УХВАЛА

10 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 5015/118/11

провадження № 2547/2023

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Картере В.І., Огородніка К.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2022

у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Малех І.Б.

у справі № 5015/118/11

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач", -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою суду від 15.07.2011, перебуває справа № 5015/118/11 про банкрутство ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач".

18.05.2016 ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №5015/118/11 ліквідатором ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" призначено арбітражного керуючого Козія В.Ю.

14.12.2016 ухвалою Господарського суду Львівської області залучено ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" до участі у справі № 5015/118/11 в статусі уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач".

16.08.2017 ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" подало до Господарського суду Львівської області заяву-скаргу на дії/бездіяльність ліквідатора Козія В.Ю. з проведення технічної інвентаризації майна ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" та визнання недійсними результатів технічної інвентаризації 2016р.; рішення про поділ на окремі об`єкти нерухомості та скасування державної реєстрації прав власності, в якій (з урахуванням заяв про уточнення повних вимог від 24.10.2017, 28.02.2018, 19.11.2020 та про збільшення позовних вимог від 04.12.2020), просило суд:

- визнати незаконними дії/бездіяльність ліквідатора ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" Козія В.Ю. при підготовці та проведенні технічної інвентаризації нерухомого майна у 2016, 2017-2018 роках та визнати недійсними рішення ліквідатора про поділ/об`єднання/зміни площ і та опису об`єктів нерухомості та застосувати наслідки визнання їх недійсними;

- привести записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, належних боржнику ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" у стан до 23.11.2016, скасувати чотирнадцять рішень державного реєстратора Демківа В.П. ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці" про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), скасувати записи про права власності та їх обтяження та закрити розділи державного реєстру речових прав та їх обтяжень (за переліком).

25.07.2022 ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 5015/118/11 заяву-скаргу ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" на дії ліквідатора Козія В.Ю. із проведення технічної інвентаризації майна банкрута та визнання недостовірними результатів технічної інвентаризації 2016; рішення про поділ на окремі об`єкти нерухомості та скасування державної реєстрації прав власності, з врахуванням заяв про збільшення та уточнення, задоволено частково. Визнано незаконними дії ліквідатора ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" Козія В.Ю. із проведення технічної інвентаризації майна банкрута. У решті вимог заяви-скарги ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" відмовлено.

22.12.2022 постановою Західного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.07.2022 у справі № 5015/118/11 в частині задоволення заяви-скарги ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (з урахуванням заяв про збільшення та уточнення) про визнання незаконними дій ліквідатора ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" Козія В.Ю. із проведення технічної інвентаризації майна банкрута - скасовано. У скасованій частині ухвалено нове судове рішення: у задоволенні заяви-скарги ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (з урахуванням заяв про збільшення та уточнення) про визнання незаконними дій ліквідатора ТОВ "Управляюча компанія "Львівський Автонавантажувач" Козія В.Ю. із проведення технічної інвентаризації майна банкрута - відмовлено.

ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій скаржник, зокрема, просив скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі №5015/118/11 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.07.2022 у справі № 5015/118/11.

20.03.2023 ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" в частині оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі №5015/118/11 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

Верховний Суд виходив з того, що частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження у касаційному порядку зазначеної постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду ухвали місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви-скарги про визнання незаконними дій ліквідатора.

При цьому колегією суддів було враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка згідно з частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Зокрема, у справі "Меньшакова проти України" (CASE OF MENSHAKOVA v. UKRAINE) №377/02, § 53, 08.04.2010), "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) серія А, № 93, § 57, 28.05.1985) Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускають з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" визначено, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Таким чином, встановлений частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Водночас ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" вдруге звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі №5015/118/11.

12.04.2023 ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі № 5015/118/11 на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки ухвалою Верховного Суду від 20.03.2023 у вказаній справі вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

19.04.2023 (в електронній формі, згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" втретє звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі № 5015/118/11.

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі № 5015/118/11 та про передачу справи № 5015/118/11 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

19.04.2023 зазначену касаційну скаргу ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г. (суддя-доповідач), суддів: Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду.

Згідно з наказом Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.04.2023 № 33-кв суддя Картере В.І. з 01.05.2023 по 05.05.2023 перебував у відпустці.

08.05.2023 ухвалою Верховного Суду заяву ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В.Г. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М. у справі № 5015/118/11 визнано необґрунтованою. Передано матеріали справи №5015/118/11 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В.Г. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.

09.05.2023 ухвалою Верховного Суду відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" про відвід колегії суддів у складі: Пєскова В.Г. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М. у справі № 5015/118/11.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Як було зазначено вище, ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" двічі зверталося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі №5015/118/11 і ухвалами Верховного Суду від 20.03.2023 та від 12.04.2023 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі № 5015/118/11.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Тобто правилами пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України касаційному суду приписано імперативно відмовляти у відкритті касаційного провадження, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Оскільки конструкцією вказаної норми встановлено імперативне правило щодо наслідків повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на теж саме судове рішення, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, то відмова у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 293 ГПК України, не є реалізацією дискреції , а є виконанням судом процесуального обов`язку.

Пункт 3 частини першої статті 293 ГПК України не передбачає для суду касаційної інстанції можливості альтернативно обирати варіант дій та вирішувати про застосування чи не застосування цих положень процесуального закону на власний розсуд.

Відповідно, у випадку повторного подання касаційної скарги тією ж самою особою на те ж саме судове рішення, зокрема, якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, суд касаційної інстанції зобов`язаний відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 у справі №903/682/21.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Меньшакова проти України" (CASE OF MENSHAKOVA v. UKRAINE) № 377/02, § 53, 08.04.2010), "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) серія А, № 93, § 57, 28.05.1985) Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускають з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Процесуальне обмеження щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження цієї особи на це саме судове рішення, передбачене пунктом 3 частини першої статті 293 ГПК України, узгоджується із статтею 129 Конституції України щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та таке обмеження не є обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі №5015/118/11, оскільки ухвалами Верховного Суду від 20.03.2023 та від 12.04.2013 у вказаній справі вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Львівські заводи автомобілебудування", розгляд клопотань скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі № 5015/118/11 та про передачу справи № 5015/118/11 на Велику Палату Верховного Суду колегією суддів не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, пунктом 3 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські заводи автомобілебудування" на постанову Західного апеляційного господарського суду 22.12.2022 у справі № 5015/118/11.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік