про зменшення неустойки, річних та інфляційних втрат.

Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 сформульований виходячи з інших фактичних обставин справи, які є відмінними від даної справи, оскільки в спірних правовідносинах відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку встановлена в розмірі 3% річних, як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України, а не залежить від процентів, встановлених договором.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених у постанові Великої Палати Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням того, що у справі №902/417/18 умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також умовами п. 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої в ч. 2 ст. 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40% від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та 96% від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яносто календарних днів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 525 397 грн 84 коп. основної заборгованості за поставку електричної енергії, 246 467 грн 16 коп. пені, 432 756 грн 77 коп. інфляційних втрат, 41 427 грн 96 коп. 3% річних; 791 579 грн 12 коп. основної заборгованості за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії , 75 460 грн 39 коп. пені, 153 536 грн 34 коп. інфляційних втрат, 14 034 грн 54 коп. 3% річних.

Таким чином, позов підлягає до задоволення частково.

Судові витрати.

При зверненні до суду позивач за сплатив за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 69 768 грн 84 коп. відповідно до платіжного доручення №13817 від 16.12.2022.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи зменшення позивачем розміру позовних вимог, а також зайво сплачений ним судовий збір, слід повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл" з Державного бюджету України 730 грн 03 коп. судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено, тобто, судовий збір належить покласти на відповідача без урахування суми зменшеної пені.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Серін-Ліс" (вул. 16 Липня, буд. 11, смт. Делятин, Надвірнянський р-н, Івано-Франківська обл., 78422, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл" (вул. Танкопія, буд. 31/3, м. Харків, 61001, ) 4 280 660 (чотири мільйони двісті вісімдесят тисяч шістсот шістдесят) гривень 09 коп. заборгованості, з яких: 2 525 397 (два мільйони п`ятсот двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 84 коп. основної заборгованості за електричну енергію за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 246 467 (двісті сорок шість тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 16 коп. пені, 432 756 (чотириста тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) гривень 77 коп. інфляційних втрат, 41 427 (сорок одну тисячу чотириста двадцять сім) гривень 96 коп. 3% річних; 791 579 (сімсот дев`яносто одну тисячу п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 12 коп. основної заборгованості за послугу з компенсації вартості послуги з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи розподілу згідно з тарифом на розподіл електричної енергії за договором №280/НР/ПрОЕ про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020, 75 460 (сімдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят) гривень 39 коп. пені, 153 536 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень 34 коп. інфляційних втрат, 14 034 (чотирнадцять тисяч тридцять чотири) гривні 54 коп. 3% річних та 69 038 (шістдесят дев`ять тисяч тридцять вісім) гривень 81 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл" (вул. Танкопія, буд. 31/3, м. Харків, 61001, ) з державного бюджету України 730 (сімсот тридцять) гривень 03 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення №13817 від 16.12.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.05.2023

Суддя О. В. Рочняк