ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1133/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпром-Маш", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 15 293,99 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 6 425,00 грн., що складають суму заборгованості за договором № 378 від 02.01.2020 про надання послуг пропускного режиму, 464,99 грн. - річних, 5 703,41 грн. - пені та 2 700,59 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 378 від 02.01.2020 про надання послуг пропускного режиму в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

У межах визначеного законом строку, сторонам була надана можливість скористались своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.03.2023 відкрито провадження у справі № 904/1133/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 21.02.2022, ухвала суду від 08.03.2023 фактично була надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку лише 24.03.2023.

Станом на 02.05.2023 конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем листа з ухвалою суду та повернення його до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто, є власною волею відповідача.

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг пропускного режиму в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

02.01.2020 Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод іменні О.М.Макарова» (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техпром-Маш» (далі - відповідач, замовник) був укладений договір № 378 про надання послуг пропускного режиму, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню послуг пропускного режиму працівникам замовника на об`єкт, розташований за адресою: м. Дніпро, пр-кт О. Поля, 46, силами команди ВВО № 146 ДП "ВО ПМЗ ім. О.М.Макарова".

Згідно з частиною 1 статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.2. договору замовник зобов`язався:

- дотримувати усі правила пропускного режиму;

- сплачувати виконавцеві вартість послуг з пропускного режиму;

- самостійно отримувати рахунки і акти виконаних послуг;

- підписувати і повертати акти виконаних послуг за 5 днів після отримання;

- у разі неповернення акту виконаних послуг в зазначений термін, послуги вважаються прийнятими і підлягають сплаті згідно договору.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що сума оплати в місяць складає без ПДВ 1 070,83 грн, ПДВ 214,17 грн. Всього за місяць 1 285,00 грн., що визначається протоколом узгодження договірної ціни (додаток 1). Загальна сума договору за рік складає без ПДВ 12 849,96 грн., ПДВ 2 570,04 грн., всього з ПДВ - 15 420,00 грн.

Відповідно до п. 5.2. договору плату за поточний місяць замовник перераховує на підставі підписаного акту виконаних послуг до 10 числа місяця, що йде за звітнім.

На підставі протоколу узгодження договірної ціни замовник, в особі директора ТОВ «Техпром-Маш» В. Кляутіна та виконавець, в особі заступника генерального директора ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова» В. Сербіна дійшли згоди про величину договірної ціни на здійснення послуги по пропускному режиму, - сума оплати за місяць складає без ПДВ 1 070,83 грн., ПДВ 214,17 грн. Загальна сума складає 1 285,00 грн. за місяць.

Відповідний протокол складений в двох екземплярах і є невід`ємною частиною договору.

Даний протокол засвідчено печатками та підписано сторонами без заперечень.

Згідно з п. 7.1. договір набуває чинності з 01.01.2020 і діє по 31.12.2020.

На виконання умов договору позивач надав відповідачеві послуги по забезпеченню пропускного режиму робітникам ТОВ "Техпром-Маш" на об`єкт, розміщений за адресою: пр. О.Поля,46, що підтверджується залученими до матеріалів справи актами виконаних послуг за загальний період з червня 2020 по жовтень 2020 (а.с. 16-20).

22.12.2022 позивачем направлено на адресу відповідача платіжні вимоги-доручення № о-0050 від 30.06.2020, № о-0058 від 31.07.2020, № о-0066 від 31.08.2020, № о-0072 від 30.09.2020 та № о-0080 від 31.10.2020 на загальну суму 6 425,00 грн. та акти виконаних послуг за загальний період з червня 2020 по жовтень 2020 за спірним договором, що підтверджується залученими до матеріалів справи описом вкладення у цінний лист, накладною № 443 та фіскальним чеком (а.с. 21-25).

Вказані акти виконаних послуг підписані лише з боку виконавця - ДП "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова".

Доказів виконання зобов`язання щодо повернення підписаних актів наданих послуг відповідач не надав, у зв`язку з чим надані послуги відповідно до п. 2.2. спірного договору вважаються прийнятими.

Позивач звертався до відповідача з претензією № 157/п-14 від 16.04.2021 про погашення заборгованості, на підтвердження чого останнім долучено до матеріалів справи докази її надсилання (а.с. 10-12).

Відповідачем претензія залишена без належного реагування.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає про те, що відповідач у визначений п. 5.2. спірного договору термін за надані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 6 425,00 грн., що й стало причиною виникнення спору.

Вимоги, заявлені позивачем, підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за надані послуги в сумі 6 425,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми основного боргу слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач заявив до стягнення з відповідача річні у розмірі 464,99 грн. за загальний період прострочення з 11.07.2020 по 31.01.2023 та інфляцію грошових коштів в сумі 2 700,59 грн. за загальний період прострочення з липня 2020 по листопад 2022.

Під час здійснення перевірки розрахунків річних судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 11.07.2020 по 31.01.2023 в сумі 461,06 грн.

Розрахунок інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до вимог діючого законодавства, а отже, вказана сума підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обов`язку сплатити неустойку.

Пунктом 3.3. договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг, замовник сплачує пеню у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 11.07.2020 по 14.04.2021 в сумі 5 703,41 грн.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Під час здійснення перевірки розрахунків пені судом встановлено, що позивач не врахував положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» відповідно до статті 3 якого сума пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 11.07.2020 по 14.04.2021 в сумі 377,14 грн.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпром-Маш" (49101, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, б. 46, кв. 109, ) на користь Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ) 6 425,00 грн. - основного боргу, 461,06 грн. - річних; 2 700,59 грн. - інфляції грошових коштів, 377,14 грн. - пені, 1 748,58 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 08.05.2023

Суддя І.Ф. Мельниченко