РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.05.2023Справа № 910/2211/23

За позовомПриватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаватт Партнер"
простягнення 7 304 358,01 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 7 304 358,01 грн., з яких: 5 213 890,17 грн. - основний борг, 124 905,39 - 3% річних, 816 397,76 грн. - інфляція, 1 149 164,69 грн. - пені за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором №2124-01024 від 28.09.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 21.03.2023.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №017 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21/27, офіс 405.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 21.02.2023 повернута до суду у зв`язку з: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/2211/23 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

У підготовчому засіданні 21.03.2023 оголошено перерву до 11.04.2023.

Далі, за наслідками підготовчого провадження, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 09.05.2023.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засіданні 09.05.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання 09.05.2023 явку представника не забезпечив, про судове засідання повідомлений належним чином про що свідчать матеріали справи, причин неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні 9 травня 2023 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", згідно ст. 108 ЦК України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 статуту НЕК "Укренерго".

Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії (ч. 1 ст. 31 Закону про ринок).

Згідно з п. 5 p. XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про ринок до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі відповідно до цього Закону виконує державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України, або акціонерне товариство, утворене в процесі перетворення державного підприємства, яке має ліцензію на провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами.

Акціонерним товариством, утвореним в процесі перетворення державного підприємства, що здійснювало централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України та має відповідну ліцензію є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (п.п. 1.1, 2.1, 2.2 статуту НЕК "Укренерго").

Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII (далі - ЗУ № 2019), учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом.

28.09.2021 листом №01/43396 НЕК "Укренерго", у відповідь на Заяву-приєднання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаватт Партнер" направило повідомлення про приєднання до Договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором Договору №2124-01024 від 28.09.2021 року.

Згідно з п.п. 1.3, 1.4 Договору, СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307.

У п.п. 1.1, 1.2 Договору визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Відповідно до п. 1.5 Договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Главою 2 Договору передбачено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Згідно з п. 5.1 Договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього Договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 1.1.2 глави 1.1, п. 1.11.1 та п. 1.11.8 глави 1.11 розділу І Правил ринку, система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс (Market Management System (MMS), що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами. За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, серед іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

За змістом п. 5.25.1 глави 5.25 розділу V Правил ринку щоденні звіти про розрахунки та остаточні щомісячні звіти про розрахунки надаються через систему управління ринком (кожному ППБ та СВБ і включають детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ). Форма і зміст початкових та остаточних звітів про розрахунки описані в цьому розділі.

Відповідно до п. 10.12 розділу X Правил ринку виставлення рахунків за небаланси електричної енергії здійснюється щодекадно протягом місяця або відповідно до окремого рішення ОСП.

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п. 5.6 Договору).

Відповідно п. 7.3.1 глави 7.3 розділу VII Правил ринку АР на щоденній основі надсилає платіжний документ через систему управління ринком кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

На виконання вищенаведеного, через систему управління ринком (http//mms.ua.energy), Позивач надсилав Відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів із зазначенням суми, що СВБ зобов`язано сплатити АР.

Відповідно до ч. 7 ст. 68 Закону про ринок за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

На виконання вищезазначеного, Позивачем через систему управління ринком направлялися відповідачу:

1. Рахунок-фактура № 159 від 18.04.2022 на суму 3 896 820,98 грн. за період 01.04.2022 - 10.04.2022.

2. Рахунок-фактура № 160 від 28.04.2022 на суму 1 324 469,89 грн. за період 11.04.2022 - 20.04.2022.

3. Акт № ВН/22/04-2124 від 30.04.2022 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з Договором від 28.09.2021 №2124-01024 на суму 5 221 290,88 грн.

Будь-яких зауважень та заперечень щодо Рахунків-фактури, Акту № ВН/22/04- 2124 від 30.04.2022 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від Відповідача до НЕК "Укренерго" не надходило. Зворотного відповідачем не доведено, а матеріали справи не містять.

Отже, загальна сума виставлених на оплату платіжних документів (рахунків-фактури, Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів) становить 5 221 290,88грн.

Згідно з п.7.7.3 глави 7.6 розділу VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа.

Таким чином, строк виконання Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати складає для платіжних документів (рахунків-фактур):

- від 18.04.2022 на суму 3 896 820, 98 грн з ПДВ -21.04.2022 (включно);

- від 28.04.2022 на загальну суму 1 324 469, 89 грн. з ПДВ - 01.05.2022 (включно). Матеріали справи свідчать, що Відповідачем було здійснено часткові оплати:

- 21.04.2022 на суму 2 000,00 грн.

- 16.09.2022 на суму 5 400,00 грн.

Оскільки СВБ не оплатило вищезазначені платіжні документи в повному обсязі, у відповідності до умов Договору та Правил ринку, загальна вартість невиконаних Відповідачем зобов`язань перед Позивачем становить по оплаті основного боргу становить 5 213 890,17 грн.

Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання в частині оплати в строки, встановлені договором.

Такі обставини слугували підставою для звернення позивача за даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, падати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів: цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) мас право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Так, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, а саме Актом № ВН/22/04-2124 від 30.04.2022 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно з Договором від 28.09.2021 №2124-01024 продаж відповідачу електричної енергії на суму 5 221 290,88 грн.

Суду доведено, що відповідач частково сплатив заборгованість, з урахуванням чого загальна сума боргу відповідач перед позивачем склала 5 213 890,17 грн.

Строк оплати, у відповідності до з п.7.7.3 глави 7.6 розділу VII Правил ринку, є таким, що настав.

Доказів оплати відповідачем позивачу заборгованості у розмірі 5 213 890,17 грн. відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу за електричну енергію для врегулювання небалансів у сумі 5 213 890,17 грн. визнається судом обґрунтованою та задовольняється судом повністю.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 124 905,39 - 3% річних, 816 397,76 грн. - інфляція, суд виходить з наступного.

Так, Суду доведено належним чином прострочення виконання відповідачем зобов`язання за Договором № 2124-01024 від 28.09.2021 в частині своєчасної сплати 5 213 890,17 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Така плата за користування чужими коштами не є штрафною санкцією.

При цьому інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що їх розмір відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 124 905,39 - 3% річних, 816 397,76 грн. - інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 1 149 164,69 грн. - пені.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно п. 4.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Пунктом 4.2. Договору, передбачено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі - продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 001 % за кожен день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, о діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий до позовної заяви розрахунок пені, суд дійшов висновку про його арифметичну правильність з урахуванням заявленого періоду, з огляду на що позов у цій частині підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача пені - 1 149 164,69 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, доводи Позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а Відповідачем не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача чи сплати наявної суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення відповідача 5 213 890,17 грн. - основний борг, 124 905,39 - 3% річних, 816 397,76 грн. - інфляція, 1 149 164,69 грн. - пені за небаланс електричної енергії.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаватт Партнер" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21/27, офіс 405, код ЄДРПОУ: 4439162) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) 5 213 890 (п`ять мільйонів двісті тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. 17 коп. - основний борг, 124 905 (сто двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ять) грн. 39 коп. - 3% річних, 816 397 (вісімсот шістнадцять тисяч триста дев`яносто сім) грн. 76 коп. - інфляція, 1 149 164 (один мільйон сто сорок дев`ять тисяч сто шістдесят чотири) грн.69 коп. - пені за небаланс електричної енергії та 109 565 (сто дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 37 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.05.2023.

Суддя І.І. Борисенко