УХВАЛА

03 травня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/4966/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1

про повернення судового збору

у справі № 904/4966/20

за позовом Павлоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1) Дніпропетровської обласної державної адміністрації, 2) Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області і 3) Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області

до ОСОБА_1

про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку і стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2022 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2021 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2021 у справі № 904/4966/20 повернуто скаржникові.

02.05.2023 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору в розмірі 12 612 грн, сплаченого за подання зазначеної касаційної скарги згідно із квитанцією від 13.01.2022 № .

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.05.2023 вказану заяву передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Із квитанції від 13.01.2022 № , вбачається, що в графі "призначення платежу" зазначено "судовий збір за позовом ОСОБА_1 ".

Дослідивши зміст квитанції, суд зазначає про таке.

Згідно з приписами частин першої і другої статті 9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини першої статті 6 Закону "Про судовий збір").

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.7. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Слід зауважити, що на офіційному веб-сайті Верховного Суду (https://supreme.court.gov.ua/supreme/) в розділі "судовий збір" зазначено приклад заповнення графи "Призначення платежу" в платіжному документі.

Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.

Проте зазначена вище квитанція не може бути прийнята як належний доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, оскільки в квитанції відсутній номер справи.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік підстав повернення судового збору за ухвалою суду.

Повернення помилково сплаченого судового збору за ухвалою суду вказаною статтею не передбачено.

Оскільки кошти, сплачені ОСОБА_1 за подання касаційної скарги відповідно до квитанції від 13.01.2022 № , перераховані без дотримання вищевикладених вимог, тобто не у відповідному порядку, то відповідно, процедура їх повернення як помилково перерахованих до державного бюджету відбувається згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок).

Цей Порядок розроблено зокрема на виконання статті 7 Закону України "Про судовий збір" та визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, зокрема, податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету (пункт 2 Порядку).

Відповідно до пункту 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що вищевикладене унеможливлює прийняття судом ухвали про повернення судового збору, а заява ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору у розмірі 12 612 грн відповідно до квитанції від 13.01.2022 № підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору сплаченого згідно із квитанцією від 13.01.2022 № повернути заявникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил