УХВАЛА

08.05.2023Справа № 910/6773/23

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Давиди Марини Семенівни про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Давида Марина Семенівна звернулась до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гор-Сталь Україна» заборгованості згідно Договору на транспортні та експедиційні послуги №23032021 від 23.03.2021 у розмірі 128 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, приписами п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Так, заявником зазначено наступну адресу Фізичної особи-підприємця Давиди Марини Семенівни : АДРЕСА_1 , тоді-як, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження заявника є наступна: АДРЕСА_1 .

Також, судом встановлено, що між Фізичною особою-підприємцем Давидою М.С. (експедитор/перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гор-Сталь Україна» (клієнт) укладено Договір на транспортні та експедиційні послуги №23032021 від 23.03.2021 відповідно до п. 1.1. якого за цим договором Експедитор/Перевізник зобов`язується за плату і за рахунок Клієнта виконати, а при необхідності - також і організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані послуги.

Відповідно до п. 2.1.12 Договору №23032021 від 23.03.2021 протягом 7 робочих днів з дня закінчення надання послуг Експедитор/Перевізник зобов`язаний надати Клієнту (в оригіналах: рахунок на оплату, акт здачі - приймання наданих послуг, міжнародну товарно-транспортну накладну (при автомобільної перевезенні) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, документи (рахунки, накладні, тощо), видані особами, які залучалися Експедитором/Перевізником до виконання цього договору, і що підтверджують витрати Експедитора/Перевізника на оплату їх послуг (робіт), інформацію (у вигляді довідки) про транспортні витрати при доставці вантажу по території України (із зазначенням пробігу транспортного засобу, суми витрат та ін,), а також документи, що підтверджують оплату зборів (обов`язкових платежів), які були сплачені при виконанні цього договору.

Згідно п. 3.2. Договору №23032021 від 23.03.2021 після надання послуг Експедитор/Перевізник направляє Клієнту Акт приймання - передачі наданих послуг та рахунок на оплату наданих послуг. В Акті приймання - передачі наданих послуг та рахунку також зазначається сума додаткових витрат Експедитора/Перевізника що підлягає відшкодуванню йому Клієнтом. У випадку, якщо додаткові витрати були понесені Експедитором/Перевізником в іноземній валюті, сума відшкодування визначається Сторонами за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на дату надання Експедитором/Перевізником рахунку на оплату.

У п. 3.6. Договору №23032021 від 23.03.2021 визначено, що клієнт сплачує послуги і додаткові витрати Експедитора протягом 7 (семи) банківських днів з дати підписання обома Сторонами Акту приймання - передачі наданих послуг і отримання від Експедитора/Перевізника оригіналу рахунку на оплату.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, додані до заяви про видачу судового наказу акти прийняття наданих послуг підписані лише зі сторони експедитора/перевізника (заявника).

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що експедитор надав клієнту разом з Заявкою № 65 від 05.07.2022 року акт приймання наданих послуг № 9 від 14.07.2022 року на суму 84 000,00 грн та міжнародну товарно-транспортну накладну № 391594; разом з Заявкою № 79 від 10.08.2022 року - рахунок № 19/1 від 16.08.2022 року на суму 68 000,00 грн та міжнародну товарно-транспортну накладну № 391566.

Також, стягувачем зазначено, що ним надсилався боржнику рекомендований лист №488 разом з претензією від 02.03.2023 про сплату заборгованості у розмірі 128 000,00 грн, яка залишена боржником без розгляду.

Однак, належних доказів на підтвердження надання та/або надсилання заявником боржнику зазначених вище документів, до суду подано не було.

Так, суд зазначає, що з наданої стягувачем копії фіскального чеку №488 не можливо встановити, які саме документи були направлені боржнику.

Поряд з цим, у заяві про видачу судового наказу, стягувачем вказано, що 30.12.2022 року боржник здійснив часткову оплату по Заявці № 65 від 05.07.2022 року на суму 24 000,00 грн (згідно виписки за рахунками від 30.12.2022 року), однак, вказану виписку стягувач до заяви не додав.

Відтак, враховуючи викладене вище, з огляду на приписи норм чинного законодавства та положення Договору №23032021 від 23.03.2021, суд приходить до висновку що заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що строк оплати наданих послуг є таким, що настав, тобто, із поданої заяви не вбачається порушення боржником права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Зважаючи на вищевказане, суд відповідно до п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України відмовляє Фізичній особі-підприємцю Давиді Марині Семенівні у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гор-сталь Україна» заборгованості у розмірі 128 000,00 грн.

Згідно ч .2. ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 152, ч. 2 ст. 232, ст. ст. 233, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Давиді Марині Семенівні у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гор-сталь Україна» заборгованості у розмірі 128 000,00 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева