ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"17" квітня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2216/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

секретар судового засідання: Курко Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Токарєва Н.В.;

від відповідача: Сторожук Д.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 (65059, м. Одеса, вул. Генерала Швигіна, буд. 34-В, );

про стягнення 150819,45 грн.

1. Суть спору.

28.07.2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №2301/21) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційник-111», в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість у розмірі 150 819,45 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено умови договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення Типового договору №10338 від 03.07.2020, а саме у частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2021 року було відкрито провадження у справі №916/2216/21 за правилами спрощеного позовного, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.08.2021.

20.08.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Експлуатаційник-111 до суду надійшла заява (вх. № 22249/21), у якій відповідач просив суд, справу №916/2216/21 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС до Товариства з обмеженою відповідальністю Експлуатаційник-111 про стягнення заборгованості розглядати за правилами загального позовного провадження та призначити дату підготовчого судового засідання. В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на важливе значення цієї справи для відповідача; на наявність у провадженні Господарського суду Одеської області справи з аналогічними позовними вимогами, а також на необхідність підготування адвокатських запитів, ряду клопотань та необхідністю їх вирішення.

Ухвалою суду від 20.08.2021 року було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Експлуатаційник-111 від 20.08.2021 року, призначено справу №916/2216/21 до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання у справі №916/2216/21 призначено на 20.09.2021.

30.08.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Експлуатаційник-111 надійшов відзив на позов (вх. № 22818/21).

10.09.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ надійшла відповідь на відзив (вх. №24019/21) разом із клопотанням про поновлення процесуальних строків (вх. № 24016/21).

16.09.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Експлуатаційник-111 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 24585/21).

У судовому засіданні 20.09.2021 ухвалою у протокольній формі було відкладено підготовче засідання на 27.09.2021.

Ухвалою суду від 27.09.2021 було зупинено провадження у справі № 916/2216/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/2731/21.

11.08.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії «Інфоксводоканал» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 916/2216/21 (вх. № 16005/22).

Ухвалою суду від 30.08.2022 було поновлено провадження у справі № 916/2216/21, підготовче засідання призначено на 21.09.2022.

19.09.2022 до суду від ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 20067/22).

У судовому засіданні 21.09.2022 суд, за результатами розгляду клопотання відповідача, постановив ухвалу у протокольній формі про відкладення підготовчого засідання на 17.10.2022.

11.10.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Експлуатаційник-111 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 22152/22).

Судове засідання, призначене на 17.10.2022 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Невінгловської Ю.М. на лікарняному, про що секретарем судового засідання було складено відповідну довідку

Ухвалою суду від 20.10.2022 було призначено підготовче засідання по справі № 916/2216/21 на 14.11.2022.

02.11.2022 до суду від ТОВ Експлуатаційник-111 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи (вх. № 24561/22).

Ухвалою суду від 14.11.2022 було відкладено підготовче засідання у справі № 916/2216/21 на 30.11.2022.

28.11.2022 до суду від ТОВ Експлуатаційник-111 надійшли пояснення (вх. № 26817/22), у яких відповідач наполягав на задоволенні клопотання про зупинення провадження.

01.12.2022 до суду від ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ надійшли заперечення проти задоволення клопотання про зупинення провадження (вх. № 27179/22).

У судовому засіданні 12.12.2022, суд за результатом розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. № 22152/22), оголосив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволення клопотання про зупинення провадження.

При цьому, у судовому засіданні12.12.2022 ТОВ Експлуатаційник-111 надало суду клопотання про призначення експертизи (вх. № 28390/22).

Між тим, у судовому засідання 12.12.2022 було оголошено ухвалу у протокольній формі про відкладення розгляду справи на 23.01.2023.

20.01.2023 до суду від ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи (вх. № 2075/23).

У судовому засіданні 23.01.2023 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, а також протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті в засіданні суду на 08.02.2023.

У судовому засіданні 08.02.2023 суд дійшов висновку, що спір по справі №916/2216/21 розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, в зв`язку з чим судом було оголошено перерву у розгляді справи до 20.03.2023.

16.03.2023 до суду від ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ надійшли додаткові пояснення (вх. № 8397/23).

