РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2023Справа № 910/1441/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт Інжиніринг"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 5040955,74 грн.

за участі представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Балацький Я.А., самопредставництво

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Концепт Інжиніринг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення за договором поставки від 12.05.2021 № 53-121-01-21-10266 основного боргу в розмірі 4813240 грн., трьох процентів річних у розмірі 55070,72 грн., інфляційних втрат у розмірі 172645,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2022 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

21.02.2022 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 залишено без розгляду клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" про продовження строку на подання відзиву та про зобов`язання направити позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 464620 грн. основного боргу закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголосив, що строк оплати повного обсягу поставленого товару в розмірі суми ПДВ у договорі не встановлений, та позивач із відповідною вимогою до відповідача не звертався. При цьому, відповідач здійснив часткову оплату товару. Також відповідач навів заперечення проти розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.05.2021 між позивачем, як постачальником, та відповідачем (в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція»), як покупцем, укладено договір поставки №53-121-01-21-10266, за умовами якого позивач зобов`язався поставити, а відповідача прийняти і сплатити товар, найменування, обсяг та ціна якого зазначена в п.1.1. договору.

У пункті 3.1 договору визначено, що вартість товару за договором без врахування ПДВ - 4 052 700 грн., крім того ПДВ - 840 540 грн. Разом з урахуванням ПДВ - 4 883 240 грн.

Відповідно до пункту 3.2 договору оплата за товар, поставлений відповідно до п. 1.1. договору, здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1 договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).

Згідно з пунктом 12.1 договору останній вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє 12 місяців з дати укладення.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 4 863 240 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковою накладною № 9 від 28.05.2021 та товарно-транспортною накладною № 9 від 28.05.2021 на суму 514 620 грн. з ПДВ; видатковою накладною №15 від 30.06.2021 та товарно-транспортною накладною № 15 від 30.06.2021 на суму 3 834 000 грн. з ПДВ; видатковою накладною № 19 від 13.07.2021 та товарно-транспортною накладною № 19 від 4 13.07.2021 на суму 514 620 грн. з ПДВ.

Крім того, позивачем за кожним фактом поставки товару складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №4 від 28.05.2021 (зареєстровано 09.06.2021), №5 від 30.06.2021 (зареєстровано 14.07.2021), №4 від 13.07.2021 (зареєстровано 27.07.2021).

Відтак, позивач звернувся до відповідача з претензією від 30.11.2021 № 30/11 про погашення заборгованості в розмірі 4863240 грн. з ПДВ.

У відповіді від 11.01.2022 № 28-23/484 відповідач наголосив на несвоєчасній поставці позивачем товару та на тому, що строк оплати частини товару на суму ПДВ не настав.

Разом із цим, відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар, сплативши згідно з платіжним дорученням від 05.01.2021 №1024 грошові кошти в сумі 50 000 грн.

Також, під час розгляду справи в суді відповідачем сплачено згідно з платіжними дорученнями від 11.02.2022 № 3350 суму 10000 грн., від 15.02.2022 № 3518 суму 10000 грн. та 444620 грн. відповідно до виписки від 27.09.2022 із банківського рахунку відповідача в АТ «Ощадбанк».

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 27.04.2023 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 464620 грн. основного боргу закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відтак, залишок суми боргу відповідача перед позивачем за поставлений товар за договором поставки від 12.05.2021 № 53-121-01-21-10266 становить 4348620 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2022 у справі № 904/9192/21 повністю задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт Інжиніринг" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" про стягнення пені в розмірі 16 365,24 грн. за період з 01.07.2021 по 12.07.2021 року.

Як установлено в даному рішенні суду, товар Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" поставлений у повному обсязі, однак із простроченням, а саме: товар на суму 3 834 000 грн. поставлено 05.07.2021, тоді як строк поставки був до 30.06.2021, товар на суму 514 620 грн. поставлено 13.07.2021, проте строк поставки був до 10.07.2021 року.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу поставлено за договором поставки від 12.05.2021 № 53-121-01-21-10266 товар на загальну суму 4 863 240 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними та товарно-транспортними накладними.

Водночас, відповідач оплату поставленого товару здійснив не в повному обсязі та несвоєчасно, у зв`язку з чим за ним утворився борг у сумі 4348620 грн.

Одночасно судом прийнято до уваги, що позивач здійснив за кожним фактом поставки товару реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, кінцева з яких зареєстрована 27.07.2021 року.

У пред`явленій відповідачу претензії від 30.11.2021 № 30/11 позивач повідомляв відповідача про реєстрацію податкових накладних щодо спірної поставки товару та просив сплатити повну суму боргу в розмірі 4863240 грн. з ПДВ.

Отже, суд вважає доведеним настання строку оплати повної вартості товару, поставленого позивачем за видатковими накладними № 9 від 28.05.2021, №15 від 30.06.2021, № 19 від 13.07.2021 року.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 4348620 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача нараховані за період з 11.09.2021 по 26.01.2022 з урахуванням часткової оплати боргу три проценти річних у розмірі 55070,72 грн. та інфляційні втрати в розмірі 172645,02 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду з відповідача підлягає стягненню 172414,14 грн. інфляційних втрат, виходячи з сукупного індексу за спірний період 103,45253, а також 54671 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт Інжиніринг" задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт Інжиніринг" (50074, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 33, кв. 113; ідентифікаційний код 42924 (чотири мільйони триста сорок вісім тисяч шістсот двадцять) грн. основного боргу, 172414 (сто сімдесят дві тисячі чотириста чотирнадцять) грн. 14 коп. інфляційних втрат, 54671 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот сімдесят одну) грн. трьох процентів річних, а також 68635 (шістдесят вісім тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 57 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 08.05.2023 року.

Суддя К.В. Полякова