ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 Справа № 917/70/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть", вул. Малишка, 9-В, м. Обухів, Київська область, 08700

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вул. Кловський узвіз, 9/1 м. Київ, 01021) в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд", вул. Кагамлика, 33А м. Полтава, 36002,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Акціонерне товариство "Банк Альянс", вул. Січових Стрільців, 50, м. Київ, 04053, ,

про 1) визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню; 2)зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 164 817,89 грн

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Михатило А.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Денисенко Т.М.

від відповідача: Кухтик В.М.

від третьої особи: Вергелис Ю.О.

Обставини справи: 06.01.2023 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" до відповідача Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд" про: 1) визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню; 2) зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 164 817,89 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що банківська гарантія № 14197-21 від 05.11.2021 є такою, що не підлягає виконанню, а сплачені на її підставі кошти підлягають поверненню з огляду на існування обставин непереборної сили.

Ухвалою суду від 10.01.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.02.2023 на 10 год. 00 хв. Також суд звернув увагу позивача на те, що у позовній заяві зазначено Акціонерне товариство "Банк Альянс" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, однак всупереч приписам ст. 50 ГПК України, не надано клопотання про таке залучення, не зазначено обґрунтування необхідності такого залучення з урахуванням того, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки Акціонерного товариства "Банк Альянс" щодо однієї зі сторін, а також не вказано на боці кого зі сторін дана третя особо має бути залучена.

25.01.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив суд зупинити провадження у справі до вирішення іншої справи № 917/1593/22, а також відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (вх. № 955).

31.01.2023 на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просив відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (вх. № 1233).

02.02.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання по справі № 917/70/23, що призначене на 07.02.2023 на 10:00 год. та про надання можливості участі представника позивача Денисенко Т. М. у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №1391).

03.02.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача В. Кухтика надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (вх. № 1456).

Також 03.02.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх. № 1441), у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 07.02.2023 суд продовжив строки підготовчого провадження на 30 днів; відклав підготовче засідання на 21.03.2023 на 11:00 год.; задовольнив клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

08.02.2023 на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 1653).

Ухвалою від 13.02.2023 суд задовольнив вказану заяву представника відповідача.

Також ухвалою від 13.02.2023 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Акціонерне товариство "Банк Альянс".

28.02.2023 до суду надійшло клопотання представника третьої особи про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 2573).

Ухвалою від 01.03.2023 суд задовольнив вказане клопотання представника третьої особи.

02.03.2023 до суду надійшла заява представника третьої особи про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (в. № 2747).

Крім цього, 02.03.2023 до суду надійшли пояснення представника третьої особи щодо позову, у яких він зазначає про обґрунтованість вимог позивача.

В підготовчому засіданні 21.03.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи № 917/1593/22 з наступних підстав:

Так, відповідач в обґрунтування свого клопотання про зупинення провадження у справі посилався на те, що Господарським судом Полтавської області розглядається справи № 917/1593/22 за позовом ТОВ "Торгова Компанія "Спецзапчасть" до АТ "Укртрансгаз" про розірвання договору № від 22.11.2021 та за зустрічним позовом АТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Торгова Компанія "Спецзапчасть" про стягнення штрафних санкцій. Предметом дослідження вказаної справи є договірні відносини сторін, факт порушення договірного зобов`язання як підстава для відповідальності, неможливість виконання договору внаслідок форс-мажорних обставиняк підстава для розірвання договору.

Відповідача зазначає, що спір у справі № 917/1593/22 пов`язаний підставами виникнення зі спором у цій справі. Встановлення в межах справи № 917/1593/22 обставин порушення основного зобов`язання означатиме встановлення для цієї справи преюдиціальних обставин підтвердження настання гарантійного випадку у зв`язку з порушенням основного зобов`язання забезпеченого гарантією.

На думку відповідача вказане є свідченням того, що результати розгляду справи № 917/1593/22 можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі, в зв`язку з цим існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 917/70/23 до вирішення справи № 917/1593/22.

Позивач проти зупинення провадження у справі № 917/70/23 заперечує, третя особа при вирішенні вказаного питання покладається на розсуд суду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Суд зазначає, що відповідач, обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, не вказав, які саме обставини, які будуть встановлені рішенням суду по справі № 917/1593/22, не можуть бути встановлені у даній справі за наявними у ній матеріалами, враховуючи предмет позову. Крім того, відповідачем не обґрунтовано чим обумовлена неможливість розгляду справи № 917/70/23. Тобто, посилання відповідача на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 917/1593/22 є безпідставним.

Суд звертає увагу, що провадження у справі необхідно зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Аналогічну правову позицію Верховний Суд виклав у постановах від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18 і від 17.12.2019 у справі № 917/131/19.

Оскільки подані сторонами докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду у даній справі, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначене, в підготовчому засіданні 21.03.2023 судом оголошена протокольна ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.04.2023 о 09:00 год.

30.03.2023 до суду надійшла заява представника позивача Лисенка Р.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду (вх. № 4063).

Ухвалою від 03.04.2023 суд задовольнив вказану заяву представника позивача.

03.04.2023 до суду надійшла заява представника третьої особи про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду (вх. № 4185).

Ухвалою від 06.04.2023 суд задовольнив вказану заяву представника третьої особи.

25.04.2023 суд розпочав розгляд справи по суті. Під час надання пояснень по суті спору представник позивача заявила про те, що заява про розподіл судових витрат буде подана нею протягом 5 днів після винесення рішення по справі. В процесі дослідження доказів по справі судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву у засіданні до 03.05.2023 до 09:00 год.