10.04.2023 до суду від ТОВ Експлуатаційник-111 надійшли додаткові пояснення (вх. № 11627/23).

У судовому засіданні 20.03.2023 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у розгляді справи до 17.04.2023.

В судове засідання 17.04.2023 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, також з`явився представник відповідача, який заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 17.04.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду та відкладено складення повного рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 ГПК України.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ.

Позивач зазначає, що 23.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі Філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ та Товариством з обмеженою відповідальністю Експлуатаційник-111 укладено договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення №02930/1.

А 03.07.2020 з Відповідачем було укладено типовий договір №10338 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Разом з цим Позивач додає, що за адресами дислокації об`єктів Відповідача знаходяться субспоживачі на яких відкриті окремі особові рахунки. Від наданих Відповідачем обсягів водокористування вираховуються обсяги водокористування субспоживачів відповідно даних їх водолічильників.

Згідно тверджень Позивача, відповідно наданих Відповідачем показників про водокористування обсяг спожитої води та обсяг скинутих в каналізацію стічних вод (за вирахуванням об`ємів субспоживачів) склав:

- за квітень 2021 1674 м3;

- за травень 2021 1489 м3;

- за червень 2021 1891 м3.

Однак Позивач додає, що у зв`язку з незначною частковою оплатою Відповідачем наданих йому послуг, у нього за період з 01.04.2021 по 01.07.2021 створилась заборгованість у розмірі 150 819,45 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що у зв`язку із зміною законодавства не була укладена додаткова угода, а Відповідачу був наданий типовий Договір для ознайомлення. 23.05.2020 Відповідач надав його підписаним але не заповненим повністю.

Як зазначає позивач, після отримання Філією листа від ТОВ Експлуатаційник-111 №16 від 14.04.2021 про відсутність інформації в п.4, представником філії дана інформація була внесена в Договір та підготовлена додаткова угода. Але ТОВ Експлуатаційник-111 не підписало додаткову угоду з невідомих причин.

При цьому позивач додає, що пункт 4 Договору №10338 від 03.07.2020 містить інформацію, яка на суть укладеного договору не впливає. Найменування засобів вимірювальної техніки та адреси за якими надаються послуги, які вказані в даному пункті також є в інших документах, які відносяться до ТОВЕксплуатаційник-111, це акти опломбування, листування та звіти про водопостачання отримані особисто від ТОВ Експлуатаційник 111.

Додатково Позивач звертає увагу, що Відповідач у своїх листах №22 від. 29.04.2021 та №23 від 29.04.2021 наданих до Філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ вказує, що Договір №10338 від 03.07.2020 є діючим.

Окремо позивач зазначає, що Договір №10338 від 03.07.2020 не визнавався судом нікчемним або недійсним.

При цьому позивач стверджує, що наявність у ТОВ Експлуатаційник-111 протоколів загальних зборів мешканців будинків за адресами: вул. Спиридонівська, 26, вул. Ак. Заболотного, 30, вуї. Коблевська,10/12, вул. Ген.Швигіна,34-Б, є підставою для звернення до Філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ для можливості укладання індивідуальних договорів з мешканцями цих будинків, а не визнання Відповідачем нікчемним вже укладеного та діючого типового Договору № 10338 від 03.07.2020 у встановленому закону порядку.

Позивач наголошує, що Листом Філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ №2653вк01 від 03.06.2021 на ім`я директора ТОВ Експлуатаційник-111, було надано роз`яснення щодо подальшої процедури переходу на індивідуальні договори, але на даний час, у Позивача відсутні індивідуальні договори з мешканцями вищевказаних будинків.

Щодо тверджень Відповідача, що у відповідності до п.20 Договору зняття показань вузлів комерційного обліку має здійснюватися Виконавцем у присутності колективного споживача, позивач зазначає, що дійсно такий пункт в Договорі є, але у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та з метою запобігання поширення вірусу COVID-19 Філія ІНФОКСВОДОКАНАЛ не рекомендувала своїм працівникам відвідувати споживачів за для безпеки своєї та мешканців м. Одеси.

