ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/1042/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні,

за позовом: Державна екологічна інспекція у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 38015668, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 14,

до відповідача: Мукачівське міське комунальне підприємство "Мукачівводоканал", код ЄДРПОУ - 03344556, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. О. Духновича, буд. 103 В,

про: стягнення збитків заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства,

в с т а н о в и в:

Державна екологічна інспекція у Закарпатській області звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення збитків заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства з Мукачівського міського комунального підприємства "Мукачівводоканал" у розмірі 4733,63 грн.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 19.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Визнано справу малозначною і постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Судом розглянуто справу без участі сторін, підписано повний текст рішення.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Позивачем під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за додержанням вимог природоохоронного законодавства встановлено, що відповідачем допущено скид забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням нормативу гранично допустимих скидів (ГДС), що є порушенням п. 3 ст. 44 Водного кодексу України. Зазначені факти підтверджуються складеним актом за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання СПД вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема актом перевірки №429/04 від 15.12.2021 та звітів про використання води по формі "2-ТП" за 2019 і 2020 роки.

Позивач вказує, що в результаті проведеного заходу державного нагляду встановлено, що відповідачем скинуто в річку Латориця - водний об`єкт господарського - побутового використання в межах населеного пункту за період з 12.11.2019 по 31.12.2019 скинуто 105100 м. куб. зворотних (стічних) вод, з 01.01.2020 по 31.12.2020 скинуто 7719500 м. куб. зворотних (стічних) вод.

Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області затверджено розрахунок розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, ММКП «Мукачівводоканал».

Розрахунок розмірів збитків здійснений на підставі Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Мінприроди України від 20.07.2009 № 389. Згідно з даним розрахунком сума збитків заподіяних державі підприємством, збитки заподіяні державі внаслідок скидання зворотних (стічних) вод з перевищенням нормативів гранично допустимих скидів (ГДС) складають за період з 12.11.2019р.по 31.12.2020р. суму 4733,63 грн.

Позивач направляв відповідачу претензію від 21.12.2021 про необхідність відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Однак, на даний час вищевказана претензія не розглянута, збитки не відшкодовано відповідачем.

Позивач також звертає увагу, що дії посадових осіб Інспекції щодо складання акту перевірки, припису про усунення виявлених порушень, складання розрахунку розміру збитків та пред`явлення претензії щодо добровільного відшкодування збитків, відповідачем в порядку адміністративного судочинства не оскаржувались.

На підставі вищенаведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 4733,63 грн. завданої шкоди за порушення водного законодавства на користь держави.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача значиться 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. О.Духновича, буд. 103 В.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Суд враховує, що згідно норми ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Так, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На вказану в Єдиному державному реєстрі адресу Відповідача судом була направлена ухвала від 19.01.2023 про відкриття провадження у справі з приписами до відповідача вчинити певні процесуальні дії для розгляду цієї справи. Дане поштове відправлення було вручено відповідачу ММКП "Мукачівводоканал" 26.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження і вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. Актом №429/04 від 15.12.2021, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання СПД вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (а. с. 12 - 30) підтверджується скид забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням нормативу гранично допустимих скидів (ГДС).

В результаті проведеного заходу державного нагляду встановлено, що відповідачем скинуто в р. Латориця - водний об`єкт господарського - побутового використання в межах населеного пункту за період з 12.11.2019 по 31.12.2019 скинуто 105100 м. куб. зворотних (стічних) вод, з 01.01.2020 по 31.12.2020 скинуто 7719500 м. куб. зворотних (стічних) вод.

3.2. Судом встановлено, що 31.12.2021 позивачем направлялась відповідачу претензія №83/04/21 про відшкодування збитків у розмірі 4733.63 грн. внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (а. с. 31 - 32).

В даній претензії позивачем запропоновано відповідачу на добровільних засадах в місячний термін відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок скидання зворотних (стічних) вод з перевищенням нормативів ГДС.

3.3. Розрахунком розмірів збитків від 30.12.2021, складеним позивачем (а. с. 33 - 34) підтверджується заподіяння шкоди державі у загальному розмірі 4733.63 грн. Так, в даному розрахунку зазначено, що в р. Латориця водний об`єкт господарського - побутового використання в межах населеного пункту за період з 12.11.2019 по 31.12.2019 скинуто відповідачем 105100 м. куб. зворотних (стічних) вод, з 01.01.2020 по 31.12.2020 скинуто 7719500 м. куб. зворотних (стічних) вод.

3.4. Розглянувши повно та всебічно матеріали справи і докази, долучені до них, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному розмірі, з огляду на наступне.

Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд зазначає таке.

3.5. Норми законодавства, що регулюють спірні відносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 1166. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Бюджетний кодекс України.

Стаття 29. Склад доходів Державного бюджету України

3. Джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є зокрема: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності;

Стаття 69-1. Надходження спеціального фонду місцевих бюджетів

1. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Господарський кодекс України.

Стаття 222.Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності

2. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Водний кодекс України.

Стаття 19. Державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів

Державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, іншими державними органами відповідно до законодавства України.

Порядок здійснення державного контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства.

Стаття 44. Обов`язки водокористувачів

Водокористувачі зобов`язані:

2) використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання;

3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Стаття 70. Умови скидання стічних вод у водні об`єкти

Скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони: за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Стаття 110. Відповідальність за порушення водного законодавства

Порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у: недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Стаття 111. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства

Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

ЗУ "Про охорону навколишнього середовища"

Стаття 5. Об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Стаття 40. Додержання екологічних вимог при використанні природних ресурсів

Використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог

Стаття 68. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Стаття 69. Особливості застосування цивільної відповідальності

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою КМУ №275 від 19.04.2017

4. Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань:

2) здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин.

3.5. Висновки суду та норми права, які підлягають застосуванню.

Пунктом 3 ст. 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території

Судом встановлено, що відповідачем допущено скид забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням нормативу гранично допустимих скидів (ГДС), що є відповідно порушенням п. 3 ст. 44 ВКУ. Зазначені факти підтверджуються зокрема складеним актом за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) №429/04 від 15.12.2021 (а. с. 12 - 30).

Розрахунком розмірів збитків від 30.12.2021, складеним позивачем (а. с. 33 - 34) підтверджується заподіяння шкоди державі у загальному розмірі 4733.63 грн. Так, в даному розрахунку зазначено, що в р. Латориця водний об`єкт господарського - побутового використання в межах населеного пункту за період з 12.11.2019 по 31.12.2019 скинуто відповідачем 105100 м. куб. зворотних (стічних) вод, з 01.01.2020 по 31.12.2020 скинуто 7719500 м. куб. зворотних (стічних) вод.

Відповідно до ст. 110 ВКУ, порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у: недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Відшкодування шкоди відповідачем, заподіяної порушенням водного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Згідно ст. 1166 ЦКУ, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відтак, виходячи з аналізу зазначених правових норм, саме Мукачівське міське комунальне підприємство "Мукачівводоканал", як постійний водокористувач, зобов`язане відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно положень ст. ст. 29, 69-1 Бюджетного кодексу України, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища відповідних сільських рад, на території яких вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу у автоматичному режимі між бюджетами відповідних рівнів.

Суд звертає увагу, що акт планової перевірки №429/04 від 15.12.2021 (а. с. 12 - 30), проведеної Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області, не був оскаржений відповідачем в порядку адміністративного судочинства. Відтак, відповідач погодився із фактами порушення лісового законодавства. Ним не було подано заяв по суті справи в межах даного провадження, які б спростовували вказане твердження.

Відтак, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позову повністю, зокрема щодо стягнення суми заподіяної шкоди у розмірі 4733.63 грн. за порушення водного законодавства на користь держави на рахунки відповідних ТГ.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про задоволення позовних вимог.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №489 від 23.12.2022 (а. с. 11) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2481.00 грн.

Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача повністю згідно п. 1 ч. 4 та п. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Мукачівського міського комунального підприємства "Мукачівводоканал» (89600 , Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. О. Духновича, будинок 103 В, ) - 4733,63 грн. (чотири тисячі сімсот тридцять три гривні 63 копійки) завданої шкоди за порушення водного законодавства на користь держави на рахунки: ГУКуЗак.обл./Мукачівська тг р/р UA0007383.

Назва банку одержувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код платежу 24062100, .

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Мукачівського міського комунального підприємства "Мукачівводоканал» (89600 , Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. О. Духновича, будинок 103 В, ) на користь Державної екологічної інспекції Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 38015668, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Швабська, 14, сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривень 00 копійок).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза