РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023Справа № 910/151/23
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «УКРВУГІЛЛЯ» (01001, місто Київ, вул.Трьохсвятительська, будинок 11, офіс 19)
до за участю проТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» (01001, місто Київ, вул.Прорізна (Шевченківський р-н), будинок 12-А) Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача Приватного підприємства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСПОРТНО-ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» (01011, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ЛЄСКОВА, будинок 1-А, офіс 2) стягнення збитків у розмірі 535 093 грн. 00 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «УКРВУГІЛЛЯ» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення збитків у розмірі 535 093 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його обов`язків за Договором поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року, у зв`язку з чим Позивач поніс збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/151/23, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

10.02.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22.02.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 року залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Приватне підприємство «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСПОРТНО-ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» (01011, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ЛЄСКОВА, будинок 1-А, офіс 2).

28.03.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву на адресу третьої особи.

29.03.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи надійшли пояснення по справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.01.2023 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду поштових конвертів, у зв`язку з відсутністю адресатів, надісланих на адреси сторін.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Державного підприємства «УКРВУГІЛЛЯ» є 01001, місто Київ, вул.Трьохсвятительська, будинок 11, офіс 19, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» є 01001, місто Київ, вул.Прорізна (Шевченківський р-н), будинок 12-А.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/151/23 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси Сторін, зазначені на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Сторони мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

31.08.2022 року між Державним підприємством «УКРВУГІЛЛЯ» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» (Постачальник) було укладено Договір поставки вугілля №10-22/ЕН, відповідно до умов якого Постачальник зобов?язується поставити (передати) у власність Покупця Вугілля в строки, у кількості, асортименті і з якісними характеристиками, по реквізитах та цінах, погодженими Сторонами в цьому Договорі та Специфікаціях до нього. (а.с.10-22)

Згідно з п.2.1 Договору вугілля постачається рівномірно добовими обсягами протягом періоду поставки залізничним транспортом на умовах FCA (залізнична станція відправлення) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, з урахуванням умов, положень та застережень, передбачених у цьому Договорі, за реквізитами Покупця або Вантажоодержувача, вказаними у цьому Договорі тa Специфікаціях до нього.

Мінімальна норма відвантаження - 1 (один) напіввагон. (пп.2.1.3 Договору)

Сторони обумовлюють, що під датою відвантаження розуміється дата вказана у відбитку штампа залізничної станції відправлення «Укрзалізниці» на залізничній пакладній (квитанції), що свідчить про приймання вантажу до перевезення. (пп.2.1.4 Договору)

У п.2.3 Договору зазначено, що Сторони дійшли згоди, що вартість провізної плати та додаткових зборів за перевезення вугілля від залізничної станції відправлення до залізничної станції призначення (згідно з розміром залізничного тарифу для вагонів парку залізниць, який встановлений в «Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов?язані з ними послуги», затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв?язку України від 26 березня 2009 року №317), а також витрати на оплату експедиційних послуг сплачує Покупець. За погодженням Сторін Постачальник може оплатити вартість доставки Перевізнику при умові доставки вугілля до залізничної станції призначення у вагонах Перевізника. У такому випадку Покупець компенсує оплачену Постачальником вартість доставки.

Відповідно до п.2.4 Договору Постачальник або Вантажовідправник інформує Покупця (Вантажоодержувача) про виконання щодобового графіка відвантаження вугілля не пізніше 18 (вісімнадцятої) години поточної доби шляхом надання Покупцю інформації швидкодіючими електронними засобами зв?язку (згідно письмових вказівок покупця) про фактичну кількість відвантаженого вугілля за поточну добу.

Згідно з п.2.9 Договору вугілля вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем з дати, яка збігається із датою відвантаження визначеної відповідно до п. 2.1.4. Усі ризики втрати або пошкодження Вугілля (або його частини) переходять від Постачальника до Покупця з дати прийняття його Покупцем на залізничній станції відправлення. Право власності на Вугілля від Постачальника до Покупця переходить після підписання та скріплення печатками обома Сторонами Договору відповідних актів приймання-передачі вугільної продукції. На підставі даних кількості та якості Вугілля, що зазначені у відповідних Актах звіряння кількості та якості, Постачальник з дотриманням розділу 4 цього Договору складає, підписує зі свого боку та надає Покупцю два примірника Акту приймання-передачі вугільної продукції.

Постачальник повинен здійснювати відвантаження (постачання) Вугілля рівномірними партіями (частинами) протягом встановленого строку постачання. (п.2.10 Договору)

Специфікаціями №1 від 31.08.2022 року, №2 від 08.09.2022 року до Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року Сторони узгодили найменування товару, кількість - 100000 тон й 4000 тон, якість ціну, умови постачання, строк постачання: 01.09.2022 - 15.10.2022 й 08.09.2022 - 15.10.2022 відповідно. (а.с.23-26)

В рамках виконання умов Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року Державне підприємство «УКРВУГІЛЛЯ» просило Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» у вересні 2022 року відкрити план перевезень на постачання вугільного концентрату, а саме листом №0759/04 від 31.08.2022 року - в обсязі 50000 тон з урахуванням недопущення простою вагонів не більше 24 вагонів на добу; листом №0769/04 від 01.09.2022 року - в обсязі 25000 тон; листом №0786/04 від 08.09.2022 року - в обсязі 4000 тон; листом №0811/04 від 19.09.2022 року - в обсязі 10000 тон. (а.с.28-31)

Листом №0831/04 від 26.09.2022 року Позивач повідомив Відповідача, що станом на 26.09.2022 року вантажовідправником ДП «ВК «Краснолиманська» відвантажено вугілля в кількості 50,2 тис.тон вантажоодержувачам, з метою планування організації перевезень та своєчасної сплати залізничного тарифу просив його на адресу надати щодобовий графік відвантаження в періоди: з 26.09.2022 р. по 30.09.2022 р., з 01.10.2022 р. по 15.10.2022 р. (а.с.32)

Листом №0850/04 від 28.09.2022 року Позивач просив Відповідача повідомити щодо подальшого відвантаження вугілля по реквізитах підприємства. (а.с.33) У відповідь на який останній листом №01/250922 від 25.09.2022 року, який був отриманий Позивачем за вх. №0448 від 29.09.2022 р., повідомив, що енергетичний концентрат відвантажуватиметься виключно з ЦЗФ «Мирноградська» , а 3Ф «Краснолиманська» буде використовуватися в свою чергу виключно для виробництва та відвантаження коксівного вугільного концентрату. (а.с.35)

Листом №0853/04 від 29.09.2022 року Позивач просив Третю особу вагони, які були подані під навантаження на ст. Родинська задіяти під навантаження по ст. Добропілля та ст. Родинська. (а.с.34)

В свою чергу, 10.03.2021 року між Державним підприємством «УКРВУГІЛЛЯ» (Клієнт) та Приватним підприємством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСПОРТНО-ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» (Експедитор) було укладено Договір транспортного експедирування №Е-10/03/21, згідно з яким Експедитор зобов?язується організувати відповідно до заявок Клієнта транспортно-експедиторські послуги, пов?язані з перевезенням вантажів в залізничному рухомому складі - у власних / орендованих піввагонах, які включають в себе вартість організації перевезення / плату за користування вагонами експедитора і/або винагороду експедитора. (а.с.48-55)

У період з 29.09.2022 року по 07.10.2022 року станцією Родинська Донецької залізниці складені акти загальної форми №№667, 668, 669, 670, 671, 672, 673, 674, 675, 678, 679, 680, 681, 682, 685, 686, 689, 690, 695 внаслідок затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, час початку затримки вагонів 23.09.2022 р., час закінчення затримки вагонів 07.10.2022 р. (а.с.57-75)

Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензію №0968/06 від 24.10.2022 р. з вимогою відшкодувати збитки за понаднормове користування вагонами на станції відвантаження «Родинська» та залізничний тариф зі станції Родинська до станції Удачна та станції Добропілля на загальну суму в розмірі 535 093 грн. 00 коп., до якої додано платіжне доручення №892 від 14.10.2022 р. на суму 5000000 грн. 00 коп. (а.с.36-37)

Листом №0985/06 від 25.10.2022 р. Державне підприємство «УКРВУГІЛЛЯ» надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» в доповнення до претензії №0968/06 від 24.10.2022 р. рахунки на оплату №431 від 13.10.2022 р. на суму 496000 грн. 00 коп., №432 від 13.10.2022 р. на суму 39093 грн. 84 коп., акти відшкодування вартості доставки вугілля. (а.с.38-42)

У відповідь на претензію Відповідач листом №01/09112022 від 09.11.2022 року сума претензії ДП «УКРВУГІЛЛЯ» у розмірі: 535 093,00 грн з ПДВ становить не суму заподіяних конкретною обставино ДП «УКРВУГІЛЛЯ» збитків, а загальну суму, сплачену ДП «УКРВУГІЛЛЯ» за отримані від ПП «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСОРТНО - ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» послуги з надання вагонів, які згідно положень п. 2.3. Договору зобов?язаний сплачувати саме Покупець - ДП «УКРВУГІЛЛЯ». Відповідач зазначив, що з боку ДП «УКРВУГІЛЯ» наявний факт самоправної та самовільної подачі вагонів до визначеного Договором місця їх завантаження вугіллям без попередньо узгодженого Сторонами часового та щодобового графіку завантаження вугілля з метою створення штучних обставин спричинення збитків ДП «УКРВУГІЛЛЯ» та їх подальшого стягнення з ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙЛИНГ», а тому відмовив у задоволенні претензії. (а.с.43-47)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що внаслідок недотримання Відповідачем узгодженого плану перевезення вугілля здійснення відвантаження вугілля нерівномірно, зупинення відвантаження вугілля, що є порушенням п.2.10 Договору, Позивач поніс додаткові витрати у вигляді плати за користування вагонами у зв`язку з простоєм вагонів на коліях загального користування в очкуванні навантаження з вини Постачальника у розмірі 496 000 грн. 00 коп. та залізничний тариф зі станції Родинська до станції Удачна та станції Добропілля у розмірі 39093 грн. 84 коп. За таких підстав, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» на його користь збитки у розмірі 535 093 грн. 00 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами Договору та Міжнародних правил тлумачення торгових термінів в редакції Інкотермс-2010 за умовами поставки FCA, на Відповідача покладений обов?язок передати під завантаження вугілля у обсязі 100 тис. тон у період з 01.09.2022 по 15.10.2022. Належним виконанням зобов?язання з поставки вугілля, при цьому, є передача його перевізнику Позивача. Обов?язок щодо вибору перевізника, укладення з ним договору та врегулювання питань кількості необхідного транспорту для перевезення, строків перевезення, а також обов?язок щодо здійснення оплати перевізнику покладався на Позивача, так само як і всі додаткові витрати, які виникли під час передачі товару та його перевезення. Жодних додаткових угод, специфікацій, планів або інших документів, які б визначали кількість вугілля, які мав відвантажувати Відповідач на добу або кількість вагонів, які Відповідач мав навантажувати за добу Сторонами не визначено. Сторонами також не встановлено та не врегульовано добову кількість вагонів, яку мало бути поставлено під завантаження. Автоматизована система «МЕСПЛАН», на яку посилається Позивач, не є «списком узгодженого плану заявок на подачу вагонів під навантаження», як це зазначає Позивач, а використовується з метою планування перевезень вантажів. Крім того, в позовній заяві Позивач вказує, що «починаючи з 26.09.2022 Відповідач в односторонньому порядку зупинив відвантаження вугілля ... що спричинило накопичення порожніх вагонів в кількості 102 одиниць на коліях загального користування в очікуванні подачі під навантаження», проте згідно з актів загальної форми (Форма ГУ-23) затримка вагонів почалось з 23.09.2022 та кількість вагонів поступово збільшувалась. Тобто, незважаючи на те, що кількість навантажених вагонів за добу була меншою за кількість вагонів, які Позивач направляв на станцію під завантаження, Позивач продовжував направляти вагони під завантаження у більшій кількості, що спричинило їх накопичення на станції, а як наслідок - додаткові витрати Позивача. В даному випадку наявна неузгодженість дій Позивача та перевізника, оскільки останній не повідомив завчасно Позивача про наявність скупчення вагонів на під?їзних коліях загального користування та про простій вагонів, які очікують завантаження понад встановлений строк. Крім того, незважаючи на те, що Позивач вказує у позовній заяві, що Відповідачем було порушено умови Договору та зупинено поставку, жодних документів на підтвердження відповідних тверджень не надано. Відповідачем поставка не припинялась, а поставка вугілля здійснювалась до 22.10.2022, що підтверджується актами приймання-передачі вугілля, підписаними між Сторонами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «УКРВУГІЛЛЯ» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 29.09.2022 року по 07.10.2022 року станцією Родинська Донецької залізниці складені акти загальної форми №№667, 668, 669, 670, 671, 672, 673, 674, 675, 678, 679, 680, 681, 682, 685, 686, 689, 690, 695 внаслідок затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, час початку затримки вагонів 23.09.2022 р., час закінчення затримки вагонів 07.10.2022 р. (а.с.57-75)

