ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Справа № 924/746/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь"

про визнання припиненим 19.06.2021 зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" частини нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 кв. м, розміщене на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за договором оренди від 06.08.2018 у зв`язку із поверненням цього приміщення ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" 19.06.2021;

про визнання укладеним акту приймання-передачі майна до договору оренди від 06.08.2018 №1 між ТОВ "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс"

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс"

про стягнення 1 028 477, 94 грн

за участю представників сторін:

позивача (за первісним позовом) - Шишковський Б.Л., Павлюк А.П., Кацер Ю.І.;

відповідача (за первісним позовом) - Прядун Р.В.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" (далі - позивач (за первісним позовом), ТОВ "Іберсон Компонентс") звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно - виробниче підприємство "Промінь" (далі - відповідач (за первісним позовом), ТОВ "ТВП "Промінь"), в якому просить:

- визнати припиненим 19.06.2021 зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "ТВП "Промінь" частини нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв.м, розміщеного на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 (далі - орендоване майно, об`єкт оренди) за договором оренди від 06.08.2018 у зв`язку із поверненням цього приміщення ТОВ ТВП "Промінь" 19.06.2021;

- визнати укладеним акт приймання-передачі майна до договору оренди від 06.08.2018 №1 між ТОВ "ТВП "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс".

Обґрунтовуючи вимоги первісного позову, ТОВ "Іберсон Компонентс" посилається на те, що ним належним чином виконані взяті на себе зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди за договором від 06.08.2018, проте ТОВ "ТВП "Промінь", в порушення умов договору оренди та вимог чинного законодавства, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо прийняття об`єкта оренди від ТОВ "Іберсон Компонентс", що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Також ТОВ "ТВП "Промінь" звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом про стягнення із ТОВ "Іберсон Компонентс" 1 028 477,94 грн.

Обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову, ТОВ "ТВП "Промінь" посилається на рішення судів у справі № 924/843/21, якими встановлені преюдиційні обставини для розгляду даної справи, та зазначає, що об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018 залишається неповернутим за актом прийому-передачі згідно умов договору, а тому ТОВ "ТВП "Промінь", на підставі п. 10.1 договору, нарахувало до стягнення із ТОВ "Іберсон Компонентс" штрафні санкції у розмірі 14 606, 35 грн - інфляційне збільшення боргу за період з 14.08.2021 по 31.05.2022, 12 652, 59 грн - пеня за період з 14.08.2021 по 31.05.2022 та згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 1 001 219 грн за період з 14.08.2021 по 23.02.2022.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 у справі № 924/746/22 відмовлено у задоволенні первісного позову; зустрічний позов задоволено та стягнуто з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" 1 001 219 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 12 652, 59 грн пені, 14 606, 35 грн інфляційних втрат та 15 427,17 грн судового збору.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов наступних висновків:

- враховуючи обставини, встановлені судом у справі № 924/843/21, які мають преюдиційне значення для розгляду даної справи, суд вказав, що строк оренди за договором та й дія самого договору закінчилися 01.06.2021 (через три місяці після отримання повідомлення відповідача про розірвання договору); ТОВ "ТВП "Промінь" після закінчення дії договору (після 01.06.2021), а саме - 17.06.2021 надіслав ТОВ "Іберсон Компонентс" вимогу № 1 про повернення за актом прийому-передачі об`єкта оренди, яка отримана відповідачем 18.06.2021; До 23.06.2021 (на протязі п`яти днів з моменту отримання вимоги позивача) ТОВ "Іберсон Компонентс" зобов`язане було повернути орендоване майно. При цьому, належним підтвердженням повернення майна є встановлений договором акт прийому-передачі майна між сторонами договору. Відсутність такого акту свідчить про невиконання обов`язку щодо повернення майна. Акт від 29.04.2021 є свідченням неповернення приміщення ТОВ "ТВП "Промінь", а про звільнення його від майна ТОВ "Іберсон Компонентс";

- ТОВ "Іберсон Компонентс", з метою створення уявлення про намір повернути приміщення, неодноразово направляло ТОВ "ТВП "Промінь" проекти актів приймання-передачі із внесенням відомостей. Однак, об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018, всупереч рішенню суду у справі № 924/843/21, яке набрало законної сили, залишається неповернутим за актом прийому-передачі згідно з умовами договору. Вказане стало підставою для висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову;

- щодо зустрічного позову, то судом першої інстанції враховано п. п. 4.2., 5.2., 8.1., 10.1. договору оренди № 1 від 06.08.2018, ч. 2 ст. 785 ЦК України, а також обставини неповернення за актом прийому-передачі об`єкту оренди згідно договору, що стало підставою для задоволення вимог за зустрічним позовом.

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22 в задоволенні заяви представника ТОВ "Іберсон Компонентс" про ухвалення додаткового рішення відмовлено. Заяву представника ТОВ "ТВП "Промінь" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У стягненні 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 у справі № 924/746/22, ТОВ "Іберсон Компонентс" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дане рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову, ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити; скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- суд першої інстанції застосував висновки суду у справі № 924/843/21 як преюдицію, чим порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи;

- суд першої інстанції не застосував положення законодавства про припинення зобов`язання належним виконанням, незважаючи на виконання апелянтом обов`язку щодо повернення об`єкта оренди;

- суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, в результаті чого ухвалив неправомірне рішення, згідно якого об`єкт оренди рахується неповернутий ТОВ "ТВП "Промінь";

- в частині задоволення зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення ч. 2 ст. 785 ЦК України та неправомірно стягнув неустойку в порядку даної норми. Застосувавши ч. 2 ст. 785 ЦК України, яка не підлягала застосуванню до правовідносин між сторонами, допустив порушення норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України;

- судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про залучення до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи та клопотання про зобов`язання директора ТОВ "ТВП "Промінь" надати відповіді на запитання ТОВ "Іберсон Компонентс" у формі заяви свідка, не застосувавши положення ст. 90 ГПК України, а тому скаржник повторно подає суду апеляційної інстанції такі заяву (клопотання) та просить суд розглянути їх;

- враховуючи те, що ТОВ "ТВП "Промінь" має вільний та безперешкодний доступ до об`єкта оренди та користується ним, тому зазначене виключає можливість застосування до ТОВ "Іберсон Компонентс" неустойки згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України;

Не погоджуючись із додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22, ТОВ "Іберсон Компонентс" звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення в частині відмови у задоволенні заяви ТОВ "Іберсон Компонентс" про відшкодування витрат на правничу допомогу та часткового задоволення заяви ТОВ "ТВП "Промінь" про відшкодування витрат на правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ "Іберсон Компонентс" - задовольнити, стягнути з ТОВ "ТВП "Промінь" суму витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі 317 460 грн, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" до 5 000 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- суд першої інстанції ухвалив незаконне основне рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що потягло за собою ухвалення неправомірного додаткового рішення;

- апелянт не погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що у попередній заяві про відшкодування судових витрат, поданій до суду 01.02.2023, також немає відомостей про попередній розрахунок судових витрат, що є самостійною підставою для відмови в їх стягненні у відповідності до ч. 2 ст. 124 ГПК України, оскільки правова конструкція зазначеної норми свідчить, що це право, а не його обов`язок;

- відшкодування витрат на правничу допомогу може бути здійснене незалежно від того, чи було сплачено такі витрати, чи вони підлягають сплаті у майбутньому. Тому, надавати докази фактичної оплати для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомоги не є необхідним;

- твердження суду першої інстанції про неспівмірність понесених витрат, завищення їх вартості є необґрунтованим; розмір заявлених ТОВ "ТВП "Промінь" витрат на професійну правничу допомогу повинен бути зменшений, оскільки витрати є завищеними; заявлений ТОВ "ТВП "Промінь" розмір судових витрат не відповідає принципам розумності, обґрунтованості та добросовісності.

Листом від 10.03.2023 Північно-західним апеляційним господарським судом було витребувано матеріали справи № 924/746/22 з Господарського суду Хмельницької області.

20.03.2023 до суду надійшли матеріали справи № 924/746/22.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 відкрито провадження за апеляційними скаргами у справі № 924/746/22, об`єднано їх до спільного розгляду та призначено їх розгляд на 12.04.2023 об 15:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2023 розгляд скарг було відкладено на 03.05.2023 об 14:30 год. Продовжено ТОВ "Іберсон Компонентс" строк для подання відповіді на відзиви на апеляційну скаргу до 21.04.2023. Встановлено для ТОВ "ТВП "Промінь" строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 01.05.2023.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.05.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.05.2023 об 10:00 год.

ТОВ "ТВП "Промінь" надіслало до суду відзиви на апеляційні скарги ТОВ "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та додаткове рішення від 13.02.2023 у справі № 924/746/22, в яких просить суд залишити їх без задоволення, а судові рішення суду першої інстанції - без змін. ТОВ "ТВП "Промінь" зазначає наступне:

- рішення суду у справі № 924/843/21 має преюдиційне значення для розгляду даної справи. ТОВ "Іберсон Компонентс" рішення суду не виконало, об`єкт оренди не повернуто ТОВ "ТВП "Промінь";

- із 24.06.2021 триває прострочення ТОВ "Іберсон Компонентс" його зобов`язання із повернення об`єкта оренди, що є підставою для нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення, яку судом правомірно було стягнуто із ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь";

- звільнення приміщення від майна не тотожне договірному поверненню об`єкта оренди (п. 8.35. , 8.42. постанови апеляційного суду у справі № 924/843/21; цих самих висновків дійшов суд в оскаржуваному рішенні);

- ТОВ "ТВП "Промінь" заперечує факт отримання ключів від орендованого приміщення;

- щодо твердження апелянта про наявність доступу до приміщення у ТОВ "ТВП "Промінь", що стверджується заявою свідка ОСОБА_2 , то відповідач (за первісним позовом) вказує, що вказана заява свідка є неналежним, недостовірним та недопустимим доказом. Також щодо фото та відеофайлів, на які посилається апелянт, ТОВ "ТВП "Промінь" констатує, що вони є неналежними, недостовірними та недопустимими.

- фактом початку та, відповідно, припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря, якщо сторони у договорі не установили інший момент відліку строку. А тому штучне розмежування "фактичного" і "юридичного" повернення майна є невиправданим, суперечить закону та умовам договору;

- акт приймання-передачі є лише одним із доказів, що підтверджує належне виконання особою свого зобов`язання. Визнавати такий акт укладеним або неукладеним, дійсним чи недійсним у судовому порядку немає правових підстав, оскільки такого виду акт не є правочином;

- усі спроби з боку ТОВ "ТВП "Промінь" домогтися мирного врегулювання спору та добровільного повернення приміщення залишилися марними;

- поведінку ТОВ "Іберсон Компонентс" з пропозиціями підписання актів приймання-передачі приміщення минулими числами, аж ніяк не можна вважати добросовісною;

- щодо заяви про залучення до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи та клопотання про зобов`язання директора ТОВ "ТВП "Промінь" надати відповіді на запитання ТОВ "Іберсон Компонентс" у формі заяви свідка, то судом першої інстанції правомірно відмовлено в їх задоволенні;

- ТОВ "ТВП "Промінь" письмово заявляє про те, що його витрати, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи в апеляційному суді, складають орієнтовно 15 000 грн. Докази розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які ТОВ "ТВП "Промінь" сплатило або сплатить, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення по суті справи;

- при прийнятті по справі додаткового рішення судом обґрунтовано було враховано, що рішення про стягнення судових витрат приймається на користь тієї сторони, на користь якої прийнято рішення, з урахуванням критеріїв пропорційності та розумності та доведеності;

- суд першої інстанції цілком законно не вбачав підстав для стягнення з ТОВ "ТВП "Промінь" на користь ТОВ "Іберсон Компонентс" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 317 460 грн;

- місцевий господарський суд обґрунтовано вважав заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу явно завищеною, оскільки сума гонорару становить 30 % від ціни зустрічного позову. Обсяг витраченого часу на надання правової допомоги у суді є явно завищеним, і не відповідає протоколам судового засідання, які наявні у матеріалах справи, а саме, різниця реального часу, витраченого адвокатами на надання правової допомоги, у порівнянні із заявленим у акті приймання-передачі наданих послуг, складає близько 15 годин;

- апеляційна скарга та матеріали справи не містять доказів на підтвердження тверджень, викладених у п. 27, 28 доводів скарги.

ТОВ "Іберсон Компонентс" надіслало до суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу. Вказує, що ТОВ "Іберсон Компонентс" на підтвердження понесених витрат надасть протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду оригінали та копії документів, які підтверджують, що правова допомога була фактично надана адвокатським об`єднанням.

ТОВ "Іберсон Компонентс" надіслало до суду відповідь на відзив, в якій просить прийняти її до розгляду, вважає необґрунтованими доводи ТОВ "ТВП "Промінь", викладені у відзиві. Просить суд долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме: скрин-шоти веб-сайтів, завірену копію повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 06.07.2021; завірену копію повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 06.07.2021.

Вказує, що враховуючи те, що ТОВ "ТВП "Промінь" у відзиві посилається на нові аргументи, які він не заявляв до цього при розгляді справи у суді першої інстанції, та беручи до уваги, що такі аргументи є новими для ТОВ "Іберсон Компонентс" (про що зазначено у п. 41-42 відповіді на відзив), ТОВ "Іберсон Компонентс" просить суд долучити до матеріалів справи докази для підтвердження доводів наведених у п. 46-60 відповіді на відзив.

ТОВ "ТВП "Промінь" надіслало до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вважає доводи ТОВ "Іберсон Компонентс" необґрунтованими у зв`язку із чим просить апеляційні скарги на основне та додаткове рішення у справі № 924/746/22 відхилити.

ТОВ "Іберсон Компонентс" надіслало до суду клопотання, в якому просить суд долучити до матеріалів справи додатковий доказ - копію протоколу огляду веб-сайтів (вебсторінок) від 01.05.2023.

Розглянувши в судовому засіданні заяву ТОВ "Іберсон Компонентс" про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні ТОВ "Іберсон Компонентс" - ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Таким чином, слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Суд вказує, що предметом розгляду у справі є вимоги первісного позову про визнання припиненим зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди за договором від 06.08.2018 та зобов`язання прийняти об`єкт оренди шляхом підписання акта приймання - передачі та вимоги зустрічного позову про стягнення заборгованості за договором оренди від 06.08.2018, який укладений між ТОВ "Іберсон Компонентс" та ТОВ "ТВП "Промінь".

Обґрунтовуючи клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, ТОВ "Іберсон Компонентс" зазначає, що у разі, якщо суд дійде висновку, що ОСОБА_1 користується об`єктом оренди, який є предметом договору оренди від 06.08.2018, не у інтересах ТОВ "ТВП "Промінь", а у власних, і стягне з ТОВ "Іберсон Компонентс" неустойку згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України (яка включає в себе і компенсацію орендної плати за користування приміщенням), то матиме місце безпідставне збереження ОСОБА_1 майна (плати за користування об`єктом оренди) за рахунок ТОВ "Іберсон Компонентс". У цьому разі ТОВ "Іберсон Компонентс", яке понесе такі витрати у складі неустойки, матиме право вимагати від ОСОБА_1 їх повернення на підставі ст. 1212 ЦК України.

Таким чином, на переконання ТОВ "Іберсон Компонентс", існують підстави для залучення ОСОБА_1 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні ТОВ "Іберсон Компонентс" відповідно до ч. 1 ст. 50 та ч. 1 ст. 51 ГПК України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що ТОВ "Іберсон Компонентс" не наведено у заяві обґрунтованих доводів щодо того, яким чином рішення суду у даній справі впливає (вплине) на права та/або обов`язки ОСОБА_1 , що дало б підстави суду для залучення його до участі у справі в якості третьої особи в порядку ст. 50 ГПК України. Наведені заявником мотиви у заяві базуються на припущеннях, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги доводи заявника, предмет та підстави заявлених первісного та зустрічного позовів, судова колегія апеляційного суду дійшла висновку про те, що підстави для залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 відсутні, оскільки прийняте судом рішення жодним чином не стосується та не впливає на права та обов`язки даної особи щодо однієї із сторін спору, а тому суд відмовляє в задоволенні даної заяви.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для залучення до участі у справі третьої особи, тому відсутні підстави для витребування у Державної міграційної служби України інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 , а також про зобов`язання ОСОБА_1 надати відповіді на запитання у формі заяви свідка.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання ТОВ "Іберсон Компонентс" про зобов`язання ТОВ "ТВП "Промінь" надати відповіді на запитання ТОВ "Іберсон Компонентс" відповідно до ст. 90 ГПК України у формі заяви свідка, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 90 ГПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.

Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання.

Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Вказана стаття 90 входить структурно до Глави 5 "Докази та доказування" ГПК України.

Суд вказує, що норма ч. 1 ст. 90 ГПК України визначає право учасника поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Згідно ст. 161 ГПК України, першою заявою ТОВ "Іберсон Компонентс" по суті справи є позовна заява та відзив на зустрічну позовну заяву.

Однак, як встановлено судом, ТОВ "Іберсон Компонентс" ані в позовній заяві, ані у відзиві на зустрічну позовну заяву запропонованих питань не ставило, що свідчить про порушення заявником порядку, визначеного ч. 1 ст. 90 ГПК України.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що дії ТОВ "Іберсон Компонентс" у вигляді заявленого клопотання до суду апеляційної інстанції про зобов`язання ТОВ "ТВП "Промінь" надати відповіді на запитання ТОВ "Іберсон Компонентс" відповідно до ст. 90 ГПК України у формі заяви свідка фактично направлені на збирання доказів по справі.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Однак, у даному випадку, ТОВ "Іберсон Компонентс" не навело причини неможливості вчинення дій по отриманню відповідних доказів у суді першої інстанції. Дане клопотання подане до суду першої інстанції з порушенням вимог ч. 1 ст. 90 ГПК України.

Також ТОВ "Іберсон Компонентс" у відповіді на відзив просить суд долучити до матеріалів справи докази для підтвердження доводів, наведених у п. 46-60 відповіді на відзив, а також у клопотанні, поданому до суду апеляційної інстанції, просить долучити до матеріалів справи додатковий доказ - копію протоколу огляду веб-сайтів (вебсторінок) від 01.05.2023. Однак, у даному випадку, ТОВ "Іберсон Компонентс" також не навело причини неможливості вчинення дій по отриманню та поданню відповідних доказів у суді першої інстанції, а тому вказані клопотання не приймаються до розгляду апеляційним господарським судом.

В судових засіданнях представники ТОВ "Іберсон Компонентс" підтримали доводи апеляційних скарг, просить їх задоволити.

Представник ТОВ "ТВП "Промінь" в судових засіданнях заперечив доводи апеляційних скарг, просить відмовити в їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 06.08.2018 між ТОВ "ТВП "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс" було укладено договір оренди № 1 (далі - договір), у відповідності до якого відповідач (за первісним позовом) передав, а позивач (за первісним позовом) отримав у строкове платне користування об`єкт оренди частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв. м., розміщеного на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м.Хмельницький, вул. Сковороди, 46.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що орендна плата за користування об`єктом оренди за місяць оренди складає 78 195 грн. Орендна плата нараховується починаючи з 27.08.18 і нараховується по дату фактичного повернення об`єкту оренди від орендаря орендодавцеві. Орендна плата сплачується на підставі рахунків орендодавця в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5-го числа місяця за який проводиться розрахунок (пункт 5.2.).

Згідно пункту 10.1. договору орендар несе відповідальність за даним договором: у разі несплати або несвоєчасної оплати платежів, передбачених даним договором, орендар сплачує орендодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення платежу. У разі прострочення сплати платежів більш ніж на 10 днів, крім пені виплачується штраф у розмірі 10% місячної орендної плати (пункт 10.2.).

