ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.2023 Справа №905/187/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м.Дніпро

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій», м.Авдіївка, Донецька область

про стягнення 94636,40грн.

без виклику представників сторін

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості в сумі 94636,40грн., в тому числі: основний борг - 94098,38грн., 3% річних - 319,93грн., інфляційні втрати - 144,77грн. та пеня 73,32грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 24 від 28.11.2018 в частині оплати за поставлену електроенергію за період лютий - травень 2022 року.

Ухвалою від 06.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Копії ухвали від 06.03.2023 надіслані на офіційні електронні адреси сторін та вказана ухвала розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями.

Електронні примірники ухвали були доставлені на електронні скриньки позивача та відповідача 06.03.2023 згідно із відповідними довідками про доставку, сформованими в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду». Вказані довідки є документальним підтвердженням факту отримання (доставки) ухвали про відкриття провадження у справі Товариствами. Інформацій про зміну електронних адрес до суду не представлено та як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» іншої офіційної електронної адреси, окрім електронної адреси, на яку надісланий електронний примірник ухвали про відкриття провадження у справі - , в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі не зареєстрував.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі не відправлена судом відповідачеві на адресу у м.Авдіївка у зв`язку із відсутністю тимчасового обміну з відділенням поштового зв`язку у м.Авдіївка в умовах воєнного стану.

Згідно з положеннями частин 1, 7 статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно з абз. 2 частини 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, таке рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Виходячи з наведених правових положень, перебіг процесуального строку на подання відзиву розпочинається з наступного дня, після дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, підтвердженням якого (дня) є довідка про доставку судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

За приписами пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків, в тому числі на подання відзиву, до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Відповідно до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила РРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з п.3.1.7 Правил РРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

28.11.2018 між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» як постачальником, та ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №24 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі - Постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пункту 5.2. договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначається в заяві-приєднанні (пункт 5.5. договору).

Згідно з пунктом 5.7. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживчем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Пунктом 5.8. договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання якщо інше не встановлено в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (пункт 9.1. договору).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в часині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до поного виконання споживачем таких зобов`язань (пункт 13.1. договору).

Договір підписано представниками сторін.

Доказів подання заяв про припинення дії договору сторонами не надано, а отже він є діючим і приймається судом до уваги.

Відповідно до пункту 5.1. розділу 5 Додатку 2 до договору (далі - Індивідуальна комерційна пропозиція «Періодична») остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання здійснюється не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду.

Розмір попередньої оплати визначається на підставі прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий період, а у разі відсутності прогнозованих (заявлених) обсягів - за обсягом фактичного споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду, що передує даті видачі рахунку.

У пункті 6.1. розділу 6 Комерційної пропозиції визначено, що рахунок за фактично відпущену електричну енергію формується споживачем самостійно в сервісі "Особовий кабінет" з моменту реєстрації споживача в сервісі не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу у день подання споживачем звіту не пізніше трьох робочих днів з дати завершення розрахункового періоду у відповідному центрі обслуговування, якщо клієнт не є користувачем сервісу «Особистий кабінет».

У разі неотримання рахунку споживачем в центрі обслуговування або у сервісі «Особовий кабінет», постачальник на четвертий робочий день після закінчення розрахункового періоду направляє рахунок клієнту на ел.адресу споживача, зазначену в заяві-приєднанні (в такому випадку датою отримання рахунку вважається дата направлення постачальником ел.листа). У разі відсутності інформації про ел.адресу споживача, постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом, поштою (в такому випадку датою отримання рахунку споживачем вважається третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач).

Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Згідно з пунктом 8.1. розділу 8 Комерційної пропозиції у разі, якщо споживач порушив терміни оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, до дати повної оплати, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Відповідно до пункту 11.2 Комерційної пропозиції, договір на умовах даної Комерційної пропозиції укладається на строк один календарний місяць та вважається продовженим на кожен наступний календарний місяць, якщо постачальник не відмовиться від його пролонгації в зв`язку з порушенням споживачем умов п.5.1. цієї Комерційної пропозиції.

На виконання вказаних умов договору позивачем здійснювалось постачання електричної енергії у період лютий-травень 2022 року на загальну суму 320665,59грн., на підтвердження чого до позовної заяви додані акти про прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2022 року від 28.02.2022, за березень 2022 року від 31.03.2022, за квітень 2022 року від 30.04.2022, за травень 2022 року від 31.05.2022, та сформовані рахунки за спожиту електричну енергію за період лютий-травень 2022 року (№24 за лютий 2022 року від 03.03.2022 на суму 228708,10грн., №24 за березень 2022 року від 06.04.2022 на суму 22800,40грн., №24 за квітень 2022 року від 05.05.2022 на суму 65644,44грн., №24 за травень 2022 року від 03.06.2022 на суму 3492,65грн.).

Акти та рахунки були направлені споживачу на його офіційну електронну адресу , а саме: акт та рахунок за лютий 2022 року направлений 13.08.2022, акти та рахунки за березень, квітень, травень 2022 року - 09.01.2023. На підтвердження направлення цих документів відповідачу позивачем надано скріншот з ел.поштової скриньки за 13.08.2022 та за 09.01.2023 про їх направлення на електронну поштову скриньку відповідача.

Відповідач у порушення умов договору та Комерційної пропозиції до нього своїх зобов`язань по оплаті фактично отриманої та спожитої електричної енергії не виконав у повному обсязі.

Оплату спожитої електричної енергії відповідач провів частково, сплативши борг за розрахунковий період лютий 2022 року в сумі 113724,84грн.

Матеріали справи містять виписки по особовому рахунку за 10.02.2022, за 22.02.2022, відповідно до яких відповідачем на рахунок позивача перераховано грошові кошти у сумі 113724,84грн., а саме:

10.02.2022 - 63 724,84грн. (платіжний документ від 10.02.2022 №7804 з призначенням платежу «попередня плата за електроенергію за лютий 2022 згідно рах. №70/24 від 04.01.2022 за договором №24),

22.02.2022 - 50 000,00грн. (платіжний документ від 22.02.2022 №7884 з призначенням платежу «попередня плата за електроенергію за лютий 2022 згідно рах. №70/24 від 04.01.2022 за договором №24).

Крім того згідно з доданими до позовної заяви платіжними дорученнями відповідачем було перераховано позивачу 126991,66грн., а саме:

- 29063,63грн. згідно з платіжним дорученням №7583 від 17.01.2022 з призначенням платежу «попередня плата за електроенергію за січень 2022 згідно рах. №70/24 від 24.12.2021 за договором №24),

- 50000,00грн. згідно з платіжним дорученням №7637 від 21.01.2022 з призначенням платежу «попередня плата за електроенергію за січень 2022 згідно рах. №70/24 від 04.01.2022 за договором №24),

- 47928,03грн. згідно з платіжним дорученням №7656 від 25.01.2022 з призначенням платежу «попередня плата за електроенергію за січень 2022 згідно рах. №70/24 від 04.01.2022 за договором №24).

Згідно розрахунку ціни позову, доданого до позовної заяви, оплати за 31.01.2022 у сумі 112 842,27грн. віднесена позивачем в рахунок оплати фактично спожитого обсягу на наступний розрахунковий період - за зобов`язанням лютого 2022 року та оплати за 10.02.2022 у розмірі 63 724,84грн., за 22.02.2022 у сумі 50000,00грн. (всього 226567,21грн.) віднесені позивачем в рахунок оплати фактично спожитого обсягу за зобов`язанням лютого 2022 року.

За твердженнями позивача, не сплаченим залишився борг за зобов`язанням лютого 2022 року у розмірі 2140,89грн. (228 708,10грн. - 226567,21грн.), за зобов`язанням березня 2022 року - 22800,40грн., за зобов`язанням квітня 2022 року - 65664,44грн., за зобов`язанням травня 2022 року - 3492,65грн., загальний розмір 94098,38рн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» заборгованості в сумі 94636,40грн., в тому числі: основний борг - 94098,38грн., 3% річних - 319,93грн., інфляційні втрати - 144,77грн. та пеня 73,32грн.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам суду виходить з такого:

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, всилу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір від 28.11.2018 є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з частиною 1, 3 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Підпунктами 4.3, 4.12 п.4 Правил РРЕЕ, передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 5.7. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживчем.

На виконання умов договору позивачем сформовано рахунки за спожиту електроенергію №24 за лютий 2022 року від 03.03.2022, №24 за березень 2022 року від 06.04.2022, №24 за квітень 2022 року від 05.05.2022, №24 за травень 2022 року, у яких вказано об`єм спожитої ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» електричної енергії, зокрема у лютому 2022 року - 47273кВт*год, тариф, суму без ПДВ та з ПДВ, загальну суму до сплати 228708,10грн., у березні 2022 року - 4616кВт*год, тариф, суму без ПДВ та з ПДВ, загальну суму до сплати 22800,40грн., у квітні 2022 року - 13333кВт*год, тариф, суму без ПДВ та з ПДВ, загальну суму до сплати 65664,44грн., у травні 2022 року - 707кВт*год, тариф, суму без ПДВ та з ПДВ, загальну суму до сплати 3492,65грн.

Пунктами 3.1.6, 3.1.9 глави 3.1 розділу ІІІ ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; 5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; 6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі. За наявності боргу в розмірі більшому ніж вартість електричної енергії, спожитої протягом двох попередніх місяців, електропостачальник (крім постачальника універсальних послуг та постачальника «останньої надії») має право розірвати договір про постачання електричної енергії згідно з його умовами, якщо інше не передбачено умовами договору (комерційною пропозицією). Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до п.п.2.1.1, 2.1.5, 2.3.1, 2.5.3 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс) комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку (далі - АКО) та здійснюється постачальником послуг комерційного обліку (далі - ППКО) відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку. Учасники ринку мають право вільного вибору ППКО. Послуги комерційного обліку надаються на договірних засадах. ППКО зобов`язані: 1) зареєструватися в АКО як ППКО із зазначенням функціональної ролі та доменів обліку; 2) за наявності АС ППКО зареєструвати її в АКО та укласти (у ролі ОДКО та АТКО) з АКО договір про інформаційну взаємодію на ринку електричної енергії; 3) укладати договори про надання послуг комерційного обліку та про інформаційну взаємодію в передбачених цим Кодексом випадках та в межах своєї відповідальності; 4) контролювати та підтримувати технічний стан ЗКО в ТКО відповідно до договорів, укладених з учасниками ринку; 5) після запровадження Датахабу формувати та передавати АКО та іншим ППКО електронні документи з даними щодо переліку та параметрів ТКО, для яких вони надають послуги комерційного обліку. До дати запровадження Датахабу відповідні дані передаються оператору системи та за запитом АКО; 6) формувати та передавати АКО, а також іншим учасникам ринку та ППКО електронні документи з даними комерційного обліку згідно з цим Кодексом, Правилами ринку та Правилами роздрібного ринку; 7) забезпечити можливість для АКО або його уповноважених представників виконувати перевірки їх діяльності; 8) дотримуватись вимог цього Кодексу та інших нормативно-правових актів і нормативних документів, що регламентують функціонування ринку електричної енергії; 9) ППКО, які зареєстровані в АКО за спрощеною процедурою, на виконання функціональної ролі ОЗД мають укласти договір інформаційної взаємодії з ППКО або оператором системи, що виконує функціональну роль ОДКО у відповідній області обліку; 10) надавати АКО інформацію та пояснення, а також за дорученням АКО здійснювати заходи щодо вирішення суперечок з питань комерційного обліку електричної енергії; 11) забезпечити надання послуг комерційного обліку електричної енергії замовникам у терміни, передбачені цим Кодексом або договором; 12) отримувати оплату виключно за фактично виконані роботи та надані послуги комерційного обліку відповідно до укладеного договору.

Пунктами 8.6.1, 8.6.7, 8.6.8 глави 8.6 розділу VIII та п.9.14.1 глави 9.14 розділу IX Кодексу передбачено, що зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору. Зчитування показів (збір даних) з лічильників у не побутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку. Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

Згідно розділу 3 комерційної пропозиції до договору визначено, зокрема, ТОВ "ДТЕК Донецькі електромережі" є оператором системи розподілу (передачі) в межах належності електромереж. У заяві-приєднання оператором системи розподілу вказано ТОВ "ДТЕК Донецькі електромережі".

