УХВАЛА

м. Київ

04.05.2023Справа № 925/241/23
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Шевченківська територіальна профспілкова організація Одеської залізниці про забезпечення позову

особи, які можуть отримати статус учасника справи

відповідач акціонерне товариство «Українська залізниця»

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Шевченківська територіальна профспілкова організація Одеської залізниці звернулась до Господарського суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову, в якій просила:

- зупинити дію наказу директора регіональної філії «Одеська залізниця» Aкціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») №042 від 30.01.2023 «Про утворення виробничого підрозділу «Знам`янська об`єднана дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця», прийнятого на підставі п. 19.4 рішення правління AT «Укрзалізниця» від 14.11.2022, оформленого протоколом №Ц-54/95 Ком.т.;

- заборонити уповноваженим особам регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» та її виробничим підрозділам проводити виконання наказу директора регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» №042 від 30.01.2023 «Про утворення виробничого підрозділу «Знам`янська об`єднана дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» до вирішення по суті спору у даній справі.

Заяву подано до подачі позову в порядку ч. 2 ст. 136 ГПК України.

В заяві про забезпечення позову заявник зазначив про намір звернутись до Господарського суду Черкаської області з позовом до АТ «Укрзалізниця» про визнання недійсним рішення засідання правління AT «Укрзалізниця» від 14.11.2022, оформленого протоколом №Ц-54/95 Ком.т. (п. 19.4), та про скасування наказу директора регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від №042 від 30.01.2023 «Про утворення виробничого підрозділу «Знам`янська об`єднана дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця».

Зокрема, заявник вважає, що п. 19.4 рішення засідання правління AT «Укрзалізниця» від 14.11.2022 та наказ директора регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» №042 від 30.01.2023 «Про утворення виробничого підрозділу «Знам`янська об`єднана дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» прийняті з порушенням процедури їх прийняття, суперечать вимогам Законів України «Про акціонерні товариства», «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Статуту AT «Укрзалізниця», Статуту професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України, Галузевій угоді між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, а тому є незаконними та підлягають скасуванню, а невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення або унеможливить виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області 20.02.2023 у справі №925/241/23 заяву Шевченківської територіальної профспілкової організації Одеської залізниці про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію наказу директора регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» № 042 від 30.01.2023 «Про утворення виробничого підрозділу «Знам`янська об`єднана дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» прийнятого на підставі п.19.4 рішення правління AT «Укрзалізниця» від 14.11.2022 оформленого протоколом №Ц-54/95 Ком.т. Заборонено уповноваженим особам регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниці» та її виробничим підрозділам проводити виконання наказу директора регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» № 042 від 30.01.2023 «Про утворення виробничого підрозділу «Знам`янська об`єднана дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» до вирішення по суті спору у даній справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 у справі №925/241/23 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2023 у справі №925/241/23 задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.02.2023 у справі №925/241/23 скасовано. Заяву Шевченківської територіальної профспілкової організації Одеської залізниці про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду передано на розгляд до Господарського суду міста Києва. Справу №925/241/23 направлено до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі дійсної необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою, заявник, серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та, вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такі заходи не будуть перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дотримуючись принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, законності, змагальності, суд не може призюмувати обґрунтованість та правомірність дій позивача без розгляду спору по суті та встановлення певних обставин (фактів), а тому наразі не вбачається винятковість обставин для забезпечення позову та допущення порушення прав інших осіб.

Заявником суду не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Шевченківської територіальної профспілкової організації Одеської залізниці про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції безпосередньо до суду апеляційної інстанції в строк, визначений ст. 256 ГПК України

Суддя С.М. Мудрий