Після закінчення терміну дії договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди за актом прийому-передачі, на протязі 5-ти днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця, щодо повернення об`єкта оренди (пункт 8.1.). До настання терміну за п. 8.1. даного договору орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди від свого майна та підготувати його до передачі орендодавцю (пункт 8.2.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

09.08.2018 між сторонами вказаного договору оренди підписано та скріплено печатками акт прийому-передачі до договору оренди №1 від 06.08.2018, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 кв. м., що розташоване на 1-му поверсі будівлі та знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46.

ТОВ "Іберсон Компонентс" листом від 26.02.2021 № 4/21 повідомив ТОВ "ТВП "Промінь" про свій намір розірвати договір оренди №1 від 06.08.2018 на підставі якого орендар використовує нежитлове приміщення площею 601, 5 кв.м., розташоване за адресою: вул. Сковороди, 46 в м. Хмельницький з 22.03.2021.

У листі від 14.04.2021 № 6/21 ТОВ "Іберсон Компонентс" у зв`язку з припиненням відносини щодо оренди нежитлового приміщення просило ТОВ "ТВП "Промінь" погодити питання щодо приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди.

23.04.2021 ТОВ "Іберсон Компонентс" направило ТОВ "ТВП "Промінь" листа № 11/21, в якому повторно просить погодити питання щодо повернення об`єкта оренди, який на сьогодні вже звільнений орендарем за актом прийому-передачі, а також просило провести звірку розрахунків по орендні. До листа додано проект акту прийому-передачі.

29.04.2021 ТОВ "Іберсон Компонентс" та КП "Управляюча муніципальна компанія "Південно-західна" складено акт про те, що за даними візуального огляду нежитлового приміщення площею 601, 5 м. кв., розташованого за адресою: вул. Сковороди, 46 в м.Хмельницький, встановлено, що приміщення звільнене від майна ТОВ "Іберсон Компонентс". На фасаді будівлі та над входом в приміщення відсутні вивіски, рекламні стенди тощо ТОВ "Іберсон Компонентс". Представник власника нежитлового приміщення ТОВ "ТВП "Промінь" для огляду вказаного нежитлового приміщення та прийняття його за актом прийому-передачі не з`явився.

17.06.2021 ТОВ "ТВП "Промінь" направило ТОВ "Іберсон Компонентс" вимогу № 1, в якій просило повернути за актом прийому-передачі об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.18. До вимоги додано проект акту прийому-передачі.

Листом від 06.07.2021 № 21/21 ТОВ "Іберсон Компонентс" повідомило ТОВ "ТВП "Промінь" що його вимога про повернення об`єкта оренди є неможливою до виконання, оскільки орендар надіслав, а орендодавець отримав акт прийому-передачі (повернення) та ключі від об`єкта оренди.

ТОВ "ТВП "Промінь" зверталося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до ТОВ "Іберсон Компонентс" про стягнення заборгованість за неналежне виконання договору від 06.08.2018 № 1 у розмірі 462 849, 09 грн, з яких: 156 390 грн заборгованість по орендній платі, 258 463, 52 грн неустойка за прострочення терміну повернення об`єкта оренди, 31 278 грн неустойка (штраф) за прострочення терміну внесення орендної плати більш як на 10 днів, 11 447, 82 грн пеня та 5 269, 75 грн. інфляційні втрати та зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути позивачу об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 у справі №924/843/21 позовні вимоги ТОВ "ТВП "Промінь" до ТОВ "Іберсон Компонентс" задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" 78 195 грн основної заборгованості, 258 463, 52 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 31 278 грн неустойки (штрафу), 11 447, 82 грн пені, 5 269, 75 грн інфляційних та 5 769, 81 грн судового збору.

Зобов`язано ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ "ТВП "Промінь" об`єкт оренди, за договором оренди № 1 від 06.08.2018 частину нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 кв. м., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

На виконання рішення суду у справі № 924/843/21, ТОВ "Іберсон Компонентс" 01.06.2022 сплатило на користь ТОВ "ТВП "Промінь" присуджену суму грошових коштів у розмірі 390423,90 грн. В частині стягнення грошових коштів рішення суду у справі № 924/843/21 було виконано у повному обсязі.

Листами від 10.06.2022 та від 28.06.2022 ТОВ "Іберсон Компонентс" запропонувало ТОВ "ТВП "Промінь" підписати акт приймання - передачі, який був датований 29.04.2021 про те, що приміщення було повернуто у вказаний в акті день.

В свою чергу, у відповідь листом від 04.07.2022, ТОВ "ТВП "Промінь" повідомило, що акт у запропонованій ТОВ "Іберсон Компонентс" редакції підписувати не буде, оскільки внесені до нього відомості щодо дати його складання не відповідають дійсності, у зв`язку із чим запропонувало підписати акт приймання-передачі актуальним числом, що підтверджується копією листа із запропонованою ТОВ "ТВП "Промінь" редакцією акта приймання-передачі.

В подальшому, 07.07.2022 ТОВ "Іберсон Компонентс" просило підписати акт приймання-передачі, датований актуальним числом 07.07.2022, із внесеними до п. 2 акту відомостей про те, що начебто, приміщення було повернуто 29.04.2021.

Однак, у відповідь листом від 07.07.2022 ТОВ "ТВП "Промінь" повідомило, що акт у запропонованій ТОВ "Іберсон Компонентс" редакції підписувати не буде, оскільки внесені до нього відомості не відповідають дійсності, приміщення 29.04.2021 не поверталося, про що іншій стороні був відправлений відповідний лист.

19.07.2022 за заявою ТОВ "НВП "Промінь" на підставі наказу Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2022 у справі № 924/843/21 було відкрито виконавче провадження № 69445728, яке наразі не закінчене, щодо виконання рішення суду в частині зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ "ТВП "Промінь" об`єкт оренди, за договором оренди № 1 від 06.08.2018 частину нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 кв. м., розміщеного на 1 - му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

07.09.2022 ТОВ "Іберсон Компонентс" направило третій варіант акта приймання-передачі, датований 19.06.2021 про те, що, приміщення було повернуто у вказаний в акті день.

У відповідь листом від 13.09.2022 ТОВ "ТВП "Промінь" повідомило, що акт у запропонованій ТОВ "Іберсон Компонентс" редакції підписувати не буде, оскільки внесені до нього відомості щодо дати його складання не відповідають дійсності, у зв`язку із чим вкотре запропонувало підписати акт приймання-передачі актуальним числом, що підтверджується копією листа із запропонованою ТОВ "ТВП "Промінь" редакцією акта приймання-передачі.

Враховуючи те, що на думку позивача, ТОВ "ТВП "Промінь", в порушення умов договору оренди № 1 від 06.08.2018 та чинного законодавства, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо прийняття об`єкта оренди від ТОВ "Іберсон Компонентс", останнє звернулося до суду із позовом про припинення зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди за договором оренди №1 від 06.08.2018 та зобов`язання ТОВ "ТВП "Промінь" прийняти об`єкт оренди шляхом підписання акта приймання-передачі.

