ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"12" травня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/626/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Лозинської І.В.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФКТН Агро Плюс"

до Фізичної особи - підприємця Святун Наталії Михайлівни

про стягнення 1834700,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФКТН Агро Плюс" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до ФОП Святун Н. М. про стягнення 1834700,00 грн попередньої оплати та судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовані не виконанням відповідачем в повному об`ємі обов`язку за договором на виконання лісозаготівельних робіт б/н від 31.08.2020.

Ухвалою від 10.05.2023 господарський суд залишив вказану позовну заяву без руху х підстав, у ній викладених.

11.05.2023 до суду від ТОВ "ФКТН Агро Плюс" надійшла заява про забезпечення позову від 10.05.2023, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ФОП Святун Наталії Михайлівни.

Слід звернути увагу позивача, що, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.05.2023, за РНОКПП НОМЕР_1 зареєстровано Святун Наталію Віталіївну.

Обгрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник посилається, зокрема, на те, що тривале невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором свідчить про намір ухилитись від виконання рішення суду, тому позивач очікує, що відповідач може вчиняти дії, спрямовані на відчуження майна в будь-який спосіб, його приховування шляхом вчинення фіктивних правочинів тощо, що в подальшому призведе до невиконання рішення суду у даній справі або ускладнить його виконання.

Станом на 12.05.2023 питання щодо відкриття провадження у справі №906/626/23 чи повернення позовної заяви у встановленому законодавством порядку не вирішено.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з тим, позивач не надав доказів, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Слід також зазначити, що принцип змагальності, закріплений у статті 13 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу. При цьому, відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту майна.

У свою чергу, лише посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №918/702/18).

Про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

Частиною 8 ст. 140 ГПК України передбачено, що ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи вищенаведене, слід відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФКТН Агро Плюс" від 10.05.2023 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ФОП Святун Наталії Михайлівни в повному обсязі.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФКТН Агро Плюс" від 10.05.2023 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Фізичної особи-підприємця Святун Наталії Михайлівни в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання - 12.05.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 12.05.2023.

Суддя Лозинська І.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (реком.) та на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1