РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2023Справа № 910/13764/21
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС"

про стягнення 34 912, 22 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-ПОЛІС" про стягнення 34 912, 22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2021 відкрито провадження у справі №910/13764/21 та призначено судове засідання на 22.10.2021.

24.09.2021 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача отримано клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи.

24.09.2021 відділом діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 22.10.2021 представник позивача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання 22.10.2021 представник відповідача з`явився, просив суд задовольнити клопотання про призначення судової експертизи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, в яких встановити відповідні обставини неможливо.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

З огляду на те, що в процесі розгляду справи у суду виникли питання, які потребують спеціальних знань та мають суттєве значення для вирішення спору, з метою з`ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення судової експертизу.

Розглянувши клопотання відповідача, з урахуванням вище встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне на вирішення судового експерта винести :

Питання відповідача:

- Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Хюндай", реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.12.2020 року?

- Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу "Хюндай", реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.12.2020 року?

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

На підставі вищезазначеного, з урахуванням вимог постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, суд дійшов висновку щодо призначення судової експертизи, проведення якої доручає Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона (п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Таким чином, витрати по оплаті експертизи покладаються на Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Інтер - Поліс".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

У зв`язку з призначенням судом експертизи, провадження у справі №910/520/19 підлягає зупиненню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2021 призначено у справі №910/13764/21 судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових,6) .

07.07.2022 відділом діловодства суду від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України отримано повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Ухвалою суду від 11.11.2022 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 09.12.2022.

01.12.2022 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про проведення засідання без участі позивача.

Ухвалою суду від 09.12.2022 призначено судове засідання на 10.02.2023.

09.02.2023 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про розгляд справи без участі представника.

10.02.2023 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про призначення судової експертизи.

10.02.2023 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою суду від 13.02.2023 призначено розгляд справи на 10.03.2023.

09.03.2023 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про розгляд справи без участі представника.

В судове засіданні 10.03.2023 представники сторін не з?явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 відкладено розгляд справи на 28.04.2023.

28.04.2023 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 28.04.2023 представники сторін не з`явилися.

В судовому засіданні 28.04.2023 винесено рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд з`ясував наступне.

27 грудня 2020 року о 15 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_2 , керую автомобілем марки «Peugeo 307t» д.н.з. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 318 км + 600м, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу повністю контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, під час випередження не дотримався безпечного інтервалу та допустив бокове зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2021 справа №761/375/21.

Відповідно до Рахунку-фактури № СФ-00028 від 12.01.2021 р. ТОВ «АВЕРС-ЦЕНТР» з калькуляцією Audatex вартість відновлювального ремонту ТЗ «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_4 становить: 146 492,16 грн.

Позивачем було сплачено страхову відшкодування у розмірі 146992,16 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №ЦО00548 від 22.0.2021, №ЦО00549 від 22.01.2021.

Як вбачається із матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія марки «Peugeo 307t» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у відповідача, що підтверджується полісом №АР/1061358.

14.07.2021 відповідачем було частково сплачено на рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 100 509,67 грн.

09.02.2021 позивач надіслав на адресу відповідача заяву №1029/07-3.20.4301 про виплату страхового відшкодування.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що станом на день звернення до суду відповідачем не сплачено 28490,33 грн. страхового відшкодування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у розмірі 29490,33грн.

Позивач також просить стягнути із відповідача пеню в розмір 3717,72 грн, 3% річних в розмірі 739,33 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1964,84 грн.

Згідно ст. 36.5 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» за кожен день прострочення виплати страхового і відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Перевіривши розрахунок позивача пені, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3717,72 грн. пені підлягають задоволенню.

Частино 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 739,33 грн. - 3% річних та 1964,84 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2. Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ідентифікаційний код 19350062 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, ідентифікаційний код 36086124) страхове відшкодування в розмірі 28490 (двадцять вісім тисяч чотириста дев`яносто) грн. 33 коп., пеню в розмірі 3717 (три тисячі сімсот сімнадцять) грн. 72 коп., 3% річних в розмірі 739 (сімсот тридцять дев`ять) грн. 33 коп., інфляційні втрати в розмірі 1964 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 84 коп., судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.05.2023.

Суддя В.І. Мельник