Згідно з частиною першою статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Судом встановлено, що 10.03.2021 року між Державним підприємством «УКРВУГІЛЛЯ» (Клієнт) та Приватним підприємством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСПОРТНО-ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» (Експедитор) було укладено Договір транспортного експедирування №Е-10/03/21, згідно з яким Експедитор зобов?язується організувати відповідно до заявок Клієнта транспортно-експедиторські послуги, пов?язані з перевезенням вантажів в залізничному рухомому складі - у власних / орендованих піввагонах, які включають в себе вартість організації перевезення / плату за користування вагонами експедитора і/або винагороду експедитора. (а.с.48-55)

Відповідно до п.2.3.3 Договору Клієнт зобов`язаний завчасно інформувати Експедитора про переадресування вантажів із зазначенням найменування вантажу, номерів вагонів, номерів накладних, кількості тон в кожному вагоні, станції та залізниці первинного призначення, найменування первинного вантажовідправника, найменування нової станції і залізниці нового призначення, найменування та поштової адреси нового вантажоодержувача, а також сплатити всі виграти за переадресування і, при необхідності, здійснити доплату за перевезення вантажу в вагонах, які переадресовані.

Згідно з п.2.3.15 Договору Клієнт зобов`язаний у випадках затримки вагонів з вини Клієнта на місцях загального користування, при передачі вагонів власнику колій не загального користування, при їх здачі перевізнику, в інших випадках, що тягнуть за собою додатковий простій вагонів, в разі пошкодження або втрати вагонів і їх частин, у випадках самовільного використання вантажовідправником / вантажоодержувачем вагонів для зберігання вантажів, а також в інших випадках, брати участь в оформленні актів загальної форми, комерційних актів, актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25 і інших первинних документів або ініціювати ці дії, а також оплатити Експедитору всі витрати, пов?язані з такою затримкою, пред?явлені залізницею і підтверджені документально. При виникненні даних ситуацій негайно інформувати про них Експедитора телефонним зв?язком та направляти за допомогою електронного зв?язку оформлені документи (акти), з подальшим наданням Експедитору оригіналів таких документів.

У п.3.1 Договору передбачено, що Клієнт для організації перевезень вантажів і для відшкодування витрат Експедитора здійснює авансові платежі. Авансові платежі повинні бути здійснені не менш ніж за 3 днів до початку здійснення перевезень. Розмір авансових платежів визначається виходячи з очікуваного (запланованого) обсягу перевезень, інших послуг та витрат Експедитора, які плануються на протязі 3 днів надання послуг. У випадку, якщо на дату прибуття вагонів за заявкою Клієнта на станцію навантаження Клієнтом не буде здійснено оплата за перевезення. Експедитор має право призупинити виконання своїх обов?язків щодо організації перевезення вантажів. При цьому Клієнт сплачує Експедитору всі витрати, пов?язані з затримкою/простоєм цих вагонів на станції навантаження, нараховані залізницю, а також плату за користування власними/орендованими вагонами у розмірі 500,00 грн., в т.ч. ПДВ, за кожний вагон за добу з дати прибуття вагону на станцію навантаження до дати відправлення вагону з цієї станції. При цьому неповна доба рахується за повну. Розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України - гривні.

