РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 м. КиївСправа № 910/3219/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ ЕЛЕКТРІК";

про: стягнення 238.325,91 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ ЕЛЕКТРІК" (далі - відповідач) про стягнення 238.325,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором купівлі-продажу електричної енергії від 01.12.2021 № 0112/21-РДД, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 238.325,91 грн., з яких: 131.807,35 грн. - основна заборгованість, 52.036,82 грн. - пеня, 26.361,41 грн. - штраф, 3.531,71 грн. - 3 % річних та 24.588,62 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3219/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу електричної енергії від 01.12.2021 № 0112/21-РДД (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач продає, а відповідач купує електричну енергію та здійснює її оплату відповідно до умов даного Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 7 додатку від 23.02.2022 № 5-П до Договору, зокрема, визначено, що відповідач забезпечує оплату вартості електричної енергії, що підлягає купівлі-продажу в день Д та день Д+1 (на два дні наперед), не пізніше, ніж до 15:00 Д-1 за ціною, що зазначається у цьому додатку.

Положеннями пункту 7.3.1 Договору, передбачено, що за невиконання грошових зобов`язань за цим Договором, у тому числі недодержання порядку розрахунків та повернення надмірно сплачених коштів, винна сторона сплачує потерпілій стороні пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості (з урахуванням ПДВ) за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 7.3.2 Договору у випадку прострочення грошових зобов`язань за цим Договором, у тому числі недодержання порядку розрахунків та повернення надмірно сплачених коштів понад 30 календарних днів, винна сторона сплачує потерпілій стороні штраф, у розмірі 20 % від суми простроченої заборгованості.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав електричну енергію за Договором на загальну суму 1.682.107,08 грн., що підтверджується актом купівлі-продажу електроенергії від 31.03.2022 № б/н, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, відповідачем здійснено повної оплати отриманої електроенергії, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 131.807,35 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в сумі 52.036,82 та штрафу в сумі 26.361,41 грн., а також вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 3.531,71 грн. та інфляційних втрат в сумі 24.588,62 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 131.807,35 грн. сторонами спору до суду не подано.

Розмір вказаної основної заборгованості також підтверджений актом звірки взаємних розрахунків, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 131.807,35 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені за порушення строку виконання грошового зобов`язання суд зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов`язання мало бути виконано, а нарахування господарської санкції у вигляді пені здійснюється за шість місяців прострочення виконання зобов`язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, суд визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача господарської санкції у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 26.036,46 грн., за наступним розрахунком суду, який здійснений в заявлений позивачем період, враховуючи приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, а саме:

акт купівлі-продажу електроенергіїСума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення (грн.)
від 31.03.2022 № б/н131.807,3501.04.2022 - 02.06.20226310 %4.550,06
від 31.03.2022 № б/н131.807,3503.06.2022 - 29.09.202211925 %21.486,40
Загальна сума пені26.036,46

Позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 26.361,41 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунком позивача, який перевірений та визнаний судом вірним.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 3.531,71 грн. та інфляційних втрат в сумі 24.588,62 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ ЕЛЕКТРІК" (Україна, 03028, місто Київ, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 30 А, офіс 155, ідентифікаційний код: 43231381) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЛЕКС-ЕНЕРДЖІ" (Україна, 01601, місто Київ, вул.Велика Житомирська, будинок 33, ідентифікаційний код: 40113001) основну заборгованість в сумі 131.807 (сто тридцять одна тисяча вісімсот сім) грн. 35 коп., пеню в сумі 26.036 (двадцять шість тисяч тридцять шість) грн. 46 коп., штраф в сумі 26.361 (двадцять шість тисяч триста шістдесят одна) грн. 41 коп., 3 % річних в сумі 3.531 (три тисячі п`ятсот тридцять одна) грн. 71 коп., інфляційні втрати в сумі 24.588 (двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.184 (три тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 88 коп.

3. У задоволенні решти вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац