ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2023 р. Справа № 924/259/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Загродської М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ

до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький

про стягнення 885 972,07 грн. заборгованості,

представники сторін: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 748 024,39 грн. інфляційних втрат та 137 947,68 грн. 3% річних. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017р., визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ". В подальшому, рішенням господарського суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року у справі №924/1048/17 (залишеним без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.06.2018) позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 8 606 022 грн. 12 коп. задоволено частково, стягнуто Відповідача на користь Позивача 7 147 231 грн. 86 коп. основного боргу, 903 880 грн 06 коп. неустойки, 430 959 грн. 58 коп. інфляційних втрат, 109 264 грн. 53 коп. річних та 128 870 грн. 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стверджує, що AT "Хмельницькобленерго" рішення суду не виконало, тому просить стягнути 3% річних та втрати від інфляції, нараховані на стягнуті рішенням суду від 21.02.2018 року 3% річних, втрати від інфляції, неустойку та судовий збір.

Ухвалою суду від 28.03.2023 року відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 885 972,07 грн. заборгованості; призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у заяві від 05.05.2023 року просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника, вимоги позову підтримує.

Відповідач також не скористався правом участі представника в судовому засіданні, жодних клопотань від нього не надходило; належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою по справі від 18.04.2023 року. У відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що 3% річних та інфляційні нарахування здійснено щодо суми, яка стягується з AT «Хмельницькобленерго» на підставі рішення суду від 21.02.2018 року по справі 924/1048/17 (набрало чинності 04.06.2018р.) і Позивачем пред`явлено до виконання відповідний судовий наказ до виконавчої служби. Відповідно до пункту 7, частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» постановою другого відділу ДВС міста Хмельницький зупинено виконавче провадження щодо стягнення з AT «ХМЕЛЬНИЦЬКОБЛЕНЕРГО» на користь ТОВ ЗК «ПРИВАТ» коштів в межах виконавчого провадження. Зауважує, що ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачається добровільне виконання рішень суду, згідно яких належить стягнути кошти із боржника на користь стягувача. Зважаючи на викладене, обов`язок щодо виконання рішень суду покладається на Державну виконавчу службу, до якої подано виконавчий лист. Оскільки строк виконання зобов`язання зупинено, відсутні підстави притягнення до відповідальності боржника за невиконання такого зобов`язання (в тому числі - грошового).

Також просить зменшити розмір нарахованих Позивачем 3% річних та втрат від інфляції до 1 грн. по кожному виду стягнення. Клопотання мотивує запровадженням карантинних обмежень та зменшенням, у зв`язку з цим, надходжень від споживачів; соціально-значимою діяльністю відповідача як оператора системи розподілу та метою запобігання настанню негативних наслідків для сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про визнання договору про закупівлю укладеним 23.09.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту цього договору. Визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165, код ЄДРПОУ 3629257) та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ". Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017р. було залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Хмельницькобленерго", а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 - без змін.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018р. по справі №924/1048/17 позов ТОВ "Землевпорядна компанія "Приват" м. Київ до ПАТ "Хмельницькобленерго" м.Хмельницький, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду державного майна України м. Київ, про стягнення 8606022,12 грн., з яких: 7147231,86 грн. - основний борг, 918566,15 грн. - неустойки, 430959,58 грн. - інфляційних втрат, 109264,53 грн. - 3% річних задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165, код ЄДРПОУ 3629,86 грн. основного боргу, 903880,06 грн. неустойки, 430959,58 грн. інфляційних втрат, 109264,53 грн. 3% річних, 128870,04 грн. витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено. Зазначене рішення постановою від 04 червня 2018 року Рівненського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Враховуючи, що AT "Хмельницькобленерго" вищевказане рішення не виконало, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Приписами статей 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України.

В силу дії статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

З наведених вище норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 травня 2018 року в справі № 914/1487/17, від 20 червня 2018 року у справі № 905/2135/17).