У листі від 15.02.2023 №67/2196-вих АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на запит позивача від 13.02.2023 №24/752 щодо споживача ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» (), повідомило, що фактичний обсяг розподіленої електричної енергії згідно договору за послуги з розподілу електричної енергії №24 від 01.01.2019 за лютий 2022 року - 47273кВт*год, березень 2022 року - 4616 кВт*год, квітень 2022 року - 13333кВт*год, травень 2022 року - 707 кВт*год. Лист підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій Шашацькою К.Г. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 21.02.2023.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що факт споживання відповідачем електроенергії у лютому 2022 року в обсязі 47273кВт*год, у березні 2022 року в обсязі 4616 кВт*год, у квітні 2022 року в обсязі 13333кВт*год та у травні в обсязі 707кВт*год підтверджений матеріалами справи.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Як зазначено вище, відповідно до пункту 5.7. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживчем.

У пункті 6.1. розділу 6 Комерційної пропозиції визначено, що рахунок за фактично відпущену електричну енергію формується споживачем самостійно в сервісі "Особовий кабінет" з моменту реєстрації споживача в сервісі не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу у день подання споживачем звіту не пізніше трьох робочих днів з дати завершення розрахункового періоду у відповідному центрі обслуговування, якщо клієнт не є користувачем сервісу «Особистий кабінет».

У разі неотримання рахунку споживачем в ентрі обслуговування або у сервісі «Особовий кабінет», постачальник на четвертий робочий день після закінчення розрахункового періоду направляє рахунок клієнту на ел.адресу споживача, зазначену в заяві-приєднанні (в такому випадку датою отримання рахунку вважається дата направлення постачальником ел.листа). У разі відсутності інформації про ел.адресу споживача, постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом, поштою (в такому випадку датою отримання рахунку споживачем вважається третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач).

Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Акти приймання-передавання товарної продукції та рахунки були направлені споживачу на його офіційну електронну адресу , а саме: акт та рахунок за лютий 2022 року направлений 13.08.2022, акти та рахунки за березень, квітень, травень 2022 року - 09.01.2023. На підтвердження направлення цих документів відповідачу позивачем надано скріншот з поштової скриньки за 13.08.2022 та 09.01.2023 про їх направлення на електронну поштову скриньку відповідача.

Доказів повідомлення позивача про зміну чи неактуальність адреси електронної поштової скриньки відповідача для комунікацій матеріали справи не містять. Згідно пункту 7.1 договору та пункту 6.1 комерційної пропозиції передбачено інформування відповідача засобами електронного зв`язку на електронну адресу вказану ним.

Акти приймання-передавання товарної продукції складено постачальником в односторонньому порядку. Акт за лютий 2022 року підписаний та скріплений печаткою з боку підприємства позивача. Акти за березень, квітень, травень 2022 року підписано кваліфікованим електронним підписом представника позивача.

Приймаючи до уваги викладені умови оплати, остаточний розрахунок за лютий 2022 року повинен бути здійснений відповідачем не пізніше 19.08.2022, за березень, за квітень, за травень 2022 року - 16.01.2023.

Відповідачем не надано доказів оскарження вказаних у рахунках позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Як і не заперечується факт отримання відповідачем на електронну адресу вищезгаданих актів приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунків за спожиту електроенергію по особовому рахунку №24 за період лютий-травень 2022 року, отже відповідач одержував вищезгадані акти та рахунки, та знав про виникнення обов`язку зі своєчасної та повної оплати вартості за спожиту електроенергію.

Суд зазначає, що процедура оскарження даних ОСР та ППКО щодо обсягів споживання електричної енергії передбачена кодексом комерційного обліку електричної енергії, однак відповідач не надав до суду доказів оскарження зазначених відомостей.

При цьому, як встановлено судом та зазначено вище, відповідачем було сплачено борг за розрахунковий період лютий 2022 року в сумі 113724,84грн.

