УХВАЛА

м. Київ

08.05.2023Справа № 910/5568/23

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортера Трейд»

про стягнення 206 351,59 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортера Трейд» (далі - відповідач) про стягнення 206 351,59 грн., з яких: 92 778,27 грн. основний борг за договором фінансового лізингу від 20.08.2021 № 210820-1/ФЛ-Ю-А, 41 737,51 грн. пеня, 23 059,85 грн. 24 % річних, 18 078,36 грн. інфляційні втрати та 30 697,60 грн. штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договору, укладеного 20.08.2021 року між сторонами договору фінансового лізингу від 20.08.2021 № 210820-1/ФЛ-Ю-А в частині своєчасності та повноти сплати лізингових платежів, унаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортера Трейд» утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі та виникли підстави для стягнення компенсаційних виплат та штрафних санкцій.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідала вимогам статей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим господарський суд міста Києва своєю ухвалою від 14.04.2023 залишив вказану позовну заяву без руху з одночасним встановленням строку усунення недоліків - 10 днів з моменту вручення означеної ухвали.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 14.04.2023 було надіслано цінним листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача, що вказана, як у позовній заяві, так і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2, літера Б.

Відповідно до наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 875 ухвала господарського суду міста Києва від 14.04.2023 була вручена представнику позивача 20.04.2023 року.

Пунктом 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Суд зазначає, що частинами 1, 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

За таких обставин, останнім днем строку для подання на адресу суду заяви про усунення недоліків позовної заяви є 01.05.2023 року.

Проте, у встановлений ухвалою суду строк позивачем не подано заяву про усунення недоліків.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини 7 статті 174 Господарського процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на те, що заявником не усунуто недоліків позовної заяви у визначений судом строк, суд, керуючись частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність повернення даної позовної заяви з додатками.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» вважати неподаною та повернути особі, що звернулася із позовною заявою.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги, з урахуванням положень п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Ломака