В судовому засіданні 03.05.2023 суд продовжив розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 03.05.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України та повідомив коли буде виготовлено повне рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

22.11.2021 між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі філії БМФ «Укргазпромбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК «Спецзапчасть» було укладено договір про закупівлю товарів № (далі - Договір; а.с. 45-49). TOB «ТК «Спецзапчасть» виступало Постачальником за Договором, АТ «Укртрансгаз» - Покупцем.

Умовами Договору сторони погодили наступне:

- Постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця Товари, зазначені в Специфікації, яка зазначена у додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари (п. 1.1);

- Загальна сума цього Договору становить 3 296 357,88 грн, в тому числі ПДВ - 549 392,98 грн (п. 3.1);

- Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації (п. 5.1);

- Відповідно до умов пункту 6 розділу VI тендерної документації процедури закупівлі, зазначеної в п. 7.5. цього Договору, Постачальник зобов`язується надати Покупцю не пізніше дати укладення цього Договору в забезпечення виконання Договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 164 817,89 грн, що становить 5% (відсотків) ціни цього Договору (п. 7.8);

- Обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (п. 8.1);

- Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше ніж протягом 10-и календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі (п. 8.2);

- Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України. Строк надання відповідних документів - протягом 30-ти календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (п. 8.3);

- У випадку невиконання вимог пунктів 8.2, 8.3 Договору Сторона, що їх не виконала , позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), як на таку, що виключає її відповідальність (п. 8.4);

- У разі, коли строк дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) продовжується більше ніж 60-ти календарних днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір (п. 8.5);

- Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами, і діє в частині поставки Товарів по 30 вересня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (п. 13.1).

Відповідно до Специфікації (додатку № 1) до Договору (а.с. 49-61), строк поставки зазначених у ній Товарів складає 120 календарних днів з дати підписання Договору. Тобто, останнім днем поставки Товарів, визначених в даній Специфікації, є 22.03.2022 включно.

На виконання п. 7.8. Договору відповідно до договору про надання гарантії № 14197-21 від 04.11.2021 (а.с. 33-35), заяви позивача про надання гарантії від 04.11.2021 № 14197-21 (а.с. 36) АТ «Банк Альянс» 05.11.2021 було надано банківську гарантію № 14197-21 бенефіціару - АТ «Укртрансгаз», в сумі 164 817,89 грн, строком дії - з дати її надання та до 31.10.2022 включно (а.с. 37).

28.10.2022 на адресу TOB «ТК «Спецзапчасть» надійшло повідомлення про отримання Вимоги Бенефіціара щодо сплати грошових коштів за банківською гарантією від 05.11.2021 № 14197-21 (а.с. 91). Разом із вказаним повідомленням Гарантом надано копію письмової вимоги № 1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022 (а.с. 92-93). Відповідно до вказаної Вимоги підставою для звернення з нею став начебто факт порушення умов Договору, а саме, строків поставки товару, визначених у Додатку № 1 до Договору про закупівлю.

На вказане повідомлення TOB «ТК «Спецзапчасть» було надано відповідь листом № 3110/8 від 31.10.2022, в якому Принципал повідомив Гаранта про відсутність підстав для стягнення коштів за вищевказаною банківською гарантією. Проте, всупереч вищевказаному, АТ «Банк Альянс» було здійснено виплату грошових коштів на користь АТ «Укртрансгаз» за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021.

В свою чергу, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» здійснило оплату можливих витрат відповідно до Вимоги щодо сплати грошових коштів за банківською гарантією від 05.11.2021 № 14197-21 на користь АТ «Банк Альянс» в сумі 164 817,89 грн задля уникнення підстав для нарахування та стягнення штрафних санкцій за вказаною гарантією. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням № 13277 від 03.11.2022 та відповідною банківською випискою від 03.11.2022 (а.с. 98, 99-100).

Проте, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» вважає банківську гарантію № 14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню, а сплачені на її підставі кошти такими, що підлягають поверненню, з огляду на наступне.

На виконання умов договору від 22.11.2021 ТОВ «ТК «Спецзапчасть» здійснено поставку Товарів на суму 2 256 361,20 грн, відповідно до видаткової накладної № РН-03127 від 03.12.2021 (а.с. 62).

Проте, поставка іншої частини Товарів, визначених у Специфікації, на суму 1 039 996,68 грн стала фактично неможливою у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.

Так, 24.02.2022 внаслідок військового нападу російської федерації на Україну введено воєнний стан на всій території України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

25.02.2022 відповідно до наказу по підприємству № 605-П від 25.02.2022 з метою уникнення загрози життю та здоров`ю працівників підприємства в умовах воєнного стану, веденням бойових дій поряд з місцем знаходження, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, припинило господарську діяльність за адресою: 71601, Запорізька обл., м. Василівка, вул. Лікарняна, буд. 1А (а.с. 63).

Листом № 1403/8 від 14.03.2022 ТОВ «ТК «Спецзапчасть», керуючись умовами договору про закупівлю товарів № від 22.11.2021, який до речі не містить будь яких інших можливостей повідомлення крім передбачених пунктом 14.9 - «... письмово і направлені іншій Стороні на її поштову адресу рекомендованим або цінним листом (телеграмою) або доведенні до відома іншої Сторони кур`єром під розписку» та в умовах воєнного стану є неприпустимим та дискримінаційним до підприємств, які опинилися в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та не мають будь якої можливості своєчасного повідомлення будь яким способом, повідомило на наявні в розпорядженні e-mail: epikhin- , , , про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які виникли з 24.02.2022 (а.с. 64).

Зазначений лист разом з офіційним листом підтвердженням Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 при першій можливості було надіслано 17.03.2022 на вищевказані е-mail-адреси так, як до цього моменту ТОВ «ТК «Спецзапчасть» в наслідок окупації та веденням бойових дій в місці знаходження підприємства було позбавлено можливості негайно будь-яким способом, а тим більше передбаченим пунктом 14.9. Договору, повідомити про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

18.07.2022 електронною поштою на адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть» від БМФ «Укргазпромбуд» було отримано лист № 3101ВИХ-22-444 від 18.07.2022, щодо можливості подальшої поставки Товарів згідно умов Договору про закупівлю товарів № від 22.11.2021. Так, зокрема, Покупцем в даному листі висловлено прохання щодо повідомлення про можливість подальшої поставки товарів та пропонування еквівалентних замінників на товари, що недопоставлені та країна походження яких є «росія». Також в листі висловлена пропозиція щодо укладання додаткової угоди про внесення змін в специфікацію або зменшення обсягів закупівлі у випадку відсутності еквівалентних товарів.

В свою чергу, ТОВ «ТК «Спецзапчасть», проаналізувавши існуючі можливості та строки постачання в Україну товарів, стан виробництва товарів в Україні, перелік товарів, що надійшли та повинні надійти на адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть», листами № 1807/11 від 18.07.2022 та № 1108/4 від 11.08.2022 надало перелік товарів та запропоновало АТ «Укртрансгаз» еквівалентні замінники, які можливо відвантажити по договору № від 22.11.2021 зі складу ТОВ «ТК «Спецзапчасть», що сформований на підконтрольній Україні території, а для товарів, які неможливо відвантажити, надано по кожній позиції причини неможливості їхнього постачання (а.с. 73-75). Враховуючи вищенаведені результати аналізу можливості постачання товарів, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» зі свого боку також запропоновано АТ «Укртрансгаз» розглянути можливість укладання додаткової угоди.

Проте, до цього часу жодної відповіді на надані пропозиції щодо допоставки товарів за Договором № від 22.11.2021 та укладення відповідної додаткової угоди від АТ «Укртрансгаз» на адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть» не надійшло.

Позивач звертає увагу, що зі сторони АТ «Укртрансгаз» з часу отримання вищезазначеного листа з повідомленням про настання форс-мажорних обставин фактично до спливу строку на поставку Товарів за цим Договором не надано жодних заперечень щодо неприйняття повідомлення та неврахування Листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0.7.1.

Навпаки, як вже зазначалося вище, 18.07.2022 електронною поштою на адресу ТОВ «ТК «Спецзапчасть» від БМФ «Укргазпромбуд» було отримано лист № 3101ВИХ-22-444 від 18.07.2022 р., в якому, зокрема висловлено прохання щодо повідомлення про можливість подальшої поставки товарів та запропонування еквівалентних замінників на товари, що недопоставлені та країна походження яких є «росія», а також висловлена пропозиція щодо укладання додаткової угоди про внесення змін в специфікацію або зменшення обсягів закупівлі у випадку відсутності еквівалентних товарів.

Вказана обставина, на думку позивача, є підтвердженням факту визнання та прийняття АТ «Укртрансгаз» наявності форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), за настання яких Постачальник прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором.

Також позивач звертає увагу на те, що Торгово-промислова палата України враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). З метою позбавлення обов`язкового звернення до Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті Торгово-промислової палати України розміщено 28.02.2022 загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 28.08.2020 № 2024/02.0-7.1. Таким чином, на час дії в Україні воєнного стану фактично відсутня необхідність обов`язкового звернення до Торгово-промислової палати України з пакетом документів щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Лист від 28.08.2020 № 2024/02.0-7.1 складено та розміщено на офіційному сайті органу задля надання можливості за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується.

Також позивач повідомив, що ТОВ «ТК «Спецзапчасть» станом на 24.02.2022 зареєстровано та фактично знаходилось за адресою: 71601, Запорізька область, м. Василівка, вул. Лікарняна, буд. 1А. Зокрема, за вказаною адресою розташовані офісні приміщення підприємства, складські приміщення з товарно-матеріальними цінностями, а також власні виробничі потужності підприємства. Проте, внаслідок військової агресії російської федерації м. Василівка Запорізької області є тимчасово окупованою територією в зоні бойових дій.

Окупація м. Василівка Запорізької області є загальновідомим фактом та підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 08 липня 2022 року» (а.с. 79-84).

25.02.2022 відповідно до наказу по підприємству № 605-П від 25.02.2022 з метою уникнення загрози життю та здоров`ю працівників підприємства в умовах воєнного стану, веденням бойових дій поряд з місцем знаходження, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, припинило господарську діяльність за адресою: 71601, Запорізька обл., м. Василівка, вул. Лікарняна, буд. 1 А.

07.06.2022, після евакуації частини співробітників компанії та оригіналів установчих документів, з метою недопущення націоналізації компанії окупаційними військами російської федерації та пов`язаними з ними керівниками колаборантами місцевої влади, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» перереєстровано за новою юридичною адресою на підконтрольній Україні території: Україна, 69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Крива бухта, буд. 2. Проте, офісні приміщення, складські приміщення разом з товаро-матеріальними цінностями та виробничі потужності залишились на тимчасово окупованій території в зоні бойових дій в м. Василівці Запорізької області. Евакуація та переміщення товаро-матеріальних цінностей та виробничих потужностей з окупованої території на підконтрольну Україні територію не можлива.

