ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 травня 2023 року Справа № 903/989/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" про забезпечення позову від 09.05.2023

у справі №903/989/22

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер", м. Волочинськ, Волочинський район, Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро", с. Дубове, Ковельский район, Волинська область

про стягнення 1169730,04 грн.,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" с. Дубове, Ковельский район, Волинська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер", м. Волочинськ, Волочинський район, Хмельницької області

про визнання договору поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022 недійсним,

(без виклику сторін),

в с т а н о в и в:

21.12.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 14.12.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" про стягнення 1169730,04 грн., з них: 856562,67 грн. суми основного боргу, 84923,50 грн. курсової різниці, 130727,30 грн. 15% штрафу, 4571,85 грн. 3 процентів річних, 75878,85 грн. пені, 17065,87 грн. суми інфляційного збільшення.

Ухвалою суду від 16.01.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

09.02.2023 від відповідача надійшла зустрічна позовна заява №19 від 06.02.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" про визнання договору поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022 недійсним.

Ухвалою суду від 22.02.2023 було прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" про визнання договору поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022 недійсним для спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" про стягнення 1169730,04 грн.; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом - №01/903/989/22; відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05.04.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.04.2023.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 20.04.2023 було оголошено перерву до 11.05.2023.

09.05.2023 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" надійшла заява про забезпечення позову від 09.05.2023, в якій товариство зазначає, що в провадженні Господарського суду Волинської області знаходиться справа №903/989/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" про стягнення 1169730,04 грн заборгованості за договором поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022 та просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: тип об`єкта - будівля телятник А-1, реєстраційний номер нерухомого майна - 221, загальна площа - 1553,2 кв.м, адреса: Волинська обл., Ковельський район, с.Дубове, провулок Колгоспний, 31, що належить відповідачеві за первісним позовом - ТзОВ "Сотік Агро".

У відповідності до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У справі №903/989/22 між сторонами існує спір щодо існування у відповідача за первісним позовом обов`язку сплатити кошти у розмірі 1169730,04 грн., в тому числі 856562,67 грн. заборгованості за переданий товар на підставі договору поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022.

У заяві про забезпечення позову позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" посилається на те, що 27.01.2023 відповідач відчужив земельну ділянку, кадастровий номер :41:010:0027, площею 0,518 га. На підтвердження цього подає копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 08.05.2023. Як зазначає ТзОВ "Вітагро Партнер", кошти після продажу вказаного майна відповідач позивачу не передавав.

Окрім цього, позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" звертає увагу, що Господарським судом Волинської області вже прийнято рішення у справі №903/951/22 від 14.03.2023, яким позовні вимоги задоволено у загальному розмірі 2712471,67 грн. та 40 687,08 грн. судового збору; ще один позов знаходиться в процесі розгляду господарського суду Волинської області за номером справи 903/965/22 про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 893918,19 грн.

Позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" у заяві стверджує, що відповідач на численні прохання позивача сплатити борг в добровільному порядку не реагує, а натомість вчиняє дії з умисного затягуванню термінів розгляду справ шляхом подання то зустрічних заяв про визнання договору поставки (який сторони виконали позивач - у повній мірі, а відповідач частково) недійсним, то апеляційних, то касаційних скарг (у порушенні яких суди вказаних інстанцій відмовляють відповідачеві).

Позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" вважає, що для попередження умисного створення відсутності майна у відповідача необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову на суму позовних вимог - 1169730,04 грн., шляхом накладення арешту на майно відповідача, оскільки у позивача є підстави вважати, що відповідач може відчужувати на користь третіх осіб своє майно та у разі невжиття заходів забезпечення позову це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши викладені заявником доводи та надані на підтвердження цих доводів докази, врахувавши наявність зв`язку між заявленим позивачем за первісним позовом заходом забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідача в межах заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність і адекватність, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача за первісним позовом, а саме: будівлю телятник А-1, реєстраційний номер нерухомого майна - 221, загальна площа - 1553,2 кв.м, адреса- Волинська обл., Ковельський р- н, с. Дубове, провулок Колгоспний, 31 в межах суми позову - 1169730,04 грн.

Між сторонами існує спір щодо сплати відповідачем за первісним позовом 1169730,04 грн., в т.ч. 856562,67 грн. заборгованості за договором поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" надав копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 08.05.2023, з якого вбачається, що 27.01.2023 (вже після відкриття провадження у справі - ухвала від 16.01.2023) відповідач за первісним позовом відчужив земельну ділянку, кадастровий номер :41:010:0027, площею 0,518 га, а кошти після продажу вказаного майна ТзОВ "Сотік Агро" не передавав.

Єдиним державним реєстром судових рішень підтверджується факт прийняття Господарським судом Волинської області рішення у справі №903/951/22 від 14.03.2023, яким позовні вимоги задоволено у загальному розмірі 2 712 471,67 грн. та 40 687,08 грн. судового збору.

Тобто, наявні обставини, які дають підстави сумніватися у можливості виконання судового рішення у випадку стягнення з відповідача 1169730,04 грн.

Оскільки предметом спору є стягнення з відповідача за первісним позовом 1169730,04 грн., в т.ч. 856562,67 грн. заборгованості за договором поставки, накладення арешту на грошові кошти відповідача за первісним позовом у такому розмірі здатне суттєво погіршити його майновий стан, у той час як накладення арешту на об`єкт нерухомого майна мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. Отже, обраний позивачем за первісним позовом вид забезпечення позову - накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022 у справі №908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 Господарського процесуального кодексу України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №904/1478/19, від 16.12.2019 у справі №904/3459/19 та від 28.05.2021 у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20).

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім цього, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Відповідно до ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи положення ст. 141 ГПК України, на час прийняття цієї ухвали відсутні відомості, достатні для припущення про ймовірність виникнення збитків у відповідача за первісним позовом, щодо якого вживаються заходи, та не вбачає необхідності вжиття зустрічного забезпечення, зокрема, за відсутності відповідного клопотання.

Відповідно до ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1). Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч.2). Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4).

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу за первісним позовом - Товариству з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро"(45031, Волинська область, Ковельський район, с. Дубове, провулок Колгоспний, буд. 4, ), а саме: будівлю телятник А-1, реєстраційний номер нерухомого майна - 221, загальна площа - 1553,2 кв.м, адреса- Волинська обл., Ковельський р- н, с.Дубове, провулок Колгоспний, 31, в межах суми позову - 1169730 грн. 04 коп.

3. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в порядку, встановленому ст. 145 ГПК України.

4. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

6. Строк пред`явлення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки - до 11.05.2026 року.

7. Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" (31200, Хмельницька область, Волочиський район, м. Волочиськ, вул. Котляревського, буд. 7, ).

8. Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" (45031, Волинська область, Ковельський район, с. Дубове, провулок Колгоспний, буд. 4, ).

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд в строки визначені ст. 256 ГПК України.

Оскарження ухвали про вжиття заходів забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала підписана 11.05.2023.

Суддя І. О. Якушева