Додатковою угодою №61 від 09.09.2021 року до Договору транспортного експедирування №Е-10/03/21 від 10.03.2021 року Сторони доповнили п.2.3.15 договору наступного змістом: «у випадках затримки (простою) вагонів з вини клієнта на місцях загального користування Клієнт сплачує експедитору плату за користування вагоном за весь час такої затримки (із розрахунку 40 грн., в т.ч. ПДВ, за кожний вагон за годину) згідно актів загальної форми про затримку вагонів». (а.с.54)

На виконання умов Договору транспортного експедирування №Е-10/03/21 від 10.03.2021 року Позивач Заявкою №0762/04 від 31.08.2022 року просив Приватне підприємство «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСПОРТНО-ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» організувати транспортно - експедиторське обслуговування зі станції Родинська Донецької залізниці у період з 01.09.2022 р. по 30.09.2022 р. з кількістю 30 вагонів на добу.

Листом №28/09 від 28.09.2022 року Третя особа зазначила, що на коліях загального користування по станції Родинська Дон.зал. три доби простоюють власні напіввагони, надані ПІПІ «ЄТЛЦ» в рамках укладеного Договору транспортно-експедиційного обслуговування №E-10/03/21 від 10.03.2021p. для організації перевезення вантажу ДП «УКРВУГІЛЛЯ» (вантажовідправник ДП ВП «Краснолиманська»), кількість напіввагонів, що простоюють на коліях загального користування в очікуванні подачі під навантаження становить 102 одиниці, та ще 120 одиниць напіввагонів прямують на адресу зазначеного вантажовідправника. А тому просив повідомити план-графік навантаження власних напіввагонів, наданих ПП «ЕТЛЦ» по ст. Родинська, або запропонувати навантаження даного рухомого складу по іншим підприємствам, які відвантажують вугілля по Донецькій залізниці задля мінімізації витрат на переадресацію та додаткові збори по цим вагонам.

Листом №0853/04 від 29.09.2022 року Позивач просив Третю особу вагони, які були подані під навантаження на ст. Родинська задіяти під навантаження по ст. Добропілля та ст. Родинська. (а.с.34)

На виконання умов Договору транспортного експедирування №Е-10/03/21 від 10.03.2021 року між Державним підприємством «УКРВУГІЛЛЯ» та Приватним підприємством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСПОРТНО-ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» складені та підписані Акти наданих послуг за жовтень 2022 р. №11 від 13.10.2022 р. (плата за користування вагонами) на суму 496 000 грн. 00 коп., №12 (витрати за організацію перевезення вантажів у вересні 2022 р.) на суму 39 093 грн. 84 коп., а Позивачем в свою чергу було сплачено на користь Третьої особи грошові кошти у загальному розмірі 535 093 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням №892 від 14.10.2022 р. (а.с.37), про що не заперечували представники Позивача й Третьої особи у поданих заявах по суті спору.

Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензію №0968/06 від 24.10.2022 р. з вимогою відшкодувати збитки за понаднормове користування вагонами на станції відвантаження «Родинська» та залізничний тариф зі станції Родинська до станції Удачна та станції Добропілля на загальну суму в розмірі 535 093 грн. 00 коп., до якої додано платіжне доручення №892 від 14.10.2022 р. на суму 5000000 грн. 00 коп. (а.с.36-37)

Листом №0985/06 від 25.10.2022 р. Державне підприємство «УКРВУГІЛЛЯ» надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» в доповнення до претензії №0968/06 від 24.10.2022 р. рахунки на оплату №431 від 13.10.2022 р. на суму 496000 грн. 00 коп., №432 від 13.10.2022 р. на суму 39093 грн. 84 коп., акти відшкодування вартості доставки вугілля. (а.с.38-42)

У відповідь на претензію Відповідач листом №01/09112022 від 09.11.2022 року сума претензії ДП «УКРВУГІЛЛЯ» у розмірі: 535 093,00 грн з ПДВ становить не суму заподіяних конкретною обставино ДП «УКРВУГІЛЛЯ» збитків, а загальну суму, сплачену ДП «УКРВУГІЛЛЯ» за отримані від ПП «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТРАНСОРТНО - ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» послуги з надання вагонів, які згідно положень п. 2.3. Договору зобов?язаний сплачувати саме Покупець - ДП «УКРВУГІЛЛЯ». Відповідач зазначив, що з боку ДП «УКРВУГІЛЯ» наявний факт самоправної та самовільної подачі вагонів до визначеного Договором місця їх завантаження вугіллям без попередньо узгодженого Сторонами часового та щодобового графіку завантаження вугілля з метою створення штучних обставин спричинення збитків ДП «УКРВУГІЛЛЯ» та їх подальшого стягнення з ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙЛИНГ», а тому відмовив у задоволенні претензії. (а.с.43-47)