Внаслідок окупації міста Василівка Запорізької області ТОВ «ТК «Спецзапчасть» втратило доступ то товарно-матеріальних цінностей, що залишились на складах на непідконтрольній Україні території, а також втратило можливість використовувати для виробництва товару виробничі потужності, розташовані в місті, що призвело до неможливості вчасного виконання підприємством зобов`язань перед контрагентами з поставки товарів, в тому числі і за Договором № від 22.11.2021.

Так, зокрема, велика частина товарів, що мала бути допоставлена на адресу АТ «Укртрансгаз» за Договором № від 22.11.2021, знаходиться саме на складі ТОВ «ТК «Спецзапчасть», розташованому у м. Василівка Запорізької області, що до цього часу є тимчасово окупованою територією. Також частина визначених Договором товарів є товарами власного виробництва ТОВ «ТК «Спецзапчасть», що вироблялись підприємством на потужностях, які також розташовані у м. Василівка Запорізької області.

Окрім того, частина товару, визначена у Специфікації до Договору № від 22.11.2021, це товар виробництва країни агресора. До 24.02.2022 Сторони Договору погодили поставку саме цього товару, та вже після 24.02.2022 Покупцем було прийняте усвідомлене рішення про відмову від таких товарів. Зокрема, у листі від 18.07.2022 № 3101ВИХ-22-444 Покупцем висловлено прохання щодо повідомлення про можливість подальшої поставки товарів та запропонування еквівалентних замінників на товари, що недопоставлені та країна походження яких є «росія» (а.с. 71).

Враховуючи відсутність будь-яких відповідей та інформації з вирішення порушеного в листах № 1807/11 від 18.07.2022 та № 1108/4 від 11.08.2022 питання зі сторони АТ «Укртансгаз» та Філії БМФ «Укгазпромбуд» АТ «Укртрансгаз», 02.09.2022 ТОВ «ТК «СПЕЦЗАПЧАСТЬ», враховуючи термін дії договору - до 30.09.2022, тривалий час дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (понад 60 календарних днів), керуючись пунктом 8.5 договору № від 22.11.2021, було направлено лист № 0209/4 з проханням укласти додаткову угоду про розірвання договору про закупівлю товарів № від 22.11.2021 (а.с. 85-86).

Лист № 0209/4 від 02.09.2022, разом з усім попереднім листуванням та іншими документами, було направлено засобами поштового зв`язку безпосередньо на адресу АТ «Укртрансгаз» та адресу відповідної Філії, а також продубльовано разом з квитанціями про відправлення листів поштою на наступні e-mail: , Ь- , , . Згідно трекінгів з сайту АТ «Укрпошта» вказані листи були отримані: АТ «Уктрансгаз» - 06.09.2022, Філією БМФ «Укргазпромбуд» АТ «Уктрансгаз» - 07.09.2022 (а.с. 87-90).

Проте, всупереч вимогам ч. 3 ст. 188 Господарського кодексу України, до цього часу АТ «Укртансгаз» або Філія БМФ «Укгазпромбуд» АТ «Укртрансгаз» жодним чином не повідомили ТОВ «ТК Спецзапчасть» про результати розгляду вищевказаного листа.

Таким чином, у зв`язку з форс-мажорними обставинами, якими є військова агресія російської федерації проти України, окупацією міста Василівка Запорізької області, де знаходяться складські приміщення ТОВ «ТК «Спецзапчасть», на яких зберігаються товари, що Постачальник мав поставити на адресу АТ «Укртрансгаз», та виробничі потужності підприємства, на яких здійснюється виробництво частини товарів, що також підлягали поставці відповідно до умов Договору № від 22.11.2021, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» з об`єктивних причин не могло виконати обов`язок з поставки товару у строк, встановлений Договором № від 22.11.2021.

Отже, саме військова агресія російської федерації проти України та окупація міста Василівка Запорізької області стало причиною неможливості своєчасної поставки товару за Договором № від 22.11.2021.

Враховуючи зазначене в сукупності, позивач вважає, що у нього наявні підстави для звільнення від відповідальності за порушення строків поставки товару за Договором № від 22.11.2021 у зв`язку з обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами). А отже відсутні підстави для звернення АТ «Укртрансгаз» з вимогою за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021, а кошти, отримані за даною банківською гарантією, підлягають поверненню.

Зазначена обставина стала підставою для звернення до суду з позовом про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, та зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 164 817,89 грн.

