ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.05.2023 Справа № 914/1112/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., за участю секретаря судового засідання Пришляк М.С., розглянув у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», м. Київ,

до відповідача: Приватного підприємства «СПЕЦАВТОГІДРОБУД», м. Стрий,

про: стягнення заборгованості за договором будівельного підряду.

представники сторін:

від позивача: Кунинець Н.Є.;

від відповідача: Урумян А.Л.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до Приватного підприємства «СПЕЦАВТОГІДРОБУД» про стягнення заборгованості за договором будівельного підряду.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ПП «Спецавтогідробуд», а саме нежитлові приміщення цокольного поверху під індексами 30-3, 30-4 у будинку під літерою «А-3», загальна площа (кв.м.): 30.7, опис: нежитлові приміщення цокольного поверху: приміщення під індексом 30-3 площа 29.4 кв.м, приміщення під індексом 30-4 площа 1.3 кв.м, за адресою Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, будинок 95 в межах суми 8 612 043,48 грн; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Київ та Севастополь державним адміністраціям, акредитованим суб?єктам, нотаріусам та органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно: державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно; накладення арешту на грошові кошти ПП «Спецавтогідробуд» у сумі ціни позову, що знаходяться на рахунках, відкритих у АТ «Райффайзен Банк» та ПАТ «Кредобанк».

Подана заява обґрунтована тим, що як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень ПП «Спецавтогідробуд» є відповідачем у декількох судових процесах. Також тим, що відносно колишнього керівника ПП «Спецавтогідробуд» порушено ряд кримінальних справ, по яких обвинувальні акти передані до суду. Також позивач зазначає, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 23.08.2022 у справі №442/6322/21 накладено арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху під індексами 30-3, 30-4 у будинку під літерою «А-3», загальна площа (кв.м.): 30.7, опис: нежитлові приміщення цокольного поверху: приміщення під індексом 30-3 площа 29.4 кв.м, приміщення під індексом 30-4 площа 1.3 кв.м, за адресою Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, будинок 95. Вважає, що численні судові провадження відносно відповідача, наявність кримінальних проваджень відносно колишнього директора відповідача та вже існуюче обтяження на нерухоме майно свідчить про те, що матеріальний стан відповідача на момент виконання рішення суду у даній справі може суттєво зменшитись внаслідок задоволення вимог інших позивачів та звернення стягнення на майно/кошти відповідача по іншим судовим справам, що утруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі та потягне за собою неможливість фактичного виконання судового рішення у даній справі.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні. Роблячи такий висновок, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 2 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019 у справі №908/685/18, п.14 постанови від 15.01.2019 у справі №915/870/18.

Предметом спору у справі № 914/1112/23 є, зокрема, вимога позивача про стягнення коштів.

Обставини щодо наявності заборгованості є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт наявності боргу не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Суд зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також забезпечення можливості реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Всупереч зазначеному, заявником не наведено будь-яких фактичних обставин, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Крім того наявність судових справ де ПП "СПЕЦАВТОГІДРОБУД" виступає відповідачем та порушення ряду кримінальних справ щодо керівника підприємства не можуе слугувати підставою для забезпечення позову. Крім того на майно, яке перебуває у власності відповідача та яке просить забезпечити позивач вже накладено арешт.

Таким чином, наведені заявником обставини, як підстави для застосування заходів забезпечення позову, не відповідають принципам обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також не доводять імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Заявник не надав суду доказів, які б підтверджували припущення позивача щодо того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову містить лише посилання на те, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, а обгрунтування покладені в основу такої заяви не можуть бути достатніми для таких висновків.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що питання обґрунтованості заявлених позовних вимог буде предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. А відтак, вони не можуть бути покладені в основу вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Відкласти підготовче судове засідання на 22.05.2023 на 11:15 год.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені чинним ГПК України.

Суддя Горецька З.В.