Так як вказано позивачем у тексті позовної заяви та визначено у розрахунку ціни позову, доданого до позовної заяви, оплата за 31.01.2022 у сумі 112 842,27грн. віднесена позивачем в рахунок оплати фактично спожитого обсягу на наступний розрахунковий період - за зобов`язанням лютого 2022 року та оплати за 10.02.2022 у розмірі 63 724,84грн., за 22.02.2022 у сумі 50000,00грн. (всього 226567,21грн.) віднесені позивачем в рахунок оплати фактично спожитого обсягу за зобов`язанням лютого 2022 року.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності прострочення сплати боргу у повному розмірі перед позивачем. Розмір заявленої позивачем до стягнення заборгованості в сумі 94098,38грн. відповідачем не спростовано, заперечень щодо факту порушення строків оплати не висловлено. Таким чином, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг за договором підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задовленні повністю.

Окрім суми основного боргу, позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 319,93грн., інфляційні втрати в сумі 144,77грн. та пеня в сумі 73,32грн.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Аналогічні положення закріплені і в статтях 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні статті 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини 2 статті 551 ЦК України).

Пунктом 5.8. договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання якщо інше не встановлено в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Згідно з пунктом 8.1. розділу 8 Комерційної пропозиції у разі, якщо споживач порушив терміни оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, до дати повної оплати, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов договору, позивачем за прострочення оплати, виставленого йому рахунку на оплату спожитої електричної енергії за лютий 2022 року, нараховано за лютий місяць прострочення пеню в сумі 73,32грн. Нарахування проведено за період з 22.08.2022 по 15.09.2022 на суму боргу 2140,89грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем при розрахунку вірно визначено період прострочення, враховано, що оплата рахунка постачальника в даному випадку має бути здійснена споживачем у строк не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка і прострочення оплати розпочинається з наступного дня, в який мала б бути здійснена така оплата. Проведений розрахунок є арифметично вірним та позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню повністю.

За приписами статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в сумі 319,93грн. за прострочення оплати, виставленого йому рахунку на оплату спожитої електричної енергії за лютий, березень, квітень, травень 2022 року, інфляційні втрати в сумі 144,77грн. за прострочення оплати, виставленого йому рахунку на оплату спожитої електричної енергії за лютий 2022 року.

Розрахунок 3% річних проведено:

- за період з 22.08.2022 по 23.02.2022 на суму боргу 2140,89грн. за прострочення оплати, виставленого рахунку на оплату спожитої електричної енергії за лютий 2022 року;

- за період з 17.01.2023 по 23.02.2023 на суму боргу 22800,40грн. за прострочення оплати, виставленого рахунку на оплату спожитої електричної енергії за березень 2022 року;

- за період з 17.01.2023 по 23.02.2023 на суму боргу 65644,44грн. за прострочення оплати, виставленого рахунку на оплату спожитої електричної енергії за квітень 2022 року;

- за період з 17.01.2023 по 23.02.2023 на суму боргу 3492,65грн. за прострочення оплати, виставленого рахунку на оплату спожитої електричної енергії за травень 2022 року.

Розрахунок інфляційних витрат проведено за період 01.09.2022 по 31.01.2023 на суму боргу 2140,89грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем при розрахунках вірно визначено періоди прострочення, враховано, що в даному випадку оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка і прострочення оплати розпочинається з наступного дня, в який мала б бути здійснена така оплата. Проведені розрахунки є арифметично вірними та позовні вимоги в цій частині підлягаж задоволенню повністю.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро до відповідача Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій», м.Авдіївка, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 94636,40грн., в тому числі: основний борг - 94098,38грн., 3% річних - 319,93грн., інфляційні втрати - 144,77грн. та пеня 73,32грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський завод металевих конструкцій» (86060, Донецька область, місто Авдіївка, вулиця Маяковського, будинок 94; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, місто Дніпро, вулиця Массаковського Володимира, будинок 7; ) заборгованість в сумі 94636,40грн., в тому числі: основний борг - 94098,38грн., 3% річних - 319,93грн., інфляційні втрати - 144,77грн. та пеня 73,32грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2147,20грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 15.05.2023.

Суддя М.О. Лейба