РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023Справа № 910/3329/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй сіті»

про стягнення 110 000,79 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй сіті» про стягнення 110 000,79 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов Договору оренди № А00104836 від 10.02.2021, з огляду на що просить суд стягнути з відповідача 110 000,79 грн, з яких: 44 480,79 грн вартість орендованого обладнання, 36 720,00 грн заборгованість з орендної плати та 28 800,00 грн неустойки.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 22 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна» (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Строй сіті» (орендар, відповідач) укладено Договір оренди № А00104836 від 10.02.2021 (Договір) відповідно до п .1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (надалі по тексту - Обладнання), яке є об`єктом власності Орендодавця. Орендар використовує отримане за цим Договором Обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього Договору. Орендар зобов`язується повернути обладнання на визначених цим Договором умовах.

Відповідно до п. 2.1. Договору орендна плата за користування Обладнанням розраховується на підставі розцінок Орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному Додатку до цього Договору, який є невід`ємною частиною даного договору. Орендна плата розраховується Орендодавцем і підлягає оплаті Орендарем з дати підписання Сторонами акту прийому - передачі обладнання в оренду та до дати підписання Сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (оренди).

Згідно п.п. 3.1. та 3.1.1. Договору орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до Договору або рахунку, виставленого Орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Сторони погодили, що рахунки на оплату, які сформовані Орендодавцем та направлені або можуть бути направлені з його електронної пошти ; Орендарю є належною підставою для проведення Орендарем оплати за цим Договором.

Сторони щомісячно, у строк до 7 календарного дня місяця наступного за звітним, підписують Акти виконаних робіт (наданих послуг) (п. 3.5. Договору).

У пункті 3.5.1. Договору визначено, що акти виконаних робіт направляються через програмний комплекс «М.Е. Dос», або поштовим відправленням у разі відсутності у Орендаря можливості отримувати акти виконаних робіт через програмне забезпечення. Орендар зобов`язаний підписати наданий акт та передати підписаний примірник акту Орендодавцю протягом 5-ти днів з моменту його отримання або надати вмотивовану відмову від підписання акту. У разі: неотримання Орендарем в поштовому відділенні листа з актами виконаних робіт, днем отримання актів вважається день повернення їх з поштового відділення отримувача на адресу відправника, та /або у разі не надання Орендарем Орендодавцю відповідного акту або вмотивованої відмови від акту виконаних послуг у встановлений цим договором строк, акт виконаних робіт вважається підписаним та погодженим між сторонами, та підлягає оплаті Орендарем без заперечень, а Орендодавець має право робити бухгалтерський і податковий облік за своїми даним, а також здійснити передбачені законодавством дії по формуванню податкового зобов`язання.

У п. 4.1. Договору узгоджено, що початок перебігу строку оренди кожної одиниці Обладнання, зазначеного у відповідному Додатку та Акті передачі, до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі Обладнання за Актом передачі.

У пункті 4.3. Договору сторони погодили, що термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному і не забрудненому стані. У випадку часткового повернення обладнання, орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

У п. 5.1. сторони дійшли згоди, що Орендодавець передає Орендарю Обладнання згідно відповідного Додатку (Акту передачі), на своєму складі в технічно справному робочому стані, попередивши про всі особливі властивості Обладнання, а також обов`язок використання лише за цільовим призначенням та факт заборони передачі його третім сторонам. Факт передачі кожної одиниці Обладнання засвідчується підписанням уповноваженими представниками Сторін Акту передачі, який засвідчує дату передачі конкретної одиниці Обладнання Орендарю та інші умови, які Сторони вважають необхідними при підписанні Акту передачі.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Дослідивши зміст Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди майна.

Судом встановлено, що Орендодавець передав Орендареві об`єкти оренди, що підтверджується актами передачі обладнання у тимчасове користування від 10.02.2021 №5508 (вартість оренди обладнання 140,00 грн/доба), від 10.02.2021 №85 (вартість оренди обладнання 140,00 грн/доба), від 19.02.2021 №181 (вартість оренди обладнання 320,00 грн/доба, вартість обладнання 44 480,79 грн) та №2 від 12.04.2021 (вартість оренди обладнання 540,00 грн/доба). Зазначені акти підписані сторонами та скріплені відтисками їх печаток.

Орендодавцем виставлено Орендарю рахунки на оплату №2624 від 17.04.2021 на суму 4 200,00 грн, №3901 від 28.05.2021, №2622 від 17.04.2021, №3899 від 28.05.2021, №2964 від 27.04.2021.

Також, Орендодавцем складено акти повернення обладнання з тимчасового користування до акту передачі обладнання №0 від 11.02.2021 (час початку оренди - 10.02.2021, час закінчення оренди - 24.06.2021), №8 від 11.02.2021 (час початку оренди - 10.02.2021, час закінчення оренди - 24.06.2021) та №2 від 12.04.2021 (час початку оренди - 12.04.2021, час закінчення оренди - 27.04.2021), від підпису яких Орендар відмовився.

Орендодавцем складено та направлено Орендарю акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №2403 від 30.04.2021 на суму 4 200,00 грн, №2401 від 30.04.2021 на суму 9 600,00 грн, №2162 від 27.04.2021 на суму 4 320,00 грн, №2898 від 31.05.2021 на суму 9 920,00 грн, №2899 від 31.05.2021 на суму 4 340,00 грн, №2900 від 31.05.2021 на суму 4 340,00 грн.

Позивачем вказано, що з урахуванням ненадходження від Орендаря на рахунок Орендодавця станом на 31.05.2021 відповідної 100% передплати за користування обладнанням понад встановлені терміни та непогодження сторонами наступних термінів оренди, терміни оренди закінчились 31.05.2021.

Як зазначено в позовній заяві, орендоване обладнання було повернуто частково лише 24.06.2021 та 27.04.2021, у свою чергу, обладнання згідно Акту передачі обладнання у тимчасове користування №2 від 12.04.2021 вартістю 44 480,79 грн повернуто не було.

Орендодавець направив орендарю повідомлення (вимогу) за договором оренди від 11.02.2023, в якому вимагав виконати взяті на себе зобов`язання за Договором оренди, негайно повернути обладнання (вишку варіант 1,2х2,0 (з+1), вис.5,1; 4 шт. вартістю 44480,79 з вартістю оренди обладнання 320,00 грн/доба на строк 30 діб з 19.02.2021 по 21.03.2021 згідно Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 19.02.2021) та повністю погасити заборгованість по орендній платі та повідомив, що у випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди, Орендодавець заявляє про відмову від прийняття обладнання.

Однак, як зазначає позивач, відповідач майно у визначений строк не повернув та не сплатив заборгованість.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди № А00104836 від 10.02.2021, з огляду на що просить суд стягнути з відповідача 110 000,79 грн, з яких: 44 480,79 грн вартість орендованого обладнання, 36 720,00 грн заборгованість з орендної плати та 28 800,00 грн неустойки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено Договір № А00104836 від 10.02.2021 відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець передає орендареві за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності

Матеріалами справи підтверджується, що орендодавцем передано орендареві об`єкти оренди за актами передачі обладнання у тимчасове користування, у свою чергу, відповідачем повернуто лише частину орендованого майна, що вбачається з відповідних актів повернення обладнання.

Так, в матеріалах справи відсутні докази повернення обладнання - вишки варіант 1,2х2,0 (з+1), вис.5,1; 4 шт. вартістю 44480,79 грн з вартістю оренди обладнання 320,00 грн/доба.

Також, судом було встановлено, що позивачем нараховано відповідачу оренду плату у сумі 36 720,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунками на оплату.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність доказів щодо наявності у відповідача поважних причин не підписання актів наданих послуг №2403 від 30.04.2021, №2401 від 30.04.2021, №2162 від 27.04.2021, №2898 від 31.05.2021, №2899 від 31.05.2021, №2900 від 31.05.2021 у встановлений в Договорі строк, суд прийшов до висновку, що роботи (послуги) на загальну суму 36 720,00 грн прийняті відповідачем без зауважень.

