ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" травня 2023 р. м. Київ Справа № 911/852/23

за позовом Керівника Кропивницької окружної прокуратури в інтересах держави в

особі Кропивницької міської ради, Кіровоградська обл., м. Кропивницький

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД»,

Київська обл., Бучанський р-н, с. Софіївська Борщагівка

2. Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради, Кіровоградська обл., м. Кропивницький

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 348 355,92 грн

Суддя Христенко О.О.

за участю представників:

прокурор: Яворський С.С. посвідчення № 069080 від 01.03.2023;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: 1. Попов А.В. адвокат, довіреність від 27.04.2023;

2. не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.03.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 51-78-2356ВИХ-23 від 20.03.2023 (вх. № суду 744/23) Керівника Кропивницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кропивницької міської ради до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД»; 2. Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 348 355,92 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.03.2023 у справі №911/852/23, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.05.2023.

24.04.2023 через канцелярію суду від відповідача 1 надійшло клопотання від 17.04.2023 (вх. № суду 7843/23) про залишення позовної заяви без розгляду та відзив на позовну заяву від 17.04.2023 (вх. № суду 7842/23).

24.04.2023 через канцелярію суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву від 18.04.2023 (вх. № суду 7871/23).

28.04.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» надійшло клопотання про участь представника відповідача Попова Андрія Вікторовича у підготовчому засіданні, яке призначено на 03.05.2023 о 10:10, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.05.2023 (суддя Ярема В.А.) задоволено клопотання про участь представника відповідача Попова Андрія Вікторовича у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В підготовчому засіданні 03.05.2023 представник відповідача 1 підтримав подане клопотання від 17.04.2023 (вх. № суду 7843/23) про залишення позовної заяви без розгляду обґрунтовуючи його тим, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно, тобто, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Мотивуючи порушення інтересів держави в особі визначеного органу Кропивницької міської ради, прокурором зазначено про те, що виконання зобов?язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів і створює загрозу порушення інтересів держави, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам за якими мають здійснюватися публічні закупівлі. Водночас на думку Прокурора Кропивницькою міською радою не вжито належних заходів до усунення порушень в межах своїх повноважень, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. В даній справі прокурор, визначив належним суб`єктом, який неналежним чином здійснює повноваження з фінансового контролю за використанням державних коштів, які виділялись Комунальному некомерційному підприємству «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради» саме Кропивницьку міську раду, вважає, що саме Кропивницька міська рада повинна вживати заходи для усунення виявлених прокурором порушень Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська лікарня» вимог Закону України «Про публічні закупівлі» при укладанні додаткових угод до Договору та самостійно звертатись до суду в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» з метою стягнення безпідставно витрачених коштів лікарнею. Звертаючись із позовом у цій справі, прокурор, як вже зазначено вище, посилається на порушення саме законодавства про публічні закупівлі. При обгрунтуванні представницьких функцій, прокурор в позовній заяві зазначив, Що Кропивницькою міською радою, як органом який, на думку прокурора, уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заходи щодо визнання недійсними додаткових угод до Договору не вживались та вживатись не будуть. При цьому, посилається на лист Кропивнинької міської ради від 15.08.2022 № 2866/15-13-24, як доказ нездійснення захисту інтересів держави суб?єктом владних повноважень. В даному листі, зокрема Міська ради зазначає, що не вбачає будь-яких порушень Закону України «Про публічні закупівлі» при укладанні Споживачем додаткових угод до Договору.

Кропивницька міська рада не наділена повноваженнями фінансового контролю згідно вимог Закону України «Про публічні закупівлі» на відміну від спеціально уповноваженого органу державної влади - Державної аудиторської служби України.

В даному випадку саме Східний офіс Державної аудиторської служби України є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічний висновок у подібних правовідносинах щодо належності визначення позивачем у справі офісу Державної аудиторської служби викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18 та від 13.08.2020 у справі № 905/1428/18). Кропивницька міська рада не має повноважень на проведення перевірок закупівель, виявлення випадків недотримання вимог законодавства у цій сфері, у зв?язку з чим не може бути позивачем у цій справі, більше того прокурором не наведено жодної причини, яка б перешкоджала захисту інтересів держави відповідним суб?єктом владних повноважень, а саме Державною аудиторською службою.

Враховуючи обраний прокурором склад учасників провадження, підстави для представництва прокурором держави в інтересах позивача в даній справі відсутні, тому представник відповідача 1 просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

В підготовчому засіданні 03.05.2023 прокурор заперечував щодо задоволення поданого відповідачем 1 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки прокурором дотримано порядок передбачений законом, тому, прокурор вважає подане клопотання відповідача 3 необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши в підготовчому засіданні подане відповідачем 1 клопотання від 17.04.2023 (вх. № суду 7843/23) про залишення позовної заяви без розгляду, відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо 1) захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, 2) також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1, 2 ч. 3 ст.23 Закону «Про прокуратуру»).

Згідно з ч. 5 ст. 53 ГПК у разі відкриття провадження за позовною заявою прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 53 ГПК у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами; прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, 4) зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, зазначила таке:

« 37. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

38. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

39. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

40. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

41. Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі №п/800/490/15 (провадження №21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи».

Подібні висновки наведені також у постановах Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 23.10.2018 у справі №926/03/18, від 23.09.2018 у справі №924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

При цьому самого лише посилання прокурора на виявлення ним порушення інтересів держави та невжиття органом державної влади (позивачем у справі), на який покладено обов`язок щодо судового захисту інтересів держави, відповідних дій для такого захисту, недостатньо для ухвалення судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом п.2 ч.4 ст.23 Закону «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Звертаючись з позовом у цій справі в особі Кропивницької міської ради прокурор стверджує, що Кропивницька міська рада, яка в межах наданих повноважень відповідає за реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я, прийняла рішення про створення закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради, є засновником закладу та власником комунального майна, закріпленого за ним.

Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безосередьо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Кропивницька міська рада - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами, організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (ст. 17 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до Статуту Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Міської ради міста Кропивницького, затвердженого рішенням Міської ради міста Кропивницького від 18.08.2020 № 3331, Комунальне некомерційне підириєметво є багатопрофільним закладом охорони здоров?я, комунальним унітарним некомерційним та неприбутковим підприємством, що надає послуги вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги в стаціонарних та амбулаторних умовах, та послуги по паліативній медичній допомозі будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом (п. 1.1 Статуту).

Основною метою діяльності вказаного комунального підприємства є здійснення медичної практики та забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг по паліативній медичній допомозі та медичних послуг вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги в стаціонарних та амбулаторних умовах, в порядку та обсязі, встановлених законодавством. Створення разом із Засновником умов, необхідних для забезпечення доступної та якісної медичної допомоги населенню, організація належного управління внутрішнім лікувально-діагностичним процесом та ефективного використання майна та інших ресурсів Підприємства (пункти 3.1, 3.2.1).

Майно підприємства є власністю територіальної громади міста Кропивницького в особі Кропивницької міської ради.

Засновником та власником підприємства є територіальна громада міста в особі Кропивницької міської ради, органом управліния є управління охорони здоров`я Кропивницької міської ради. Підприємство здійснює статутну некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших інших результатів без мети одержания прибутку (пункти 1.4. 1.5 Статуту).

Заклад створено уповноваженим органом для забезпечення потреб громадян та реалізації вимог ст. 49 Конституції України щодо забезпечення права на охорону здоров`я, медичну допомогу страхування та положень ст. ст. 13, 14, 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я».

Тобто діяльність закладу спрямована на вирішення одного із пріоритетів держави - збереження життя та здоров`я людини, шляхом надання належного медичного обслуговування.

Джерелами формування майна та коштів є, зокрема, комунальне майно, передане закладу відповідно до рішення про його створення, кошти місцевого бюджету, державної медичної субвенції, кошти отримані за договорами з центральним органом винконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення тощо.

Контроль за фінансово-господарською діяльністю Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Кронивницької міської ради здійснюють відповідні державні органи в межах їх повноважень та встановленого чинним законодавством порядку (п. 10.3 Статуту).

Відповідно до інформації Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області від 02.02.2023 № 07.2-18-06/739 за даними обліку органів Казначейства оплата за отриману електричну енергій відповідно, до Договору № 84/2273 від 24.02.2021, здійснювалась за рахунок коштів загального фонду міського бюджету міста Кропивницький.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною восьмою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Сільські, селищні, міські ради, відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. На території міста Кропивницького таким органом місцевого самоврядування є Міська рада.

У позові прокурором зазначалось, що порушення процедури публічних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів, спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення права комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами), що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і, як наслідок, не відповідає суспільному інтересу. Прокурор вказував, що виконання зобов`язань та оскаржуваним договором, укладеним з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі (п.п. 5.32 -5.37).

Враховуючи вищенаведене та судову практику, належним органом, упоновноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, виступає саме Кронивницька міська рада, яка в межах наданих повноважень відповідає за реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я, оскільки прийняла рішення про створення закладу охорони здоров`я, є засновником закладу та власником комунального майна, закріпленого за ним.

Аналогічну позицію зазначено в ухвалі Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 21.12.2022 у справі № 905/1907/21.

З огляду на викладене вбачається, що Кропивницька міська рада, в першу чергу як представник інтересів територіальної громади міста Кронивницький, а також як засновник відповідача-2, уповноважена здійснювати функції держави в даних спірних правовідносинах.

Суд зазначає, що закон не зобов?язує прокурора подавати позови в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись із позовом до суду. Належним буде звернення хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 912/2/20, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18, від 11.08.2021 у справі № 927/719/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 05.08.2021 у справі № 911/1236/20.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення клопотання відповідача 1 від 17.04.2023 (вх. № суду 7843/23) про залишення позовної заяви без розгляду у суду відсутні, тому суд відмовляє відповідачу 1 в задоволенні вищевказаного клопотання.

В підготовче засідання 03.05.2023 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В підготовче засідання 03.05.2023 представник відповідача 2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В підготовчому засіданні 03.05.2023 представник відповідача 1 усно заявив клопотання про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon».

Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Отже, як визначено ч. 4 ст.197 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 177, 202, 197, 183, 234 ГПК України, суд -

Постановив:

1. У задоволенні клопотання відповідача 1 від 17.04.2023 (вх. № суду 7843/23) про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

2. Відкласти підготовче засідання на « 24» травня 2023 о 12 год. 20 хв. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри 16/108).

3. Зобов`язати відповідачів у строк до 17.05.2023 року подати до суду заперечення на відповідь на відзив, докази направлення копій заперечень учасникам справи надати до суду.

4. За клопотанням відповідача 1 провести підготовче засідання призначене на 24.05.2023 р. о 12:20 в режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon».

5. Попередити представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» - адвоката Попова Андрія Вікторовича, який братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, що, у відповідності до ч. 5 ст. 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

6. Повідомити учасників процесу про судове засідання.

7. Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, відзиви тощо) на електронну адресу суду (), поштою або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

8. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

9. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано - 10.05.2023.

Суддя О.О. Христенко