На підтвердження обставин справи позивачем як докази подано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2863 від 31.10.2014; копію Договору про надання правової допомоги № 0106-01 від 01.06.2021; оригінал ордеру серії АЕ № 1165263 від 28.12.2022; копію витягу з ЄДРПОУ щодо ТОВ «ТК «Спецзапчасть»; копію статуту ТОВ «ТК «Спецзапчасть»; копію протоколу загальних зборів учасників та наказу про призначення директора ТОВ «ТК «Спецзапчасть» № 445-П від 12.06.2019; копію Договору про надання гарантії № 14197-21 від 04.11.2021 з додатком; копію банківської гарантії № 14197-21 від 05.11.2022; копії документів щодо діяльності АТ «Банк Альянс»; копію Договору № від 22.11.2021 з додатками; копію видаткової накладної № РН-03127 від 03.12.2021; копію наказу № 605-П від 25.02.2022; копію листа № 1403/8 від 14.03.2022 з додатком, доказами його направлення та отримання адресатами; копію листа № 3101ВИХ-22-444 від 18.07.2022; копію листа № 1807/11 від 18.07.2022 з доказами направлення; копію листа № 1108/4 від 11.08.2022 з додатками та доказами направлення; копію листа № 0209/4 від 02.09.2022 з доказами його направлення та отримання адресатами; копію листа № 21.3.1/2975 від 28.10.2022 з додаткам; копію листа № 3110/8 від 31.10.2022 з доками направлення; копію платіжного доручення № 13277 від 03.11.2022 та виписки по рахунку від 03.11.2022.

Відповідач позов заперечує з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 568 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі, зокрема, сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; закінчення строку дії гарантії.

Банківська гарантія № 14197-21 від 05.11.2021 видана зі строком дії до 31.10.2022. У межах встановленого строку відповідач пред`явив вимогу № 1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022. АТ "Банк Альянс" платіжним дорученням № 28406 від 03.11.2022 сплатив відповідачу суму гарантії.

Отже, на момент звернення до суду Позивача із позовом про визнання гарантії такою, що не підлягає виконанню, банківська гарантія є припиненою за вищевказаних підстав, а отже і так вже не підлягає виконанню.

Визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, по суті є вимогою про визнання припиненим одностороннього правочину (гарантії). Визнання банківської гарантії № 14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню, коли вона вже виконана перед бенефіціаром, та є такою, що припинена в силу ст. 568 ЦК України, не відповідає належному та ефективному способу захисту прав позивача, позовна вимога якого зводиться до припинення вже припиненого правочину.

Також відповідач зазначає, що факт порушення основного зобов`язання, як підстава для виконання гарантійних зобов`язань, якими воно забезпечено, не зникає за умови виникнення форс-мажорних обставин. Боржник у зобов`язанні у порядку ст. 617 ЦК України лише може бути звільнений від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок виникнення форс-мажорних обставин, при цьому зобов`язання вважається порушеним. Гарантійні зобов`язання АТ «Банк Альянс» не є мірою відповідальності ТОВ «Торгова Компанія «Спецзапчасть» у порушеному зобов`язанні, а тому виникають за фактом порушення основного зобов`язання незалежно від наявності форс-мажорних обставин.

Гарантійне зобов`язання не є мірою відповідальності за порушення основного зобов`язання та не залежить від останнього, водночас є самостійним та незалежним зобов`язанням в силу ч. 1 ст. 562 ЦК України та відноситься до типу забезпечення, гарантійне зобов`язання відповідно до положень ч. 1 ст. 563 ЦК України виникає у разі порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією, тобто за фактом порушення незалежно від причини порушення чи наявності вини боржника у його порушенні.

Крім цього, відповідач вказує, що в порушення п. 8.2 Договору постачальник не повідомив Покупця у встановлений строк про обставини форс-мажору, у зв`язку з чим втратив право посилатись на такі обставини.

Як зазначає відповідач, введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, необхідно довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні. Натомість, вказівка ТОВ «Торгова Компанія «Спецзапчасть» у його листах про можливість постачання частини товарів свідчить про те, що принаймні у відповідній частині зобов`язання такий причинно-наслідковий зв`язок відсутній.

Враховуючи вищезазначене, та з огляду на те, що Договором визначені конкретні строки протягом яких Постачальник повинен був повідомити Покупця про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) з моменту їх виникнення та документи, які можуть підтверджувати виникнення таких обставин, то загальний Лист ТПП № 2024/02.0.7.1 від 28.02.2022, який був доданий до Листа Постачальника не може бути належним підтвердженням настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), оскільки не відповідає вимогам конкретизації виливу відповідної форс-мажорної обставини (непереборної сили) на зобов`язання Постачальника по Договору з доведенням ним причинно-наслідкового зв`язку.

Крім того, порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 за № 40(3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

За умовами п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 Регламенту).

Отже, у Законі та Регламенті зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, а не листом на сайті ТПП України.

Лист ТПП України від 28.02.2022 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Більш того, загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання (у цьому випадку - за договором № від 22.11.2021).

Таким чином, посилання сторони на наявність форс-мажорних обставин не може бути безумовною підставою для невиконання взятого на неї зобов`язання.

Також відповідач вказує, що у позові відсутнє будь-яке обґрунтування заявлених позовних вимог щодо зобов`язання повернути грошові кошти та не визначені норми матеріального права, на підставі яких у позивача взагалі виникає право такої вимоги.

Відповідач отримав грошові кошти саме від Гаранта, при тому набув їх на підставі одностороннього правочину № 14197-21 від 05.11.2021, вчиненого безпосередньо Гарантом, за яким останній зобов`язувався перед відповідачем.

