ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Черкаси справа №925/1283/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (вулиця Шевченка, 5, місто Чернігів, 14000 )

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (вулиця Шевченка, 86/5, с. Кедина Гора, Золотоніський район, Черкаська область, 19773, )

про стягнення 128 000,00 грн,

за участю представників:

від позивача: Ходико Є.М., за довіреністю (приймає участь у режимі відеоконференції),

від відповідача: Пустовіт О.Ю., адвокат (приймає участь у режимі відеоконференції),

Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія», у якому просить суд стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» на свою користь заподіяну шкоду у розмірі 128 000,00 грн за договором (полісом) №АР/5869964 від 10.03.2021 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів, згідно з яким забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль «DAF CF 85» д.н.з. НОМЕР_1 та відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2481,00 грн. У прохальній частині позовної заяви позивач просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок події, яка визнана страховим випадком, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», оскільки автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА», тому до позивача у силу положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, як до страховика, перейшло право вимоги до винної особи. За доводами позивача, оскільки згідно з полісом №АР/5869964 страхувальником є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія», а дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.07.2022 є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану транспортного засобу вимогам правил дорожнього руху, позивачем як страховиком було виплачено на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхое відшкодування, у позивача виникло право на його відшкодування відповідачем, як володільцем джерела підвищеної небезпеки, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

14.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що автомобіль марки «DAF CF 85» д.н.з. НОМЕР_1 та причіп, якими 08.07.2022 керував ОСОБА_1 перебували у технічно справному стані, що підтверджується відповідними протоколами перевірки технічного стану транспортного засобу. Проте, внаслідок поганого дорожнього покриття та значної кількості вибоїн на дорозі, трапився вибух шини причіпу, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та нанесення шкоди автомобілю марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 . За доводами відповідача, вимоги позивача є безпідставними та такими, що ґрунтуються на припущеннях щодо підстав виникнення права регресу та стягнення суми виплати страхового відшкодування з відповідача. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, на яку посилається позивач, не має преюдиційного значення по цій справі, оскільки обставини та факти, встановлені вказаною постановою, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Всі інші обставини повинні бути доведені сторонами в загальному порядку. Отже, за твердженнями відповідача, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 має братись судом до уваги лише в частині вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди. Матеріали справи не містять доказів неналежного технічного стану автомобіля та наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між невідповідністю технічного стану автомобіля вимогам Правил дорожнього руху та настанням пригоди. Наявність протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є оціночним судженням суду в іншій справі, тому суд зобов`язаний оцінити обставини з урахуванням поданих документів та ухвалити рішення за результатами розгляду даної справи.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.12.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та копії доданих до неї документів - листом з описом вкладення.

15.02.2023 позивач направив до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, надавши суду докази надсилання копії позовної заяви та копії доданих до неї документів на адресу відповідача.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.12.2022 позовну Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановлено строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 27.03.2023, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 17.03.2023. Розгляд справи призначено 10 год 00 хв 28.03.2023.

Протокольною ухвалою від 28.03.2023 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 15 год 15 хв 29.03.2023.

У судовому засіданні 29.03.2023 було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

08.07.2022 об 09 год 00 хв на 473 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 , перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху у причіпа відірвалась частина шини та пошкодила автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №234443 від 08.07.2022.

Транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826003/4057/0000113 від 30.12.2021.

Стосовно автомобіля марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 , то між Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія», як страховиком, та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Надія» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5869964 від 10.09.2021 (далі поліс № АР/5869964), за умовами якого забезпечувальним транспортним засобом є автомобіль марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску. Строк дії полісу з 11.09.2021 до 10.09.2022. А також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5869965 від 10.09.2021 (далі поліс № АР/5869965), за умовами якого забезпечувальним транспортним засобом є причіп марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 року випуску. Строк дії полісу з 11.09.2021 до 10.09.2022.

Відповідно до пункту 2 полісів №АР/5869964 та №АР/5869965 страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн (пункт 4 полісів №АР/5869964 та №АР/5869965).

Розмір франшизи становить 2000,00 грн (пункт 5 полісів №АР/5869964 та №АР/5869965).

Власником транспортного засобу марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 та причіпу марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛАРІТ-ПРОМ». Вказані транспортні засоби Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» орендує у Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАРІТ-ПРОМ» на підставі договору оренди №1 від 10.01.2022.

ОСОБА_1 з 10.05.2022 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» на підставі заяви, що підтверджується наказом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» №12-О від 09.05.2022.

Наказом директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» №10 від 21.07.2022 за водієм ОСОБА_1 закріплено вантажний автомобіль марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 для виробничих поїздок.

04.08.2022 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» на підставі страхового акту №00520447 здійснило виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервісний Центр «Діамант» у сумі 217 204,92 грн, що підтверджується платіжним дорученням №037037.

18.08.2022 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гарантія» із заявою на виплату страхового відшкодування №32713 від 15.08.2022, у якій просило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Гарантія» здійснити відшкодування шкоди у розмірі 217 204,92 грн, оскільки транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №826003/4057/0000113 від 30.12.2021.

Після отримання заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» №32713 від 15.08.2022, 06.10.2022 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарантія» складено страховий акт №415/22, відповідно до якої розмір страхової виплати (страхового відшкодування) становить 128 000,00 грн (з урахування розміру франшизи 2000,00 грн).

06.10.2022 на виконання умов полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5869964 та №АР/5869965 на підставі заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» №32713 від 15.08.2022 та страхового акту №415/22 від 06.10.2022, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Гарантія» здійснило виплату страхового відшкодування Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА» у розмірі 128 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1062 від 06.10.2022.

Судом також встановлено, що постановою Буського районного суду Львівської області від 20.09.2022 у справі №740/2259/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України за порушення вимог пункту 2.3 А Правил дорожнього руху України та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача, як страховика, про відшкодування збитків, понесених у результаті здійснення виплати із настанням страхового випадку дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» (далі - Закон), який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Відповідно до статті 1 Закону, страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з положеннями статті 8 вказаного Закону, страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до частини 1 статті 984 Цивільного кодексу України, страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю, встановлюються законом.

Страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства», з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності; зареєстровані Уповноваженим органом відповідно до цього Закону та законодавства України постійні представництва у формі філій іноземних страхових компаній, які також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Слова «страховик», «страхова компанія», «страхова організація» та похідні від них дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності (стаття 1 Закону).

Позивачем у цій справі є Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», яке є суб`єктом зі спеціальним статусом та відповідає наведеним вище вимогам законодавства щодо можливості здійснення ним страхової діяльності та є належним суб`єктом у спірних правовідносинах.

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що у зв`язку з настанням страхового випадку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» виплатило страхове відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 у сумі 217 204,92 грн.

У законі «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У статті 5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну (стаття 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 Цивільного кодексу України та стаття 27 Закону України «Про страхування».

Отже, з виплатою страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» набуло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Водночас, згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має виплатити страхове відшкодування зменшене на суму франшизи, розмір якої визначається умовами договору страхування.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5869964 від 10.09.2021, який укладено між позивачем та відповідачем встановлено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн. Розмір франшизи становить 2000,00 грн.

У зв`язку з наведеним, після отримання заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарантія» було виплачено розмір страхової виплати (страхового відшкодування) у сумі 128 000,00 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок, що стаття 1191 Цивільного кодексу України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 Цивільного кодексу України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик Завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість Завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Тобто, регрес це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Підпунктом 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 у справі №910/2603/17 зазначено, що за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України).

Як зазначено вище, власником транспортного засобу марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 та причіпу марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛАРІТ-ПРОМ», яке передало ці транспортні засоби відповідачу на підставі договору оренди №1 від 10.01.2022. На виконання умов полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач виплатив Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування у розмірі 128 000,00 грн у порядку суброгації. Отже, до позивача перейшло право вимоги у порядку регресу на отримання від відповідальної за завдані збитки особи у даному випадку відповідача, як страхувальника забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Щодо заперечень відповідача про належний технічний стан автомобіля, то суд зазначає, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №234443 від 08.07.2022, який складений працівниками Національної поліції України про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 08.07.2022 об 09 год 00 хв за участю водія автомобіля марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , який перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху у причіпа відірвалась частина шини та пошкодила автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до пункту 2.3.а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 20.09.2022 у справі №740/2259/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України за порушення вимог пункту 2.3 А Правил дорожнього руху України. Вказана постанова не оскаржувалася особою, яка була визнана винною у порушенні пункту 2.3.а Правил дорожнього руху, що свідчить про її погодження з наведеним у ній підставами, притягнення до відповідальності саме за це правопорушення.

Суд критично оцінює докази відповідача надані ним до відзиву на підтвердження належного технічного стану транспортного засобу марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 та причіпу марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 , виходячи з наступного.

Відповідачем до відзиву на позов були долучені протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу №01130-00054-22 від 17.02.2022, відповідно до якого транспортний засіб марки «DAF CF85» д.н.з. НОМЕР_1 технічно справний та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00783-02283-21 від 09.09.2021, відповідно до якого причіп марки «SHMITZ SKI» д.н.з. НОМЕР_3 технічно справний; копії видаткових накладних на придбання відповідачем шин від 04.05.2022, від 22.05.2022 від 02.06.2022, лімітно-забірних карт на отримання запасних частин водієм ОСОБА_1 шин для автомобіля «DAF CF85» з причіпом «SHMITZ SKI» від 31.05.2022 від 30.05.2022.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників транспортних засобів належить здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Аналогічні положення містяться у наведеному вище пункті 2.3 Правил дорожнього руху згідно з якими для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Отже, надані відповідачем докази, що технічний стан транспортного засобу був належним на день дорожньо-транспортної пригоди 08.07.2022 не є переконливими, оскільки вище наведені норми чинного законодавства зобов`язують водія забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу перед виїздом.

Отже, врахувавши те, що відповідач під час розгляду справи не довів відсутність своєї вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а також враховуючи те, що позивачем було виплачено відшкодування у розмірі, який передбачений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то сума сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» (вулиця Шевченка, 86/5, с. Кедина Гора, Золотоніський район, Черкаська область, 19773, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (вулиця Шевченка, 5, місто Чернігів, 14000 ) 128 000,00 грн (сто двадцять вісім тисяч гривень 00 коп) та 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 02.05.2023.

Суддя О.І.Кучеренко