ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/354/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Пономар Є.А.

розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", м.Харків (адреса: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, 66)
до Фермерського господарства "Вікторія 777", с.Гнилиця (адреса: 62609, Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с.Гнилиця, вул.Центральна, буд.51)
про за участю представників: стягнення коштів
позивача - не з`явився;

відповідача - Сільченко Т.І. (адвокат, ордер АХ №1119349).

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/354/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" до Фермерського господарства "Вікторія 777" про стягнення коштів.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі №922/354/23 позов задоволено повністю, стягнуто з Фермерського Господарства «ВІКТОРІЯ 777» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Новаагро» проценти за користування грошовими коштами у розмірі 2113322,03 грн та 31699,83 грн судового збору.

Представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення.

В рішенні Господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 02.05.2023 року та встановлено позивачу строк - 5 днів для надання доказів понесених витрат.

19.04.2023 року через систему "Електронний суд" представник позивача надав до суду клопотання (вх.№9669) про стягнення судових витрат разом із доказами на підтвердження понесених витрат, в якому просить стягнути з ФГ «ВІКТОРІЯ 777» на користь ТОВ «ТБ «НОВААГРО» судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50250,00 грн.

28.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача (вх.10625) про зменшення судових витрат, в якому останній зазначає про неспівмірність та непропорційність заявлених витрат, оскільки розгляд даної справи ґрунтувався на стягненні проценти за користування грошовими коштами, в той час як стягнення суми основного боргу судом вже було розглянуто та постановлене рішення у справі №922/1116/22, тому справа базується на преюдиційних фактах, що значно спрощує підготовку документів у справі та зібрання доказів. Крім того, представник відповідача посилається на недоведеність представником позивача понесених витрат на правничу допомогу з урахуванням витраченого часу.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 02.05.2023 року не з`явився, раніше в поданому до суду клопотанні (вх.№9669) про стягнення судових витрат, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримувала раніше надану заяву про зменшення витрат на правничу допомогу та просив повністю відмовити в стягненні цих витрат.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані представником позивача на підтвердження понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.4 ст.244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про подання доказів адвокатських витрат після ухвалення рішення.

На виконання приписів ч.8 ст.129 ГПК України позивачем надіслано відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до чч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем надано до суду наступні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу: договір про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 року; додаткові угоди до договору про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 - №б/н від 30.06.2021 року, №б/н від 27.01.2023 року; ордер серія АХ №1091868 від 09.02.2022 року; акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 року.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатським об`єднанням "Лоу Уолвс" в особі Голови Крайз О.І. укладено договір про надання правничої правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 року, відповідно до якого адвокатське об`єднання виконувало роботи та надавало послуги у обсязі та порядку, встановленому за домовленістю сторін.

Відповідно до умов договору та додаткових угод адвокатом складено Акт приймання-передачі послуг від 18.04.2023 на загальну суму 50250,00 грн.

Згідно з п.4.4. договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість.

Відповідно до додаткової угоди №б/н від 27.01.2023 року до договору про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 року сторони визначили, що оплата наданих послуг здійснюється клієнтом протягом 60 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за договором.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг адвокатське об`єднання в особі адвоката Крайза О.І. надало наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ "ТБ "Новаагро" до ФГ "Вікторія 777" про стягнення процентів за користування грошовими коштами за договором поставки №1602П1 від 16.02.2022 року (аналіз судової практики, вивчення документів у справі) - витрачено часу 3 год. вартістю 20100,00 грн; складання відповіді на відзив, заперечення на заяву про забезпечення доказів, заява про збільшення позовних вимог - витрачено часу 1 год.30 хв. вартістю 10050,00 грн; участь у всіх засіданнях у справі №922/354/23 (4 засідання) - витрачено часу 3 год. вартістю 20100,00грн.

Позивач та адвокат підписали акт приймання-передачі наданих послуг від 18.04.2023, яким засвідчили, що адвокатське об`єднання "ЛОУ УОЛВС" виконало роботу та надало послуги на суму 50250,00 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у додатковій постанові від 21.01.2020 року по справі №904/1038/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.