Також ТОВ "ТВП "Промінь" подало до суду зустрічний позов про стягнення заборгованості із ТОВ "Іберсон Компонентс" із посиланням на те, що у зв`язку із тим, що об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018 залишається неповернутим за актом прийому-передачі згідно умов договору, тому наявні підстави для стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України та п. 10.1. договору.

Надаючи оцінку обставинам у справі в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 7 та абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення правовідношення.

За приписами положень ч. 1, п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

В силу ч. 1, 2 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.08.2018 між ТОВ "Іберсон Компонентс" та ТОВ "ТВП "Промінь" було укладено договір оренди № 1, відповідно до якого відповідач (за первісним позовом) передав, а позивач (за первісним позовом) отримав у строкове платне користування об`єкт оренди частину нежитлового приміщення загальною площею 601,5 кв. м., розміщеного на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул.Сковороди, 46.

Приміщення було передано в оренду на 24 місяці, однак, на підставі ст. 674 ЦК України, договір оренди був поновлений на новий строк у зв`язку із відсутністю заперечень сторін проти продовження дії договору.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "ТВП "Промінь" зверталося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до ТОВ "Іберсон Компонентс" про стягнення заборгованість за неналежне виконання договору від 06.08.2018 № 1 у розмірі 462 849, 09 грн, з яких: 156 390 грн заборгованість по орендній платі, 258 463, 52 грн неустойка за прострочення терміну повернення об`єкта оренди, 31 278 грн неустойка (штраф) за прострочення терміну внесення орендної плати більш як на 10 днів, 11 447, 82 грн пеня та 5 269, 75 грн. інфляційні втрати та зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути позивачу об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

Так, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 у справі №924/843/21, було стягнуто з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" 78195 грн основної заборгованості, 258 463, 52 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди, 31 278 грн неустойки (штрафу), 11 447, 82 грн пені, 5 269, 75 грн інфляційних та 5 769, 81 грн судового збору.

Також зобов`язано ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ "ТВП "Промінь" об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018, а саме: частину нежитлового приміщення загальною площею 601, 5 м. кв., розміщеного на 1-му поверсі будівлі, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Сковороди, 46 за актом прийому-передачі згідно з умовами договору.

Суд вказує, що відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно, якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що судові рішення у справі №924/843/21, які набрали законної сили, мають преюдиційне значення для розгляду справи № 924/746/22, оскільки вони стосуються з`ясування одних і тих же обставин, що мають істотне значення, з участю цих же сторін, а тому безпідставними в даному випадку є доводи ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо відсутності преюдиції.

Так, судом в межах розгляду справи № 924/843/21, рішеннями судів, які набрали законної сили, встановлено наступне: "Відтак, суд, зважаючи на заперечення позивача щодо розірвання договору на умовах, які вказує відповідач та враховуючи, що положення пункту 7.2 договору надає відповідачу лише право на розірвання договору в односторонньому порядку (без можливості недотримання порядку розірвання), приходить до висновку, що строк оренди за договором та й дія самого договору закінчилися 01.06.2021 (через три місяці після отримання повідомлення відповідача про розірвання договору).

До 23.06.2021 (на протязі п`яти днів з моменту отримання вимоги позивача) відповідач зобов`язаний повернути орендоване майно. При цьому, належним підтвердженням повернення майна є встановлений договором акт прийому-передачі майна між сторонами договору. Відсутність такого акту свідчить про невиконання обов`язку щодо повернення майна. Акт від 29.04.2021 є свідченням не повернення приміщення позивачу, а про звільнення його від майна відповідача.

Таким чином, доводи відповідача про те, що він, повернув орендоване приміщення позивачу 29.04.2021 не підтвердженні належними та допустимими доказами, не мають документального та правового підтвердження".

З огляду на викладене, суд в межах розгляду справи № 924/843/21 встановив, що датою припинення дії договору оренди № 1 від 06.08.2018 є 01.06.2021 у зв`язку із його розірванням та до 23.06.2021 ТОВ "Іберсон Компонентс" було зобов`язане повернути орендоване майно згідно договору оренди. Також суд вказав, що відсутність акту прийому-передачі майна між сторонами договору свідчить про невиконання обов`язку щодо повернення майна, в свою чергу, акт від 29.04.2021 не є свідченням повернення приміщення орендодавцю - ТОВ "ТВП "Промінь", а свідчить про звільнення його від майна ТОВ "Іберсон Компонентс".

Більш того, рішенням суду у справі № 916/752/17 зобов`язано ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ "ТВП "Промінь" об`єкт оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018 за актом прийому-передачі згідно із умовами договору та стягнуто із ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь", зокрема, неустойку саме за неповернення приміщення, починаючи з 24.06.2021 по 13.08.2021.

Отже, обставини невиконання обов`язку ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "ТВП "Промінь" орендованого майна саме 29.04.2021 вже були встановлені судом при розгляді справи № 924/843/21, тому немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Також суд встановив обставини того, що рішення суду у справі № 916/752/17 в частині зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ "ТВП "Промінь" орендоване майно не виконане, що підтверджується тим, що 19.07.2022 за заявою ТОВ "ТВП "Промінь" на підставі наказу Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2022 у справі № 924/843/21 було відкрито виконавче провадження № 69445728, яке наразі не закінчене.

Безпідставними є посилання ТОВ "Іберсон Компонентс" на те, що ним фактично повернуто об`єкт оренди 29.04.2021, однак правового значення таке фактичне повернення набуло 19.06.2021, оскільки розмежування фактичного і юридичного повернення майна є невиправданим, суперечить вимогам закону та укладеному між сторонами договору.

При цьому суд приймає до уваги, що статтею 795 ЦК України врегульовано, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Тобто законодавець передбачив загальне правило, за яким визначається як початок, так і припинення договірних правовідносин з оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини). Фактом початку та, відповідно, припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря, якщо сторони у договорі не установили інший момент відліку строку.

У відповідності до ст. 795 ЦК України та п. 7.1., 8.2. договору оренди, сторони чітко передбачили, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди, в тому ж стані, в якому він був переданий в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу. Після закінчення терміну дії договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди за актом прийому-передачі на протязі 5 днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця, щодо повернення об`єкту оренди.

В матеріалах справи відсутні докази того, що об`єкт оренди за договором № 1 від 06.08.2018 був повернутий орендарем орендодавцю у відповідності до вимог ст. 795 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору за актом прийому-передачі.

В свою чергу, за змістом п. 8.1., 8.2. договору оренди № 1 від 06.08.2018, звільнення орендарем приміщення від свого майна передує його поверненню, в той час як повернення приміщення відбувається у спосіб, передбачений договором, а саме, після закінчення дії договору оренди, протягом п`яти днів з дня отримання вимоги орендодавця.

Тобто звільнення приміщення від майна не тотожне договірному поверненню об`єкта оренди, а тому акт від 29.04.2021 не є свідченням повернення приміщення - об`єкта оренди для ТОВ "ТВП "Промінь", а свідчить лише про звільнення його від майна відповідача, що має передувати його поверненню.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині визнання припиненим 19.06.2021 зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо повернення ТОВ "ТВП "Промінь" об`єкту оренди за договором оренди № 1 від 06.08.2018 у зв`язку із поверненням цього приміщення ТОВ "ТВП "Промінь" 19.06.2021 та визнання укладеним акту приймання-передачі майна до договору оренди від 06.08.2018 № 1 між ТОВ "ТВП "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс" згідно якого об`єкт оренди вважається повернутим 19.06.2021, безпідставні та необґрунтовані.

Також щодо позовної вимоги про визнання укладеним акту приймання-передачі майна до договору оренди від 06.08.2018 № 1 між ТОВ "ТВП "Промінь" та ТОВ "Іберсон Компонентс", згідно якого об`єкт оренди вважається повернутим 19.06.2021, суд вказує, що сам по собі акт приймання-передачі майна є лише одним із доказів, що підтверджує виконання сторонами своїх зобов`язань з передачі майна на виконання умов договору та не має ознак правочину у розумінні ст. 202 ЦК України. Акт приймання-передачі майна є документом, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, тобто виконання волі сторін та фіксує об`єкт нерухомості, який передається.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки акт приймання-передачі, в даному випадку, не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, відтак визнавати такий акт укладеним у судовому порядку немає правових підстав.

Щодо вимог зустрічного позову, то суд враховує наступне.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно п. 5.1. договору орендна плата за користування об`єктом оренди за місяць оренди складає 78 195 грн. Орендна плата нараховується починаючи з 27.08.2018 і нараховується по дату фактичного повернення об`єкту оренди від орендаря орендодавцеві.

Орендна плата сплачується на підставі рахунків орендодавця в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5-го числа місяця за який проводиться-розрахунок (п. 5.2.).

Пунктом 10.1. договору передбачено, що у разі несплати або несвоєчасної сплати платежів, передбачених даним договором, орендар сплачує орендодавцю суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення платежу (п. 10.1. договору).

Як встановлено апеляційним судом, ТОВ "Іберсон Компонентс" прострочило сплату орендної плати за березень та квітень 2021, а саме: орендна плата за березень 2021 у сумі 78 195 грн внесена 17.09.2021, що підтверджується копією виписки по рахунку та встановлена рішенням господарського суду від 25.10.2021; орендна плата за квітень 2021 внесена 01.06.2022 у складі присудженої судом суми грошових коштів, що підтверджується копією платіжного доручення.

Враховуючи умови п. 5.2. договору, з урахуванням уже стягнутої суми пені за рішенням суду у справі № 924/843/21, має місце прострочення виконання ТОВ "Іберсон Компонентс" свого зобов`язання із внесення орендної плати:

- за період з 14.08.2021 по 16.09.2021 (34 дні прострочення), сума оренди 78 195 грн, дата виставлення рахунку 05.03.2021, дата отримання рахунку орендарем 11.03.2021, кінцевий термін внесення орендної плати 16.03.2021, день фактичного внесення орендної плати 17.09.2021;

- за період з 14.08.2021 по 31.05.2022 (291 день прострочення), сума оренди 78 195 грн, дата виставлення рахунку 05.04.2021, дата отримання рахунку орендарем 08.04.2021, кінцевий термін внесення орендної плати 13.04.2021, день фактичного внесення орендної плати 01.06.2022.

З огляду на викладене, перевіривши здійсненні ТОВ "ТВП "Промінь" нарахування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що його вимоги про стягнення з ТОВ "Іберсон Компонентс" 12 652, 59 грн пені та 14 606, 35 грн інфляційних нарахувань за період з 14.08.2021 по 31.05.2022 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення 1 001 219 грн неустойки за прострочення терміну повернення об`єкту оренди на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 14.08.2021 по 23.02.2022, то суд вказує наступне.

Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналіз ч. 1 ст. 759 та ч. 1 ст. 785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо повернення речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

За змістом ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України. Законодавцем у ч. 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №3-85гс14, а також Касаційний господарський суд у складі об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі № 910/20370/17.

Суд вказує, що у розділі 8 договору містяться положення про те, що після закінчення терміну дії договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди за актом приймання - передачі, на протязі 5-ти днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги орендодавця, щодо повернення об`єкту оренди (п. 8.1. договору).

До настання терміну за п. 8.1. даного договору орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди від свого майна та підготувати його до передачі, орендодавцю (п. 8.2. договору).

Об`єкт оренди повинен бути переданий орендодавцю у тому ж стані, в якому він був отриманий орендарем, з урахуванням невідокремлюваних покращень здійсненних орендарем та нормального зносу на протязі дії даного договору (п. 8.3. договору).

У п. 4.2 договору міститься окрема умова про те, що договір припиняється з моменту повернення орендарем об`єкту оренди орендодавцеві та підписання обома сторонами відповідного акту приймання - передачі об`єкту оренди.

Суд вказує, що ТОВ "ТВП "Промінь" просить стягнути з ТОВ "Іберсон Компонентс" неустойку на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України після наявності судового рішення в іншій справі, в якій встановлено дату припинення договору оренди, підстави такого припинення та зобов`язано орендаря повернути об`єкт оренди орендодавцю за актом приймання-передачі, тобто після встановлення преюдиціальних фактів, які не підлягають доказуванню у цій справі, оскільки вони вже встановлені у рішенні у справі № 924/843/21 і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суд встановив, що у справі № 924/843/21 із ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" було стягнуто неустойку в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 24.06.2021 по 13.08.2021.

У даній справі № 924/746/22, ТОВ "ТВП "Промінь" заявив до стягнення із ТОВ "Іберсон Компонентс" неустойку в розмірі 1 001 219 грн за період з 14.08.2021 по 23.02.2022, а тому суду необхідно встановити обставини, що входять до предмету доказування при розгляді спорів щодо стягнення даного виду неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України, зокрема, щодо вчинення сторонами договору оренди від 06.08.2018 № 1 дій (бездіяльності) щодо повернення (прийняття) об`єкту оренди.

Апеляційний господарський суд встановив, що листами від 10.06.2022 та від 28.06.2022 ТОВ "Іберсон Компонентс" запропонувало ТОВ "ТВП "Промінь" підписати акт приймання - передачі, який був датований 29.04.2021 про те, що, начебто, приміщення було повернуто у вказаний в акті день.