Відтак суд, враховуючи п. 3.1. Договору дійшов висновку, що строк оплати наданого в оренду майна за вказаними вище актами є таким, що настав.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 36 720,00 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, у зв`язку з чим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у розмірі 36 720,00 грн, а відтак, задоволення позовних вимог у цій частині.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості не повернутого майна відповідно до акту від 19.02.2021 №181 яка складає 44 480,79 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Також статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

При цьому під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються; вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Відсутність хоча б одного із цих елементів унеможливлює настання відповідальності у вигляді зобов`язання з відшкодування збитків.

Згідно п. 4.4. Договору, при намірі орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого сторонами терміну оренди орендар не здійснив оплату наступної оренди, обладнання повинно бути повернуте орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди або з моменту отримання вимоги від орендодавця про повернення обладнання. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінчення терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право: самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання, і т.п. на підставі наданого рахунку орендодавця; або відмовитись від прийняття обладнання, про що зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінчення терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право, зокрема, відмовитись від прийняття обладнання, про що зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання. Повернення обладнання здійснюється у зв`язку із закінченням терміну оренди або за письмовою вимогою Орендодавця у випадках передбачених даним Договором. Повернення обладнання засвідчується сторонами шляхом підписання Акту повернення обладнання з тимчасового користування. (п.5.6. Договору)

Орендар повинен повернути обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору та/або в Акті передачі, або зазначений у вимозі Орендодавця про повернення Обладнання строк, у визначених Договором випадках. (п.5.7. Договору)

Відповідно до п.5.7.1. Договору якщо обладнання за цим Договором було передано в оренду на невизначений строк, Орендар повинен повернути його Орендодавцю протягом 2 діб після отримання вимоги Орендодавця про повернення Обладнання. Вимога про повернення обладнання має бути направлена цінним листом з описом вкладення на адресу Орендаря та копія відправлено на електронну адресу Орендаря. У випадку не отримання в поштовому відділені листа з вимогою про повернення обладнання, днем отримання вимоги вважається день направлення вимогу на електронну пошту Орендаря.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази повернення майна позивачу, що було передано відповідачу за актом від 19.02.2021 №181.

Відтак, відповідач повинен відшкодувати позивачу збитки, яких останній зазнав у зв`язку з втратою частини переданого відповідачу майна за Договором вартістю 44 480,79 грн.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також п. 4.4. Договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 44 480,79 грн збитків.

Позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі подвійної плати за найм обладнання відповідно до актів від 10.02.2021 №5508, від 10.02.2021 №85 та від 19.02.2021 №181 за період з 01.06.2021 по 24.06.2021 у сумі 28 800,00 грн (140 грн/доб. +140 грн/доб. +320 грн/доб.) х 24 доб. х 2).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Відповідно до п. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до п. 7.2. Договору за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті передачі обладнання в тимчасове користування або Додатку до Договору Орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки.

Позивач зазначає, що в порядку застосування норм п. 4.4 Договору, з урахуванням ненадходження від орендаря на рахунок орендодавця станом на 31.05.2021 відповідно 100% передплат за користування обладнанням понад встановлені терміни та непогодження сторонами наступних термінів оренди, терміни оренди обладнання закінчились 31.05.2021 (остання дата надання послуг згідно актів наданих послуг), відтак, відповідач має сплатити позивачу неустойку в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди у розмірі 28 800,00 грн.

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено правильно, визначений позивачем період нарахування та база нарахування є обґрунтованими, а вимоги про стягнення 28 800,00 грн неустойки, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй сіті» (03028, місто Київ, вулиця Саперно-слобідська, будинок 8, офіс 302; ідентифікаційний код: 38865891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна» (04073, місто Київ, вулиця Куренівська, будинок 18, офіс 7-Б; ідентифікаційний код: 41668417) 36 720 (тридцять шість тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп. основного боргу, 28 800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) грн 00 коп. неустойки, 44 480 (сорок чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн 79 коп. збитків та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева