Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" травня 2023 р. м. Рівне Справа №918/1080/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши матеріали заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги та інших судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" (вул. П. Могили, 57, м. Рівне, 33001, ) до Відкритого акціонерного товариства "Барановічскоє проізводствєнноє хлопчатобумажноє об`єдінєніє" (ОАО "Барановичское производственное хлопчатобумажное объединение") (вул. Фабрична, 7, м. Барановичі, Брестська область, Республіка Білорусь, 225410, УНП 200166488, код ДКПО 00311645, код підприємства 5311) про стягнення попередньої оплати за договором поставки

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

19.12.2022 до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" надійшов позов до Відкритого акціонерного товариства "Барановічскоє проізводствєнноє хлопчатобумажноє об`єдінєніє" про стягнення попередньої оплати за Договором постачання № ДП-25-08-19 від 18.03.2019, а саме: 247,65 Євро та 75 728 доларів США.

Ухвалою від 11.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/1080/22. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням від 02.05.2023 позов задоволено. Ухвалено стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Барановічскоє проізводствєнноє хлопчатобумажноє об`єдінєніє" (ОАО "Барановичское производственное хлопчатобумажное объединение") на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" 247 євро 65 євро центів та 75 728 доларів США 73 центи попередньої оплати за Договором поставки № ДП-25-08-19 від 18.03.2019, стягнути 41 683 грн 74 коп. судового збору.

08.05.2023 через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі № 918/1088/22 у розмірі 25 627 грн 00 коп. та інших судових витрат у розмірі 2 250 грн 00 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із витрат на оплату професійної правової (правничої) допомоги та послуги з перекладу.

Заява позивача надійшла Господарського суду Рівненської області 08.05.2023, тобто в межах процесуального строку, встановленого законом.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

При цьому відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Така заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат, про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.

При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 927/26/18, від 09.07.2019 у справі №922/4366/16, ухвала Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/13193/19, ухвала Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 910/16513/21).

Судом встановлено, що позивач до ухвалення рішення у справі виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат, а саме протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі у порядку передбаченому абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України, та вчинив відповідну заяву.

Отже, стороною позивача дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Враховуючи зазначені норми права, для дотримання принципів рівності, змагальності сторін, суд вважає за необхідне призначити до розгляду у судовому засіданні заяву представника позивача про стягнення витрат понесених по оплаті професійної правничої допомоги та інших судових витрат у справі № 918/1080/22.

Додатково суд роз`яснює, що ГПК України надає учасникам справи можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції на підставі ст. 197 ГПК України поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходження відповідача Відкритого акціонерного товариства "Барановічскоє проізводствєнноє хлопчатобумажноє об`єдінєніє" (ОАО "Барановичское производственное хлопчатобумажное объединение") (вул. Фабрична, 7, м. Барановичі, Брестська область, Республіка Білорусь, 225410, УНП 200166488, код ДКПО 00311645, код підприємства 5311).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у справі являється іноземний суб`єкт господарювання - юридична особа створена за законодавством Республіки Білорусь - Відкрите акціонерне товариство "Барановічскоє проізводствєнноє хлопчатобумажноє об`єдінєніє" (ОАО "Барановичское производственное хлопчатобумажное объединение").

Позивачем не надано доказів наявності у відповідача представництва в Україні.

Відповідно до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 367 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Оскільки відповідачем у справі є іноземний суб`єкт господарювання (Республіка Білорусь), то до правовідносин щодо повідомлення іноземної сторони про розгляд справи, необхідно застосовувати положення Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (надалі Конвенція), учасниками яких є Україна та Республіка Білорусь.

Відповідно до ст. 1 Конвенції, ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до ст. 2 Конвенції, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Положеннями ст. 3 Конвенції передбачено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Статтею 15 Конвенції, зокрема, встановлено, що кожна договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

У відповідності до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 №1092/5/54, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального Органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Відповідно до інформації, яка міститься на веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: http://www.hcch.net, Центральним органом Республіки Білорусь є Міністерство закордонних справ Республіки Білорусь, яке може отримувати, зокрема, документи, що належать до компетенції Міністерства юстиції, що направляються до Білорусі через дипломатичні представництва або консульські установи.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами (ч. 2 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України).

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території російської федерації регулюється Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.1992.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк правового режиму воєнного стану в Україні продовжено до 18.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Зокрема, у зв`язку з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», за зверненням Мін`юсту Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку росії та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією та республікою Білорусь, що підтверджується офіційним листом АТ "Укрпошта" № 5313-09-25 від 25.02.2022 "Щодо припинення приймання міжнародних відправлень до республіки Білорусь".

Відповідно до ст. 17 Конституції Республіки Білорусь державними мовами в Республіці Білорусь є білоруська та російська мови.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для направлення даної ухвали із перекладом на білоруську чи російську мову безпосередньо на адресу відповідача.

Отже приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи неможливість виконання судового доручення про вручення відповідачу судових документів у справі №918/1080/22 дипломатичними каналами, а також враховуючи необхідність належного повідомлення відповідача про час, дату та місце судового розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги та інших судових витрат у справі № 918/1080/22, з метою з`ясування позиції відповідача, повідомлення його про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у даній справі буде здійснено шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Господарського суду Рівненської області відповідного оголошення - повідомлення.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Призначити до розгляду у судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль-Рівне" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги та інших судових витрат у справі № 918/1080/22.

2. Розгляд заяви призначити на "16" травня 2023 р. на 15:00 год.

3. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області в залі судових засідань № 15.

4. Запропонувати Відкритому акціонерному товариству "Барановічскоє проізводствєнноє хлопчатобумажноє об`єдінєніє" надати свої пояснення щодо поданої заяви про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги та інших судових витрат у справі № 918/1080/22 у термін до початку судового засідання.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua .

Суддя Романюк Ю.Г.