В свою чергу, у відповідь листом від 04.07.2022, ТОВ "ТВП "Промінь" повідомило, що акт у запропонованій ТОВ "Іберсон Компонентс" редакції підписувати не буде, оскільки внесені до нього відомості щодо дати його складання не відповідають дійсності у зв`язку із чим запропонувало підписати акт приймання-передачі актуальним числом, що підтверджується копією листа із запропонованою ТОВ "ТВП "Промінь" редакцією акта приймання-передачі.

В подальшому, 07.07.2022 ТОВ "Іберсон Компонентс" просило підписати акт приймання-передачі, датований актуальним числом 07.07.2022, із внесеними до п. 2 акту відомостей про те, що начебто, приміщення було повернуто 29.04.2021.

Однак, у відповідь листом від 07.07.2022 ТОВ "ТВП "Промінь" повідомило, що акт у запропонованій ТОВ "Іберсон Компонентс" редакції підписувати не буде, оскільки внесені до нього відомості не відповідають дійсності, приміщення 29.04.2021 не поверталося, про що іншій стороні був відправлений відповідний лист.

07.09.2022 ТОВ "Іберсон Компонентс" направило третій варіант акта приймання-передачі, датований 19.06.2021 про те, що, приміщення було повернуто у вказаний в акті день.

В свою чергу, у відповідь листом від 13.09.2022 ТОВ "ТВП "Промінь" повідомило, що акт у запропонованій ТОВ "Іберсон Компонентс" редакції підписувати не буде, оскільки внесені до нього відомості щодо дати його складання не відповідають дійсності у зв`язку із чим вкотре запропонувало підписати акт приймання-передачі актуальним числом, що підтверджується копією листа із запропонованою ТОВ "ТВП "Промінь" редакцією акта приймання-передачі.

З огляду на викладене, апеляційним господарський суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення ТОВ "Іберсон Компонентс" дій, які би свідчили про реальний намір передати ТОВ "ТВП "Промінь" орендоване майно та підписати з останнім відповідний акт приймання - передачі актуальним числом передачі об`єкта оренди.

Натомість із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ТВП "Промінь" направляло ТОВ "Іберсон Компонентс" вимогу від 17.06.2021 № 1 про повернення об`єкту оренди, пропозиції про підписання акту приймання - передачі орендованого майна актуальним числом, які залишенні ТОВ "Іберсон Компонентс" без відповідного реагування, що доводить те, що ТОВ "ТВП "Промінь" вчинялися дії ,спрямовані на повернення майна з оренди та спростовують твердження апелянта про ухилення орендодавця від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

При цьому, дії ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо направлення листів ТОВ "ТВП "Промінь" із пропозицією підписати акт приймання - передачі про повернення приміщення 29.04.2021 (двічі) та 19.06.2021, тобто числами, які не відповідали фактичному дню поверненню об`єкта із оренди, не свідчать про вжиття орендарем саме належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин. Такі дії (поведінка) ТОВ "Іберсон Компонентс" щодо направлення пропозицій підписати акт приймання-передачі приміщення минулими числами, аж ніяк не можна вважати добросовісною.

Суд в результаті судового розгляду справи не встановив, а ТОВ "Іберсон Компонентс" не довів умов, які б перешкоджали йому повернути майно орендодавцю відповідно до умов договору. Тобто судом встановлено факт неповернення об`єкта оренди за договором оренди від 06.08.2018 № 1 за заявлений у позові період з 14.08.2021 по 23.02.2022, виключно з вини самого орендаря (ТОВ "Іберсон Компонентс").

Суд також приймає до уваги, що рішення суду у справі № 916/752/17 в частині зобов`язання ТОВ "Іберсон Компонентс" повернути ТОВ "ТВП "Промінь" орендоване майно так і не виконане, об`єкт оренди не був повернутий за актом прийому-передачі, доказів такого повернення матеріали справи не містять.

Отже, встановивши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неповернення майна з орендного користування відповідно до умов договору оренди від 06.08.2018 № 1 є підставою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України.

З огляду на викладене, перевіривши здійсненні ТОВ "ТВП "Промінь" нарахування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги про стягнення з ТОВ "Іберсон Компонентс" неустойку в розмірі 1 001 219 грн за період з 14.08.2021 по 23.02.2022 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо твердження ТОВ "Іберсон Компонентс" про повернення ключів від об`єкта оренди для ТОВ "ТВП "Промінь", що підтверджується копіями квитанції про поштове відправлення 301 від 03.06.2021 та рекомендованим повідомленням про вручення (т. 1, а. с. 43-44), то суд, враховуючи те, що ТОВ "ТВП "Промінь" не визнає факту отримання означеного поштового відправлення, а в матеріалах справи відсутні докази, якими би підтверджувався зміст поштового відправлення № 301 від 03.06.2021, тобто, що саме було поміщено у конверт та хто саме такий конверт отримав, вважає, що даний факт не доведений належними доказами.

Щодо тверджень ТОВ "Іберсон Компонентс" про вільний доступ ТОВ "ТВП "Промінь" до орендованого приміщення, що підтверджується заявою свідка ОСОБА_2 (т. 3, а. с. 107 - 108) та фото та відеофайли (т. 3. а. с. 109-141), то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

В заяві свідка ОСОБА_2 ним вказано, що 07.07.2022 він помітив, що всередині приміщення знаходилася вивіска про оренду. Свідок повідомляє про особу на ім`я ОСОБА_1 , який, як зазначається у заяві, є завгоспом ТОВ "ТВП "Промінь", якого свідок бачив під час проникнення до приміщення 07.07.2022.

Однак, довідкою від 23.12.2022 (т. 2, а. с. 213) та звітною документацією ТОВ "ТВП "Промінь" форми 4ДФ (т. 2, а. с. 216 - 242) підтверджується, що на підприємстві особа на ім`я ОСОБА_1 ніколи не працювала ні за трудовим, ні за цивільно-правовим договором, що документально спростовує показання свідка. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 є працівником ТОВ "Іберсон Компонентс" про що вказано в самій заяві свідка.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в підтвердження того, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ "ТВП "Промінь", а тому суд критично оцінює обставини, викладені в заяві свідка ОСОБА_2 , а також твердження ТОВ "Іберсон Компонентс" про вільний доступ ТОВ "ТВП "Промінь" до орендованого приміщення

Також наданий ТОВ "Іберсон Компонентс" відеозапис не може вважатися належним та достатнім доказом фіксування відповідних подій, оскільки він не містить необхідних реквізитів електронного доказу, як то фіксації дати та часу зйомки, місця події (така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.06.2018 у справі № 908/1120/17).

Щодо скрин-шотів із відеозаписів, то такі роздруківки екрана монітора у будь-якому випадку не можуть вважатися оригіналами електронних доказів, незважаючи на те, що на них накладено електронний цифровий підпис, оскільки відповідності до ч. 3 ст. 96 ГПК України паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Скрин-шоти екрана монітора можуть використовуватися лише в якості фіксації окремих кадрів відеозапису за умови, що до суду у належній формі поданий сам відеозапис.