Позивач сплатив в порядку регресу Гаранту сплачену за гарантією суму відповідачу, а відтак отримані від Гаранта грошові кошти відповідачем в порядку виконання гарантійних зобов`язань не можуть вважатись безпідставно набутим майном, до того ж не можуть вважатись набутим безпосередньо за рахунок позивача.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Проте за обставинами справи умови для виникнення кондикційних зобов`язань відсутні, зокрема, майно набуте за наявності належної підстави, водночас не набуте за рахунок позивача як потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає обраний позивачем спосіб захисту його цивільних прав про повернення грошових коштів неналежним. Наявність належної підстави набуття майна відповідачем та відсутність факту набуття такого майна саме за рахунок позивача є свідченням відсутності умов, за яких мають виникати кондикційні зобов`язання, а відтак заявлені позовні вимоги є неправомірними, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Третя особа у поясненнях зазначає, що у відповідача були відсутні підстави для звернення з вимогою за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021, а кошти отримані за даною банківською гарантією, підлягають поверненню. Зокрема, третя особа вказує, що форс-мажор не звільняє від виконання зобов`язання та не припиняє його існування, однак обставини форс-мажору безпосередньо впливають на строк виконання зобов`язання. Таким чином, у зв`язку із форс-мажорними обставинами, якими є військова агресія РФ проти України, ТОВ "ТК "Спецзапчасть" (принципал) з об`єктивних причин не могло виконати обов`язок з поставки товару у строк, встановлений Договором № від 22.11.2021.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, згідно з пунктами 3, 5, 7 частини 2 статті 16 ЦК України такими способами є припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 2 статті 20 ГК України передбачено визнання наявності або відсутності прав; установлення, зміну чи припинення господарських правовідносин, як одні із способів захисту прав суб`єктів господарювання. Разом з тим, такі вимоги будуть належними способами захисту цивільних прав, якщо вони самостійно будуть призводити до поновлення порушених прав. У випадку, якщо такі вимоги є пов`язаними з іншим способом захисту цивільних прав, зокрема, вимогою про стягнення грошових коштів за зобов`язаннями, вони не можуть самостійно розглядатися в окремій справі та підлягають розгляду разом з вимогами, що забезпечують дійсне поновлення прав позивача.

Такі висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування способів захисту цивільних прав надано у постанові 21.08.2018 у справі № 910/14144/17 (пункти 22, 32 Постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є дві вимоги: про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, та про зобов`язання повернути грошові кошти сплачені за банківською гарантією.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 546, 560, 563, 569 ЦК України, банківська гарантія є одним із способів забезпечення зобов`язання боржника перед кредитором та одностороннім правочином, за яким банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником та має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом та боржником.

Отже, припинення зобов`язання за гарантією стосується також прав боржника (принципала), оскільки в такому випадку він звільняється від відповідальності за регресними вимогами.

З огляду на таке, суд вважає, що всупереч твердженням відповідача, позивачем правомірно обрано такий способу захисту своїх прав та інтересів як визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, що фактично є вимогою про визнання припиненим одностороннього правочину (гарантії).

При цьому, в даному випадку йдеться не про припинення вже припиненого правочину, як про це зазначає відповідач, а про відсутність підстав для виконання гарантії на підставі вимоги відповідача.

Частиною 1 ст. 546 ЦК передбачено, що гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язання.

За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 560 ЦК).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням № 639 "Про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах", затвердженим постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 № 639 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.01.2018 № 5) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 41/10321 (далі - Положення № 639), згідно з пп. 9 п. 3 розд. І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Відповідно до ст. 563 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (ч. 1 ст. 565 ЦК).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, яка є загальною щодо спорів про стягнення боргу за гарантією, враховуючи приписи статей 560, 563, 565 ЦК, обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (постанови Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19, від 07.12.2021 у справі № 910/2831/20, від 21.12.2021 у справі № 910/17772/20 тощо).

У справі, що розглядається, Банк видав гарантію, що є безумовною і безвідкличною, тобто такою, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов (постанова Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19).

Відповідно до п. 36 розд. V Положення № 639 банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення.

Вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта / банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією / контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту. Вимога за контргарантією складається банком-гарантом (або іншим банком-контргарантом) і подається за довільною, якщо інше не визначено умовами контргарантії, формою або надсилається у формі повідомлення банку-контргаранту (пп. 7 п. 2 розд. І Положення № 639)

Тобто, отримавши вимогу від відповідача (бенефіціара), Банк (гарант) повинен був перевірити її на відповідність таким критеріям: 1) чи є така вимога належним представленням; 2) чи є така вимога достовірною (зокрема, чи має місце порушення позивачем (принципалом) зобов`язань за Договором, що є підставою для виплати визначеної банківською гарантією суми).

Відповідно до пп. 11 п. 2 розд. І Положення № 639 належне представлення - представлення документів за гарантією / контргарантією, яке відповідає вимогам і умовам такої гарантії / контргарантії; вимогам правил, яким підпорядковується гарантія / контргарантія, а якщо немає відповідного положення в гарантії / контргарантії або правилах, - міжнародній стандартній практиці за гарантіями / контргарантіями.

При цьому для визначення належності представлення необхідно керуватись саме умовами виданої Банком банківської гарантії (подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі № 904/1156/19).

В частині змісту вимоги та доданих до неї документів законодавцем чітко встановлено, що обов`язковим є зазначення у вимозі або у доданих до неї документах того, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Проте обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, закон не містить, тобто законодавець залишив на розсуд особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії певного переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією (постанова Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №910/16898/19).

Положеннями виданої Банком банківської гарантії передбачено:

- Банк безумовно та безвідклично зобов`язується сплатити 164 817,89 грн протягом 5-ти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності бенефіціара обґрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги, або виконання будь-яких інших умов;

- термін дії гарантії - з 05.11.2021 по 31.10.2022 включно.

Судом встановлено, що відповідач АТ "Укртрансгаз" звернувся до Гаранта з вимогою № 1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022 про виконання його гарантійних зобов`язань щодо сплати суми гарантії.

ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть", після отримання від Банку повідомлення вих. № 21.3.1/2975 від 28.10.2022 про отримання Вимоги Бенефіціара щодо сплати грошових коштів за банківської гарантії від 05.11.2021 №14197-21, здійснило 03.11.2022 перерахування Банку коштів в розмірі 164 817,89 грн для покриття можливих витрат за Гарантією, відповідно до п. 3.5. Договору про надання гарантії № 14197-21 від 05.11.2021.

В свою чергу Банк 03.11.2022 перерахував, всі отримані від ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" кошти в розмірі 164 817,89 грн, на користь АТ "Укртрансгаз" за реквізитами визначеними у письмовій вимозі АТ "Укртрансгаз" за вих. №1001ВИХ-22- 3763 від 24.10.22 за банківською гарантією забезпечення виконання договору від 05.11.2021 №14197-21.

Зазначені обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку за 03.11.2022.

Тобто відповідач надіслав Банку вимогу у строки, визначені гарантією, виданою Банком, а також з дотриманням інших її положень щодо змісту та форми. Відповідно, така вимога є належним представленням в розумінні Положення № 639.

Як було зазначено вище, п. 36 розд. V Положення № 639 передбачає здійснення банком-гарантом перевірки достовірності вимоги, отриманої від бенефіціара.

При цьому ні Положення № 639, ні інші акти чинного законодавства, що регулюють відповідні правовідносини, не розкривають поняття достовірної вимоги, а також не встановлюють критеріїв, у разі недотримання яких така вимога є недостовірною, а у банку-гаранта є підстави для відмови у виплаті суми гарантії. Відповідні положення також відсутні у гарантії, виданій Банком.

Разом з тим, підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань (постанова Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №910/3500/19).

Згідно з ч. 1 ст. 565 ЦК гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Тобто банк-гарант перевіряє отриману вимогу на відповідність умовам гарантії, в тому числі щодо того, чи відповідає описаний бенефіціаром випадок одній із підстав для виплати гарантії.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ГК гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що правовою підставою для виплати грошових коштів за гарантією є належним чином оформлена вимога бенефіціара, а зобов`язання гаранта платити за гарантією не залежить від вимог або заперечень, що випливають із будь-яких відносин поза відносинами між гарантом та бенефіціаром (постанови Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №904/1156/19, від 04.03.2021 у справі №910/3500/19).

Тобто обов`язок гаранта є безумовним та не залежить від причин невиконання ним свого зобов`язання перед бенефіціаром, такі причини не мали б з`ясовуватись банком під час ухвалення рішення про виплату суми гарантії. Тому, визначаючи, чи відповідає вимога бенефіціара умовам гарантії, банк-гарант не повинен вдаватись до аналізу відносин, які склались між бенефіціаром та принципалом і, відповідно, встановлювати, з чиєї вини відбулось порушення принципалом зобов`язання, чи було таке порушення вимушеним тощо. Натомість для виплати суми банківської гарантії достатньо встановити, що таке порушення відбулось.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією (подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №910/3500/19, а також у постановах від 27.11.2019 у справі №910/20306/17, від 18.06.2021 у справі №910/16898/19, на які посилається скаржник).

Таким чином, для правильного вирішення справи суд має з`ясувати, чи настало прострочення кредитора-бенефіціара в розумінні ст. 613 ЦК та чи є боржник-принципал таким, прострочення якого (порушення строку надання робіт за договором) не настало відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі № 910/5726/18.

Судом встановлено, що за результатами відкрити торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-08-20-000548-c) 22.11.2021 між сторонами укладено Договір № від 22.11.2021 про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів), в асортименті, кількості, у строки і за цінами відповідно до специфікації, який забезпечувався банківською гарантією від 05.11.2021 № 14197-21, виданою АТ "Банк Альянс" на суму 164 817,89 грн зі строком дії до 31.10.2022.

Відповідно до Специфікації (додатку № 1) до Договору (а.с. 49-61), строк поставки зазначених у ній Товарів складає 120 календарних днів з дати підписання Договору. Тобто, останнім днем поставки Товарів, визначених в даній Специфікації, є 22.03.2022 включно.

Наявною у матеріалах справи видатковою накладною № РН-03127 від 03.12.2021 підтверджується здійснення позивачем відповідачу поставки товарів на суму 2 256 361,20 грн, згідно умов Договору.

Інша частина Товарів, визначених у Специфікації, на суму 1 039 996,68 грн позивачем відповідачу не поставлена.

Позивач вказує, що поставка товарів у повному обсязі не відбулася у зв`язку із форс-мажорними обставинами.

Приписами частин першої, другої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно із ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/ імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» шляхом видачі сертифіката.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

Згідно умов п. 8.1 Договору, обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (п. 8.1).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше ніж протягом 10-и календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі (п. 8.2 Договору);

Згідно п. 8.3 Договору, доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України. Строк надання відповідних документів - протягом 30-ти календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (п. 8.3).

При цьому, пунктом 8.4 Договору сторони погодили, що у випадку невиконання вимог пунктів 8.2, 8.3 Договору Сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), як на таку, що виключає її відповідальність.

Так, 24.02.2022 внаслідок військового нападу російської федерації на Україну введено воєнний стан на всій території України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

Відповідно до розділу 15 Договору, місцезнаходженням ТОВ «ТК «Спецзапчасть» є: 71601, Запорізька обл., м. Василівка, вул. Лікарняна, буд. 1А. Позивач зазначає та відповідач не заперечує, що за вказаною адресою розташовані офісні приміщення підприємства, складські приміщення з товарно-матеріальними цінностями, а також власні виробничі потужності підприємства.

Внаслідок військової агресії російської федерації м. Василівка Запорізької області є тимчасово окупованою територією в зоні бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 08 липня 2022 року» (а.с. 79-84).

25.02.2022 відповідно до наказу директора ТОВ «ТК «Спецзапчасть» Лисенка Р.В. № 605-П від 25.02.2022, з метою уникнення загрози життю та здоров`ю працівників підприємства в умовах воєнного стану, веденням бойових дій поряд з місцем знаходження, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, припинило господарську діяльність за адресою: 71601, Запорізька обл., м. Василівка, вул. Лікарняна, буд. 1А (а.с. 63).

Суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що за обставин, які склалися, ТОВ «ТК «Спецзапчасть» не мало змоги повідомити відповідача про настання форс-мажорних обставин протягом 10-и календарних днів з моменту їх виникнення у письмовій формі, як це передбачено п. 8.2 Договору. Разом з тим, позивач листом № 1403/8 від 14.03.2022 повідомив відповідача про настання форс-мажорних обставин єдиним доступним йому на той час способом, а саме шляхом направлення електронних листів на відомі електронні поштові скриньки відповідача.

Щодо посилання відповідача на недотримання позивачем встановленої форми підтвердження настання форс-мажорних обставин, а саме не подання відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України відповідно до вимог статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», суд зазначає, що Торгово-промислова палата України враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). З метою позбавлення обов`язкового звернення до Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті Торгово-промислової палати України було розміщено 28.02.2022 загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 28.08.2020 № 2024/02.0-7.1. Таким чином, на час дії в Україні воєнного стану фактично відсутня необхідність обов`язкового звернення до Торгово-промислової палати України з пакетом документів щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Лист від 28.08.2020 № 2024/02.0-7.1 складено та розміщено на офіційному сайті органу задля надання можливості за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується.

Даний лист, особа, яка порушує свої зобов`язання, у зв`язку із обставинами пов`язаними із військовою агресією Російської Федерації проти України, в період дії введеного воєнного стану, має право долучати до свого повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів у встановлений термін для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом.

Оцінивши вся наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає доведеним факт виникнення обставин непереборної сили при виконанні позивачем умов Договору щодо своєчасної поставки товарів.

Таким чином, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України позивач як постачальник за Договором, яка порушив зобов`язання зі своєчасної поставки товарів, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки він довів, що це порушення сталося внаслідок обставин непереборної сили.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що на момент звернення відповідачем (Бенефіціаром) з вимогою за банківською гарантією до Гаранта (Банку), прострочення кредитора-бенефіціара хоча і мало місце, але відбулося через настання обставин непереборної сили, а тому позивач звільняється від відповідальності перед відповідачем. Тобто у даному випадку гарантійний випадок відсутній.

Враховуючи зазначене, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню.

Вище судом було встановлено, що ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть", після отримання від Банку повідомлення вих. № 21.3.1/2975 від 28.10.2022 про отримання Вимоги Бенефіціара щодо сплати грошових коштів за банківської гарантії від 05.11.2021 №14197-21, здійснило 03.11.2022 перерахування Банку коштів в розмірі 164 817,89 грн для покриття можливих витрат за Гарантією, відповідно до п. 3.5. Договору про надання гарантії № 14197-21 від 05.11.2021. В свою чергу Банк 03.11.2022 перерахував, всі отримані від ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" кошти в розмірі 164 817,89 грн, на користь АТ "Укртрансгаз" за реквізитами визначеними у письмовій вимозі АТ "Укртрансгаз" за вих. №1001ВИХ-22- 3763 від 24.10.22 за банківською гарантією забезпечення виконання договору від 05.11.2021 №14197-21.

Оскільки грошові кошти в розмірі 164 817,89 грн були отримані відповідачем за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021 (за вимогою АТ "Укртрансгаз" за вих. №1001ВИХ-22- 3763 від 24.10.22), яка визнана судом такою, що не підлягає виконанню, вказані кошти підлягають поверненню відповідачем.

Таким чином, вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути грошові кошти, отримані за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

У даному випадку суд звертається до категорії стандарту доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Обов`язковим в силу приписів ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Належними згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача згідно приписів ст. 129 ГПК України.

Крім цього, позивач просив суд у позовній заяві стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача під час розгляду справи по суті до закінчення судових дебатів повідомила про те, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи це, питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу буде розглядатися судом після подання представником позивача відповідної заяви.

Керуючись статтями 129,232-233,237-238,240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати банківську гарантію № 14197-21 від 05.11.2021, видану на підставі договору про надання гарантії № 14197-21 від 04.11.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» та Акціонерним товариством «Банк Альянс», такою, що не підлягає виконанню, на підставі вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» № 1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022.

3. Зобов`язати Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (вул. Кловський узвіз, 9/1 м. Київ, 01021; ) повернути грошові кошти в сумі 164 817,89 грн отримані за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (вул. Кловський узвіз, 9/1 м. Київ, 01021; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Спецзапчасть» (вул. Малишка, 9-В, м. Обухів, Київська область, 08700; ) 4 962,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Повне рішення складено 11.05.2023 року

Суддя Тимощенко О.М.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.