При цьому, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Цивільного кодексу України. Відтак, приписи розділу І книги 5 Цивільного кодексу України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 Цивільного кодексу України).

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Така ж позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Згідно із частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами статті 604 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року в справі № 916/190/18.

Таким чином, у разі, коли судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Поряд з тим, судовими рішеннями фактично тільки фіксується належна до стягнення сума боргу, однак, наявність такого рішень не припиняє грошових зобов`язань Відповідача та не позбавляє Позивача права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Як стверджується із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018р. у справі №924/1048/17, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ "Хмельницькобленерго" на користь ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 7147231,86 грн. основного боргу, 903880,06 грн. неустойки, 430959,58 грн. інфляційних втрат, 109264,53 грн. 3% річних, 128870,04 грн. витрат по оплаті судового збору.

Доказів виконання вказаного судового рішення повністю або частково не надано.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 137 947,68 грн. 3% річних, нарахованих на період з 01.03.2020 року по 31.01.2023 року, та 748 024,39 грн. втрат від інфляції за період з березня 2020 року по січень 2023 року, на суму боргу в розмірі 1 572 974,21 грн. (стягнуті рішенням суду втрати від інфляції, 3% річних, пеня та судовий збір).

З даного приводу судом враховується наступна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року по справі № 910/3692/18. Так, частиною 5 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, з моменту набрання законної сили рішенням суду про стягнення у боржника виникає нове зобов`язання на підставі судового рішення та вказаних вище статей 11 та 509 Цивільного кодексу України, а саме зобов`язання зі сплати стягнутих сум на користь кредитора. Таке зобов`язання у розумінні Цивільного кодексу України є грошовим, а тому у разі прострочення його виконання на нього також поширюється дія статті 625 Цивільного кодексу України.

Відтак, позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних та втрат від інфляції.

Водночас, при перерахунку втрат від інфляції та 3% річних в ІПС "Законодавство" судом встановлено, що при розрахунку 3% річних позивачем не враховано, що 2020 рік є високосним та у ньому 366 днів, тому вірною сумою 3% річних є 137 839,59 грн., 108,09 грн. 3% річних нараховано безпідставно.

Відповідач просить суд зменшити 3% річних та втрати від інфляції до 1 гривні по кожному з видів стягнення.

З приводу поданого клопотання судом приймається до уваги наступне.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора. (п. 8.33. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 18.03.2020 № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18).

В той же час, 3% річних та втрати від інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за весь час користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц, від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, від 20.03.2019 у справі №761/26293/16-ц, від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц тощо).

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Судом встановлено, що рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018р. у справі № 924/672/18 та від 20.01.2022 року у справі №924/912/21 вже стягувались з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" інфляційні втрати, 3% річних у зв`язку з невиконанням рішення у справі №924/1048/17.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із принципу збалансованості інтересів обох сторін та враховуючи ту ситуацію, яка склалась у даний час у енергетичній галузі в Україні, суд вважає за можливе зменшити 3% річних на 50%, до суми 689 19,80 грн.

Відтак, позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 885 972,07 грн. заборгованості підлягає частковому задоволенню на суму 748 024,39 грн. втрат від інфляції та 68 919,80 грн. 3% річних. У стягненні 68 919,79 грн. процентів річних суд відмовляє у зв`язку з зменшенням їх розміру та 108,09 грн. 3% річних по причині необґрунтованості нарахування.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. При цьому судовий збір за вимогою про стягнення 3% річних, розмір яких зменшено, також покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 885 972,07 грн. заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" (м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165, ) 748024,39 грн. (сімсот сорок вісім тисяч двадцять чотири грн. 39 коп.) інфляційних втрат, 68919,80 грн. (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять грн. 80 коп.) 3% річних, 13287,96 грн. (тринадцять тисяч двісті вісімдесят сім грн. 96 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.05.2023 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (04114, м. Київ, вул. Макіївська, буд. 7, кв. 165) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (29016, м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11а) - рек. з пов. про вручення