Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соммер ЛТД"
про стягнення 1078674,13 грн.
представники сторін: не з`явилися,
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Август-Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" 980612,84 грн. попередньої оплати, 98061,29 грн. штрафу, а також 16180,11 грн. витрат зі сплати судового збору.

03.04.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2023 прийнято до розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" про ухвалення додаткового рішення у справі та призначено судове засідання на 20.04.2023 року.

За наслідками проведення судового засідання 20.04.2023 розгляд заяви відкладено на 04.05.2023 року.

04.05.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

До судового засідання 04.05.2023 представники сторін не з`явилися, проте про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 4 статті 244 ГПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 ГПК України).

Судом встановлено, що 01.08.2022 між позивачем (клієнт) та адвокатом Питель М.В. укладено договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору за надання правничої допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар у розмірі 600 грн. за одну годину, витрачену на виконання доручення клієнта.

Відповідно до пункту 3.9 договору за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується сторонами.

Із матеріалів справи слідує, що 31.10.2022 між сторонами підписано акт приймання-передачі № 07/10 на суму 69600 грн. щодо надання професійної правничої допомоги в жовтні 2022 року.

Також адвокатом складено звіт про виконання доручень за період 01.08.2022-31.10.2022 на суму 69600 грн., в якому виокремлено надані послуги за даною справою на суму 6000 грн. (аналіз наданих документів - 600 грн., підготовка позовної заяви - 5400 грн.).

У свою чергу, позивачем оплачено надані послуги на суму 69600 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 05.12.2022 № 2193 на суму 39600 грн. та від 30.12.2022 № 2297 на суму 30000 грн.

28.02.2023 між сторонами підписано акт приймання-передачі № 07/02 про надання професійної правничої допомоги на суму 21600 грн. у лютому 2023 року.

Поряд із цим, адвокатом складено звіт про виконання доручень за період 01.02.2023-28.02.2023 на суму 21600 грн., з яких 2400 грн. - за участь у судових засіданнях у Господарському суді міста Києва у справі № 910/13374/22.

Таким чином, позивач просив стягнути 10800 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зазначивши, що вартість правничої допомоги за березень 2023 року підлягає оплаті після закінчення звітного місяця та складання акту й звіту наданих послуг.

Відповідно до частини 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, відповідне клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

У той же час, виходячи з пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката має бути підтверджений відповідними доказами.

Оскільки матеріали справи не містять доказів надання адвокатом послуг на суму 2400 грн. та підписання позивачем відповідного акту наданих у березні 2023 року послуг на вказану суму згідно з пунктом 3.9 договору, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні заяви в цій частині.

Беручи до уваги надані докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом та відсутність клопотання про зменшення розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню частково, на суму 8400 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, відповідно до положень статті 244 ГПК України суд вирішив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8400 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/13374/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соммер ЛТД" (65000, Одеська обл., м. Одеса, вул. Ойстраха Давида, 32; ідентифікаційний код 31140259) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Поліграф" (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, 12/14; ідентифікаційний код 32114278) 8400 (вісім тисяч чотириста) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В іншій частині заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Дата підписання: 10.05.2023 року.

Суддя К.В. Полякова