Щодо апеляційної скарги ТОВ "Іберсон Компонентс" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Натомість, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

За загальним правилом питання, як розподілити між сторонами судові витрати, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (п. 5 ч. 1 ст. 237, п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України).

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша).

Така норма кореспондується з ч. 8 ст. 129 ГПК України, якою визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Щодо заяви представника ТОВ "ТВП "Промінь" про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000 грн, суд вказує слідуюче.

Так, в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 08.11.2022, укладений між адвокатом Прядуном Р.В. та ТОВ "ТВП "Промінь", згідно умов якого сторони погодили, що адвокат надає такі адвокатські послуги: ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом, вивчення цих матеріалів; дослідження правової проблеми клієнта; надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень по суті доручення; збирання, оформлення та подання інформації, доказів та документів у разі потреби; складання, підписання та подання процесуальних документів та інших документів правового характеру, у тому числі, зустрічного позову у разі потреби; представництво клієнта у суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції у разі оскарження ухвал суду першої інстанції за встановленою законом підсудністю; ведення переговорів та зустрічей із протилежною стороною та третіми особами в інтересах клієнта.

Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 08.11.2022, на виконання договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом та клієнтом у справі № 924/746/22, клієнт зобов`язаний сплатити адвокату гонорар в сумі 50 000 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 03.02.2023 на виконання договору про надання правової допомоги, укладеного між сторонами 08.11.2022 у справі у справі 924/746/22 адвокат надав, а клієнт отримав правову допомогу: 1.1. ознайомлення з матеріалами справи в суді - 3 год.; 1.2. дослідження правової проблеми клієнта, вивчення та аналіз законодавства, яке регулює відповідні правовідносини, аналіз судової практики у подібних правовідносинах за схожих обставин справи - 2 год.; 1.3. надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень -1 год.; 1.4. підготовка зустрічного позову - 6 год.; 1.5. підготовка відповіді на відзив на зустрічний позов - 4 год.; 1.6. підготовка пояснень щодо уточнених позовних вимог іншої сторони в процесі - 3 год.; 1.7. підготовка заперечень у письмовій формі проти процесуальних клопотань іншої сторони в процесі - 1 год.; 1.8. збирання, оформлення та подання до суду нових доказів в ході розгляду справи - 3 год.; 1.9. підготовка та подання до суду процесуальних заяв та клопотань (про долучення нових доказів, про огляд та витребування доказів тощо) - 6 год.; 1.10. ознайомлення із процесуальними заявами по суті справи та іншими заявами та клопотаннями іншої сторони в процесі, поданими в ході судового розгляду, дослідження судової практики, на яку посилається інша сторона в процесі - 5 год.; 1.11. представництво клієнта у суді першої інстанції - 7 судових засідань, загальною тривалістю близько 5 годин; 1.12. участь у переговорах щодо можливого мирного врегулювання спору - 1 год.

Сума гонорару була повністю сплачена клієнтом 06.02.2023, що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 428 від 06.02.2023 на суму 50 000 грн, які додані до матеріалів справи.

При вирішенні заяви представника ТОВ "ТВП "Промінь" про стягнення з ТОВ "Іберсон Компонентс" на користь ТОВ "ТВП "Промінь" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50 000 грн, судом враховується те, що договір про надання правової допомоги від 08.11.2022, укладений між адвокатом Прядуном Р.В. та ТОВ "ТВП "Промінь" не визначає порядку обчислення витрат на правову допомогу та серед іншого, містить послуги, які не були надані ТОВ "ТВП "Промінь".

Суд вказує, що відповідно до умов додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 08.11.2022, оплата у розмірі 50 000 грн мала бути здійснена саме за комплекс послуг, які були передбачені в договорі. Однак, даний договір включає послуги, які не були надані адвокатом Прядуном Р.В., зокрема представництво ТОВ "ТВП "Промінь" у суді апеляційної інстанції, проте, включені у договір про надання правової допомоги при визначенні ціни цього договору.

В свою чергу, суд звертає увагу, що стадія апеляційного оскарження також включає низку дій - підготовка апеляційної скарги (відзиву), участь у судових засіданнях, тощо, що вимагає додаткового часу, проте ці послуги не були надані адвокатом Прядуном Р.В.

При цьому, у акті приймання-передачі послуг від 03.02.2023 послуги з представництва ТОВ "ТВП "Промінь" у суді апеляційної інстанції відсутні, з огляду на відсутність апеляційного оскарження, проте, сума яку сплатив ТОВ "ТВП "Промінь" на користь адвоката Прядуна Р.В. становить 50 000 грн навіть за ненадання частини послуг.

Отже, оскільки послуги з представництва в суді апеляційної інстанції були включені в обсяг послуг, які надає адвокат та враховані при визначенні ціни договору про надання правової допомоги, проте такі послуги фактично адвокатом Прядуном Р.В. надані не були, заявлений ТОВ "ТВП "Промінь" розмір витрат в сумі 50 000 грн, що є повною ціною договору про надання правової допомоги, необгрунтований.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, проаналізувавши фактично надані адвокатом Прядунок Р.В. правничі послуги в суді першої інстанції для ТОВ "ТВП "Промінь", клопотання ТОВ "Іберсон Компонентс" про зменшення їх розміру, дійшов обґрунтованого висновку, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 20 000 грн, оскільки даний розмір судових витрат відповідає принципам розумності, обґрунтованості та добросовісності.

Щодо поданої заяви ТОВ "Іберсон Компонентс" про стягнення із ТОВ "ТВП "Промінь" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 317 460 грн, суд враховує, що відповідно до ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023, яка за результатами апеляційного перегляду залишено без змін, у первісному позові ТОВ "Іберсон Компонентс" було відмовлено, а зустрічний позов задоволено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції із яким погоджується суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для стягнення з ТОВ "ТВП "Промінь" на користь ТОВ "Іберсон Компонентс" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 317 460 грн.

Судом першої інстанції правомірно було частково задоволено заяву представника ТОВ "ТВП "Промінь" Прядуна Р.В. та ухвалено додаткове рішення у справі № 924/746/22, яким стягнуто з ТОВ "Іберсон Компонентс" 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Іберсон Компонентс" про стягнення з ТОВ "ТВП "Промінь" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 317 460 грн.

ТОВ "Іберсон Компонентс", в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростував, а його посилання, викладені в апеляційних скаргах є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно виконав свій обов`язок щодо мотивації прийнятих ним рішень у даній справі.

Суд також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22 необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги ТОВ "Іберсон Компонентс" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.02.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 13.02.2023 у справі № 924/746/22 залишити без задоволення, а судові рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено 09 травня 2023 р

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.