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач просив суд стягнути з Відповідача збитки у розмірі 535 093 грн. 00 коп.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно зі статтею 16 ЦК України, є відшкодування збитків.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

В силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на Позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, предмет спору та обставини справи, Суд зазначає, що для застосування такого виду відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов`язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов`язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Тобто, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. В свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

При зверненні до суду Позивач зазначав, що внаслідок недотримання Відповідачем узгодженого плану перевезення вугілля здійснення відвантаження вугілля нерівномірно, зупинення відвантаження вугілля, що є порушенням п.2.10 Договору, Позивач поніс додаткові витрати у вигляді плати за користування вагонами у зв`язку з простоєм вагонів на коліях загального користування в очкуванні навантаження з вини Постачальника у розмірі 496 000 грн. 00 коп. та залізничний тариф зі станції Родинська до станції Удачна та станції Добропілля у розмірі 39093 грн. 84 коп.

Згідно з п.2.1 Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року вугілля постачається рівномірно добовими обсягами протягом періоду поставки залізничним транспортом на умовах FCA (залізнична станція відправлення) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, з урахуванням умов, положень та застережень, передбачених у цьому Договорі, за реквізитами Покупця або Вантажоодержувача, вказаними у цьому Договорі тa Специфікаціях до нього.

Мінімальна норма відвантаження - 1 (один) напіввагон. (пп.2.1.3 Договору)

Постачальник повинен здійснювати відвантаження (постачання) Вугілля рівномірними партіями (частинами) протягом встановленого строку постачання. (п.2.10 Договору)

Специфікаціями №1 від 31.08.2022 року, №2 від 08.09.2022 року до Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року Сторони узгодили найменування товару, кількість - 100000 тон й 4000 тон, якість ціну, умови постачання, строк постачання: 01.09.2022 - 15.10.2022 й 08.09.2022 - 15.10.2022 відповідно. (а.с.23-26)

Суд звертає увагу, що умовами Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року Сторонами не було узгоджено кількості вагонів з вугіллям, яку Відповідач мав відвантажувати на добу, а лише зазначено про рівномірне відвантаження (постачання) Вугілля рівномірними партіями (частинами) протягом встановленого строку постачання у п.2.10 Договору з урахуванням загальної кількості вугілля, що передбачено Специфікаціями №1 від 31.08.2022 року, №2 від 08.09.2022 року до Договору.

Правила перевезень вантажів, затверджені Наказом Міністерства транспорту України 09.12.2002 №873, визначають порядок планування перевезень вантажів залізницями в усіх видах сполучень, а також обліку виконання планів.

Передача замовлень на перевезення вантажовідправниками та їх узгодження залізницею здійснюється через автоматизовану систему "МЕСПЛАН" (далі - АС МЕСПЛАН). (п.1.4 Правил)

Згідно з договором про організацію перевезень не пізніше 12 днів до початку наступного місяця відправник надає залізниці відправлення місячне замовлення на перевезення вантажів за формою ГУ-12 або формою ГУ-12К (додатки 1 і 2) через АС МЕСПЛАН або на електронному носії у формі, сумісній з АС МЕСПЛАН, із зазначенням обсягів перевезень у вагонах (контейнерах) і тонах. Замовлення оформляється окремо для кожної номенклатури вантажу (додаток 3), для кожної станції відправлення. (п.2.1 Правил)

У п.2.3 Правил передбачено, що планування перевезень вантажів у власних або орендованих вагонах здійснюється відправниками за окремими замовленнями (форма ГУ-12) незалежно від того, належать ці вагони відправникові, одержувачу чи оператору. Замовлення на перевезення вантажів у власних вагонах, що не належать відправнику, погоджуються з власником вагонів. Якщо оператор виконує функції відправника, то замовлення на перевезення вантажів надаються оператором. У разі необхідності за заявкою відправника, наданою не пізніше 3 діб до дня навантаження, перевезення можуть бути здійснені у вагонах парку залізниці замість запланованих власних (орендованих). Зміна запланованих перевезень у вагонах парку залізниць на перевезення у власних вагонах здійснюється з дозволу залізниці на підставі заяви відправника, наданої не пізніше трьох діб до дня навантаження, за погодженням з власником вагонів.