Вибір форми та суб`єкта такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до чч.1,2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "Гімадуліна та інші проти України" від 10.12.2009, "Двойних проти України" від 12.10.2006, "Меріт проти України" від 30.03.2004, "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес,

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з процесуальним законодавством розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірний із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В своїй заяві про зменшення розміру судових витрат представник відповідача зазначала про неспівмірність та непропорційність заявлених витрат, оскільки розгляд даної справи ґрунтувався на стягненні процентів за користування грошовими коштами, в той час як стягнення суми основного боргу судом вже було розглянуто та постановлено рішення у справі №922/1116/22, тому справа базується на преюдиційних фактах, що значно спрощує підготовку документів у справі та зібрання доказів. Крім того, представник відповідача посилається на недоведеність представником позивача понесених витрат на правничу допомогу з урахуванням витраченого часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Суд зазначає, що саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частини восьмої ст.129 ГПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді, з огляду на наступне.

Здійснюючи розподіл витрат на правову допомогу суд враховує: чи змінювалася правова позиція сторін під час розгляду справи; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20 та у додатковій постанові від 16.03.2023 у cправі №927/153/22.

З матеріалів справи вбачається, що Господарським судом Харківської області розглядалась справа №922/1116/22 про стягнення з ФГ "ВІКТОРІЯ 777" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" суми основної заборгованості в розмірі 4184909,61 грн та постановлено рішення, що набрало законної сили, а справа №922/354/23, предметом якої є стягнення процентів за користування коштами, є похідною від справи №922/1116/22.

Отже правова позиція представника позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору за договором поставки №1602П1 від 16.02.2022 року, адвокат був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають, тому питання підготовки позову та інших документів у справі №922/354/23 не вимагало значних затрат часу, аналізу великого обсягу законодавства та судової практики.

Разом з тим, суд надає оцінку доводам відповідача про неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зазначає, що, дослідивши обсяг виконаних робіт представником позивача по наданню правової допомоги у даній справі, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу у сумі 50250,00 грн є завищеними та неспівмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим, вони не відповідають критерію реальності таких витрат, неминучості та розумності їхнього розміру.

Суд вважає необґрунтованими вимоги про стягнення 20100,00 грн як вартості за складання позовної заяви (3 години), оскільки справа не є складною та не вимагає значних затрат часу, з підстав викладених вище.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідним зменшити розмір заявлених вимог щодо складання позовної заяви до 1,5 год. в розмірі 10050,00 грн.

Щодо складання відповіді на відзив, заперечення на заяву про забезпечення доказів, заяви про збільшення позовних вимог, суд дійшов висновку про зменшення до 1 години в розмірі 6700,00 грн.

Крім того, позивач зазначає, що приймав участь в судових засіданнях та витратив 3 години часу, що складає 20100,00 грн.

При цьому судом встановлено, що позивач приймав участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції та загальна кількість витраченого часу в судових засіданнях складає 2 год 22 хв., отже пропорційно задоволенню підлягає 14874,00 грн.

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50250,00 не відповідає критеріям, що наведені у частині четвертій статті 126 ГПК України, суд вважає, що обґрунтований розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 31624,00 грн, що відповідає складності справи та витраченому часу.

Враховуючи викладене, надавши оцінку усім доданим до заяви доказам, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч.4 ст.126 ГПК України, враховуючи, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про те, що справедливими та співмірними є витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 31624,00 грн, які відповідно до вимог ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Частину заявлених до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 18626,00 грн суд вважає необґрунтованою та відмовляє в її стягненні з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача про розподіл витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 79, 80, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково заяву позивача про розподіл судових витрат.

Стягнути з Фермерського Господарства «ВІКТОРІЯ 777» (адреса: 62609, Харківська обл., Великобурлуцький р-н, с.Гнилиця, вул.Центральна, буд.51; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Новаагро» (адреса: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, буд.66; ) судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31624,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 12.05.2023

Суддя К.В. Аріт