На підтвердження здійснення Відповідачем планування перевезень вантажів у системі АС МЕСПЛАН Позивачем подано скріншот з архіву списку узгодження, в якому міститься інформація про станції відправлення - призначення, найменування вантажовідправника, експедитора, кількість тон та кількість вагонів, проте з вказаного доказу взагалі не вбачається, що вантажовідправником є саме Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ», а завантаження здійснювалось саме за Договором поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року. (а.с.56)

Крім того, на підтвердження направлення на адресу Відповідача вимоги щодо здійснення відвантаження вугільного концентрату по 30-35 вагонів на добу Позивачем до відповіді на відзив було долучено листи №0799/04 від 12.09.2022 р., №0808/04 від 14.09.2022 р. (а.с.159-160)

Відповідно до п.8.9 Договору товаросупровідні документи, та інші документи, складені в рамках цього Договору, підписані або засвідчені повноважними представниками Сторін, засвідчені печаткою та передані електронним зв?язком (e-mail) мають повну юридичну силу до моменту обміну паперовими оригіналами, підтверджують права та обов?язки сторін, можуть бути подані в судові інстанції в якості належних доказів і не можуть заперечуватись Стороною, від імені якої вони були відправлені.

Оригінали документів повинні бути надіслані/передані однією Стороною іншій протягом 7-ти робочих днів після надсилання їх електронною поштою в один із таких способів: рекомендованим поштовим відправленням Укрпошта; відправленням через відділення служби доставки «Нова пошта», або іншої прийнятної для Сторін служби; власноруч з обов?язковою фіксацією на копії пакету документів факту отримання документів представником іншої Сторони, дати отримання та особи, що отримала. (п.8.9.1 Договору)

Проте, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження надсилання вказаних листів Позивачем на адресу Відповідача електронним зв?язком (e-mail) та/або поштовим відправленням через відділення прийнятної для Сторін служби й отримання листів №0799/04 від 12.09.2022 р., №0808/04 від 14.09.2022 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» з урахуванням того, що Відповідачем не підтверджено жодним чином факт їх отримання. Враховуючи викладене, Суд не приймає до уваги листи №0799/04 від 12.09.2022 р., №0808/04 від 14.09.2022 р. Позивача на підтвердження погодження Відповідачем здійснення відвантаження вугільного концентрату по 30-35 вагонів на добу.

З урахуванням викладеного, Суд зазначає, що умовами Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року, а також іншими доказами у справі не підтверджено погодження Сторонами здійснення відвантаження Відповідачем вугільного концентрату в кількості 30-35 вагонів на добу у вересні 2022 року з урахуванням того, що умовами спірного Договору передбачено здійснення поставки у період по 15.10.2022 року.

При цьому, Суд звертає увагу, що умовами Договору транспортного експедирування №Е-10/03/21 від 10.03.2021 року передбачено, що Клієнт зобов`язаний завчасно інформувати Експедитора про переадресування вантажів із зазначенням найменування вантажу, номерів вагонів, номерів накладних, кількості тон в кожному вагоні, станції та залізниці первинного призначення, найменування первинного вантажовідправника, найменування нової станції і залізниці нового призначення, найменування та поштової адреси нового вантажоодержувача, а також сплатити всі виграти за переадресування і, при необхідності, здійснити доплату за перевезення вантажу в вагонах, які переадресовані. (п.2.3.3 Договору)

Згідно з п.2.3.15 Договору Клієнт зобов`язаний у випадках затримки вагонів з вини Клієнта на місцях загального користування, при передачі вагонів власнику колій не загального користування, при їх здачі перевізнику, в інших випадках, що тягнуть за собою додатковий простій вагонів, в разі пошкодження або втрати вагонів і їх частин, у випадках самовільного використання вантажовідправником / вантажоодержувачем вагонів для зберігання вантажів, а також в інших випадках, брати участь в оформленні актів загальної форми, комерційних актів, актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25 і інших первинних документів або ініціювати ці дії, а також оплатити Експедитору всі витрати, пов?язані з такою затримкою, пред?явлені залізницею і підтверджені документально. При виникненні даних ситуацій негайно інформувати про них Експедитора телефонним зв?язком та направляти за допомогою електронного зв?язку оформлені документи (акти), з подальшим наданням Експедитору оригіналів таких документів.

Таким чином, на Позивача покладено обов`язок щодо інформування Третьої особи про виникнення затримки вагонів на місцях загального користування й здійснення дій з переадресування вантажів, а тому можливе накопичення вагонів на станції Родинська Донецької області сталось внаслідок неналежного виконання Позивачем умов Договору транспортного експедирування №Е-10/03/21 від 10.03.2021 року.

Крім того, Суд зазначає, що на виконання умов Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року Відповідач передав, а Позивач в свою чергу прийняв вугільну продукцію, що підтверджується актами приймання - передачі вугільної продукції за період з 08.09.2022 р. по 25.10.2022 р., які відповідно до п.2.9 договору підтверджують факт переходу права власності на вугілля, що свідчить про належне виконання Відповідачем умов договору. (а.с.123-150)

Крім того, у п.2.3 Договору зазначено, що Сторони дійшли згоди, що вартість провізної плати та додаткових зборів за перевезення вугілля від залізничної станції відправлення до залізничної станції призначення (згідно з розміром залізничного тарифу для вагонів парку залізниць, який встановлений в «Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов?язані з ними послуги», затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв?язку України від 26 березня 2009 року №317), а також витрати на оплату експедиційних послуг сплачує Покупець. За погодженням Сторін Постачальник може оплатити вартість доставки Перевізнику при умові доставки вугілля до залізничної станції призначення у вагонах Перевізника. У такому випадку Покупець компенсує оплачену Постачальником вартість доставки.

Таким чином, з огляду на п.2.3 Договору поставки вугілля №10-22/ЕН від 31.08.2022 року обов`язок по оплаті додаткових зборів за перевезення вугілля від залізничної станції відправлення до залізничної станції призначення покладено саме на Покупця - Державне підприємство «УКРВУГІЛЛЯ», а іншими умовами договору не передбачено обов`язок Відповідача з оплати таких зборів.

Що стосується заявленої до стягнення суми, Суд звертає увагу, що при зверненні до суду з вказаним позовом Позивач зазначає, що саме з 26.09.2022 року Відповідач в односторонньому порядку зупинив відвантаження вугілля, проте при здійсненні розрахунку плати за користування вагонами Позивач посилається на Акти загальної форми, якими визначено час початку затримки вагонів 23.09.2022 р., час закінчення затримки вагонів 07.10.2022 р. А тому в даному випадку Суд зазначає, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт понесення збитків саме у заявленому розмірі.

За таких підстав, Суд зазначає, що Позивачем в установленому статтями 74, 76 Господарського процесуального кодексу України порядку не доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки Відповідача у вигляді недотримання Відповідачем узгодженого плану перевезення вугілля, здійснення нерівномірного відвантаження вугілля, зупинення відвантаження вугілля, яка спричинила шкідливий результат для зобов`язаного контрагента, а відтак не може вважатися доведеним причинний зв`язок між заподіяною шкодою та поведінкою Відповідача, оскільки не доведено саме вини відповідача у їх понесенні позивачем, які і не доведено, що Позивачем вчинялись дії на їх уникнення.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що Позивачем не доведено наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, оскільки Позивачем не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони спричинених Відповідачем збитків, причинно-наслідковий зв`язок між діями та понесеними Позивачем збитками саме у розмірі 535 093 грн. 00 коп., вини Відповідача у заподіянні збитків.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Державного підприємства «УКРВУГІЛЛЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» про стягнення збитків у розмірі 535 093 грн. 00 коп. є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. У задоволенні позовних вимог Державного підприємства «УКРВУГІЛЛЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ» про стягнення збитків у розмірі 535 093 грн. 00 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 01 травня 2023 року.

Суддя О.В. Чинчин