Додатково Позивач стверджує, що необхідні звіти надавались особисто відповідачем за допомогою особового електронного кабінету та шляхом надання звітів через спеціальну скриньку при Управлінні по контролю та промислового водоспоживання, тому в присутності представника Виконавця не було необхідності.

Додатково позивач заперечує проти тверджень відповідача, що звіти про водоспоживання не є доказами, оскільки Христюк не є працівником відповідача. Позивач зазначає, що інформація про працівників відповідача не може бути відома працівникам філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ при прийнятті звітів.

3.2. Доводи ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111.

Відповідач не погоджується із позовними вимогами, заперечує проти задоволення позову. Щодо укладеного 03.07.2020 договору між ТОВ «ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111» та ТОВ «ІНФОКС» №10338 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, відповідач звертає увагу суду на той факт, що в розділі Предмет договору, а саме в пункті 4 значиться інформація про об`єкт водоспоживання.

Відповідач зауважує, що в наданому зразку Договору Позивача, наявні об`єкти водоспоживання, тоді як в зразку Договору відповідача, такі об`єкти взагалі відсутні. Також відповідач наголошує, що в іншій справі №916/1113/21 Позивачем було надано копію цього ж договору, але без інформації про об`єкти споживання. Таким чином, Позивач самостійно в односторонньому порядку здійснив зміни в Договорі, чим порушив ст. 188 ГК України.

При цьому відповідач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Експлуатаційник-111 відповідно до акту прийняття-передачі основних фондів від 22.10.2018 року є балансоутримувачем (управителем) наступник будинків по м. Одеса: будинку №26 по вул. Спиридонівській, будинку №30 по вул. Заболотного, буд. №10/12 по вул. Коблевська, будинку 34-Б по вул. Генерала Швигіна, та відповідач не є колективним споживачем, та в нього відсутні обов`язки та повноваження щодо укладання від імені споживачів, які мешкають в зазначених будинках, договорів з виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення. Відповідачем зазначалось суду, що позовні вимоги повинні бути звернуті саме до споживачів, які користується зазначеною послугою.

Також відповідачем було зазначено, що в документах, доданих до позовної заяви, є звіт про водоспоживання лише за квітень, травень та червень 2021 року. На звітах за квітень 2021 та червень 2021 міститься печатка відповідача та прізвище Христюка В.П., а печатка позивача відсутня.

Між тим відповідач зазначає, що Христюк В.П. на Товаристві з обмеженою відповідальністю „Експлуатаційник-111 не працює, тобто не має права представляти інтереси підприємства, не має повноважень щодо підписання ніяких документів або проведення звітів.

Також відповідач наголошує, що акти звірки між Позивачем та Відповідачем не проводились. В матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків за водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2021р. по 01.07.2021р., в якому взагалі відсутні дані про ТОВ «ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111», а також відсутні докази направлення останнього на адресу Відповідача.

Окрім того відповідачем було зазначено суду, що розрахунок суми боргу станом на 01.07.2021 в розмірі 150 819,45 грн. є необґрунтованим, оскільки з нього не можливо зрозуміти, за якою самою адресою яка саме сума нараховувалась, відсутні також в ньому показання лічильників (попередні дані, останні та різниця між ними). В зазначеному розрахунку наявний лише період та суми, з чого не можливо навіть самостійно перевірити суму нарахувань.

У наданих додаткових поясненнях відповідач зазначає, що ні у договорі, ні у додатковій угоді до договору не передбачено коло осіб, які мають право передавати дані показників приладів обліку.

При цьому, за твердженнями відповідача, особи які вказані в актах в графі «представник абонента» не наділені повноваженнями на представництво ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, зокрема на передачу даних показників лічильників.

При цьому відповідач додає, що в звітах про водокористування повинна міститься інформація про ПІБ, посаду, підпис відповідальної особи, телефон виконавця. Однак в звіті за квітень 2021 не міститься даних про посаду, відсутній номер виконавця; в звіті за травень 2021 міститься лише ПІБ, відсутня печатка та інші дані, в звіті за червень 2021 відсутній підпис та посада.

Враховуючи вищевикладене, відповідач зазначає, що данні звітів не відповідають своїй формі, а також не містять вірних даних про лічильники, а отже не є доказом в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України.

4. Обставини справи, встановлені судом.

03.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 (споживач) було укладено Типовий договір 10338 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати колективному споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі послуги), а колективний споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2. Договору, виконавець забезпечує якість питної води відповідно до вимог державних та санітарних норм і правил з тиском питної води відповідно до параметрів, встановлених державними будівельними нормами, на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку.

Згідно до п. 3 Договору, послуги надаються колективному споживачеві безперервно, крім перерв, визначених ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Умовами п. 5. Договору визначено, зокрема, що тарифи на послуги встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону і становлять на послугу з централізованого водопостачання 14,472грн. за 1 куб.метр, на послугу з централізованого водовідведення 12,252 грн. за 1 куб.метр.

Відповідно до п. 6 Договору, плата за послуги розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послуги та обсягу послуг, визначеного відповідно до законодавства.

У п. 17 Договору передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 30 числа поточного місяця, якщо інше не визначено договором.

Згідно п. 18 Договору, обсяг спожитих послуг визначається за показаннями вузлу комерційного обліку, взятого виконавцем на абонентський облік.

Положеннями п. 20 Договору передбачено зняття показань вузлу комерційного обліку здійснюється щомісячно виконавцем у присутності колективного споживача, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань.

Обсяг наданих колективному споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води (п. 22 Договору).

Відповідно до п. 56 Договір укладається строком на один рік. Якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік.

Відповідно до п. 17 Договору, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 30 числа поточного місяця, якщо інше не визначено договором.

Із наявних у матеріалах справи звітів про водоспоживання вбачається, що ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, за вирахуванням об`ємів водоспоживання субспоживачів, що вказані в звіті додатку до акту звірки за квітень 2021 липень 2021 (т. 1 а.с. 18-21) ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 спожито:

- за квітень 2021 року 1674 м3;

- за травень 2021 року 1489 м3;

- за червень 2021 року 1891 м3.

У зв`язку з незначною частковою оплатою Відповідачем наданих йому послуг, у нього за період з 01.04.2021 по 01.07.2021 створилась заборгованість у розмірі 150 819,45 грн., що і стало підставою для звернення з відповідним позовом.

5. Позиція суду.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ та ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 виникли на підставі укладеного 03.07.2020 Типового договору №10338 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Положеннями п. 56 Договору передбачено, що він укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік.

З огляду на те, що зазначений договір є діючим, на момент розгляду справи та в судовому порядку не визнавався недійсним, суд доходить висновку, що між ТОВ ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ та ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 існують певні договірні відносини щодо надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовий аналіз наведених положень Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Згідно п. 17. Договору, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 30 числа поточного місяця, якщо інше не визначеного Договором. Рахунки на оплату формуються виконавцем на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України „Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються колективному споживачеві не пізніше ніж за 5 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги. Рахунки надаються у паперовому вигляді. За згодою колективного споживача або визначеної споживачами особи, що здійснює розподіл обсягів послуг, рахунки можуть надаватись в електронному вигляді, у тому числі шляхом доступу до електронних систем обліку розрахунків.

У п. 18 Договору сторони погодили, що обсяг спожитих послуг визначається за показаннями вузла комерційного обліку, взятого виконавцем на абонентський облік.

Як встановлено судом із наявних в матеріалах справи звітів про водоспоживання, ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 спожило:

- за квітень 2021 1674 м3;

- за травень 2021 1489 м3;

- за червень 2021 1891 м3.

Тобто з урахуванням наявних доказів, суд доходить до висновку, що за об`єктами по вищевказаним адресам на користь відповідача позивачем надавались відповідні послуги з водопостачання та водовідведення.

Також матеріали справи містять наступні акти про обстеження приборів обліку.

Акт № 1092/04 від 15.04.2020 щодо обстеження прибору обліку Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, з розташуванням об`єкту за адресою вул. Ак. Заболотного, 30, з посиланням на заводський номер 0122496.

Акт № б/н від 17.11.2020 щодо обстеження прибору обліку Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, з розташуванням об`єкту за адресою вул. Спиридонівська, 26, з посиланням на заводський номер 79.

Акт № б/н від 17.11.2020 щодо обстеження прибору обліку Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, з розташуванням об`єкту за адресою вул. Коблевська, 10/12, з посиланням на заводський номер 05003378.

Акт № 3364/10 від 06.10.2020 щодо обстеження прибору обліку Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, з розташуванням об`єкту за адресою вул. Ген. Швигіна, 34Б, з посиланням на заводський номер 03023562.

Акт № б/н від 17.11.2020 щодо обстеження прибору обліку Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, з розташуванням об`єкту за адресою вул. Коблевська, 10/12, з посиланням на заводський номер 05003378.

Акт № 4116/11 від 17.11.2020 щодо обстеження прибору обліку Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111, з розташуванням об`єкту за адресою вул.Спиридонівська, 26, з посиланням на заводський номер 79.

Відповідно до Акту на опломбування № 74001 від 15.06.2016 вбачається, що за адресою вул.Ген.Швигіна, 34Б номер пломби 03023562.

Відповідно до Акту на опломбування № 11302 від 02.07.2018 вбачається, що за адресою вул.Спиридонівська, 26 номер пломби 01004879.

Відповідно до Акту на опломбування № 18378 від 26.12.2017 вбачається, що за адресою вул. Заболотного, 30 номер пломби 122496.

Відповідно до Акту на опломбування № 10280 від 15.06.2018 вбачається, що за адресою вул. Коблевська, 10/12 номер пломби 05003378.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, а саме акти обстеження № 1092/04 від 15.04.2020, № б/н від 17.11.2020, № б/н від 17.11.2020, № 3364/10 від 06.10.2020, № б/н від 17.11.2020, № 4116/11 від 17.11.2020, а також акти опломбування № 74001 від 15.06.2016, № 11302 від 02.07.2018, № 18378 від 26.12.2017, № 10280 від 15.06.2018, суд зазначає, що в актах на пломбування вказані номери приборів обліку ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111.

Враховуючи вищезазначене, твердження Відповідача, що номери лічильників вказаних в звітах про водоспоживання не відповідають номерам лічильників відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на більшу вірогідність доказів, у звітах можуть міститися помилки, які не призвели до невірності показників.

Поряд з цим, відповідачем не було надано доказів на спростування тверджень позивача щодо об`ємів водопостачання та водовідведення, зазначених в наведених Актах.

Щодо доводів відповідача про відсутність певної інформації по дислокації об`єктів у Договорі, на підставі якого заявлені вимоги позивача, суд зазначає таке:

За час розгляду справи судом було з`ясовано, що між сторонами з 23.05.2019р. існували договірні відносини на підставі Договору №02930/1 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, за яким сторонами було узгоджено дислокацію об`єктів споживача, а саме відповідно до додатку №2.

Поряд цим, відповідачем не спростовано твердження позивача, що номери засобів вимірювальних пристроїв та адреси, за якими надавались послуги за Договором 02930/1 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення від 23.05.2019, повністю співпадають з номерами та адресами, за якими позивачем надаються послуги наразі за Типовим договором №10338 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 03.07.2020, суд, у сукупності наданих доказів, з огляду на їх більшу вірогідність, вважає доведеним з боку позивача факт належного виконання умов договору щодо надання ним послуг відповідачу саме за вказаними вище адресами.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 відповідно до Акту прийняття-передачі основних фондів від 22.10.2018р. є балансоутримувачем будинків за адресами: вул.Ген.Швигіна, 34Б вул. Коблевська, 10/12, вул.Спирідонівська, 26, вул. Заболотного, 30.

З урахуванням наявних доказів, що містяться в матеріалах справи, а також враховуючи пояснення позивача, що надавались ним за час розгляду даної справи, суд вважає доведеним позивачем факт того, що саме відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 здійснює обслуговування об`єктів, що розташовані за вищевказаними адресами, та саме на нього покладаються обов`язок з відшкодування отриманих відповідних послуг від позивача на підставі укладеного з виконавцем Договору.

Отже, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а також приймаючи до уваги доводи та пояснення сторін, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 фактично отримувало послуги водопостачання та водовідведення на підставі укладеного 03.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ІНФОКС (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 (споживач) Типового договору 10338 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з квітня 2021 по червень 2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Між тим Відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів, які б спростували факт отримання послуг з водопостачання та водовідведення за Типовим договором №10338 від 03.07.2020.

Дослідивши обставини справи, судом встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 прийнятих на себе зобов`язань за умовами Типового договору №10338 від 03.07.2020, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 150819,45 грн. основного боргу - є обґрунтованими.

Щодо тверджень відповідача, що враховуючи положення п. 53. Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених КМУ №712 від 05.09.2018р., що Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 не є колективним споживачем та в нього відсутні обов`язки та повноваження щодо укладання від імені споживачів, які мешкають за відповідними адресами, договорів з виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення, суд зазначає:

Згідно п. 53 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених КМУ №712 від 05.09.2018р., визначено, що у разі укладення з управителем окремого договору на підставі відповідного рішення співвласників управитель від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладає з виконавцем комунальної послуги колективні договори про надання таких послуг і забезпечує виконання умов колективних договорів та контроль якості цих послуг.

Між тим наявність в матеріалах справи Протоколу №1/2020 Загальних зборів мешканців за місцезнаходженням вул. Генерала Швигіна, буд. 34 Б, Протоколу №2/2020 Загальних зборів мешканці за місцезнаходженням вул. Спиридонівська, буд. 34 Б, Протоколу №3/2020 Загальних зборів мешканці за місцезнаходженням по вул. Коблевська, 10/12, Протоколу №4/2020 Загальних зборів мешканці за місцезнаходженням вул. Заболотного, 30, за якими було виявлено бажання підписання кожним співвласником багатоквартирного будинку індивідуального договору, не спростовує чинність Типового договору №10338 від 03.07.2020 та на підтвердження своєї позиції відповідачем не надано доказів укладання індивідуальних договорів зі споживачами/співвласниками вищевказаних будинків.

Частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №917/1345/17

Так, Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.09.2021, Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у справі № 916/1113/21, які набрали законної сили, встановлені наступні обставини щодо сторін у цій справі:

У Постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у справі № 916/1113/21 встановлено, що ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 здійснює обслуговування об`єктів, що розташовані за адресами: вул. Спиридонівська, 26, вул. Ак. Заболотного, 30, вуї. Коблевська,10/12, вул. Ген.Швигіна,34-Б. А також приймаючи до уваги доводи та пояснення сторін, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 фактично отримувало послуги водопостачання та водовідведення на підставі укладеного 03 липня 2020 року між ТОВ ІНФОКС (виконавець) та ТОВ ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 (споживач) Типового договору №10338 з колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаний в позовній заяві період (лютий 2021 та березень 2021).

При цьому заперечення відповідача щодо підписання звітів водопостачання неуповноваженою особою не беруться судом до уваги, з огляду на те, що на час дії карантину, керівництвом Філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ було прийнято рішення приймати показники приладів обліку води від споживачів будь-якими можливими засобами: за допомогою телефону, вайберу, електронної пошти, поштових відправлень, через скриньку та інше.

Отже звіти про водоспоживання за квітень, травень, червень 2021 могли надаватись Відповідачем через спеціальну скриньку Управління по контролю та промислового водоспоживання, що не потребує присутності представника Філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ.

При цьому, відповідачем не заперечувався факт проставлення саме його печатки на зазначених звітах.

Окрім того, відповідачем не заперечується факт того, що до введення протиепідеміологічних заходів на всій території України, Позивач сумісно з Відповідачем здійснювали зняття контрольних зйомок приладів обліку води за вищезазначеними адресами, що також підтверджується відповідними актами.

З урахуванням викладеного, перевіривши здійснений ТОВ ІНФОКС розрахунок заборгованості, відповідно до вимог п. п. 3.3, 3.4 цих Правил, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, в зв`язку з чим вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ТОВ ІНФОКС та стягнути на користь позивача борг у розмірі 150819,45 грн.

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи вищевикладене, надавши відповіді на доводи учасників справи, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а вимоги позивача у даній справі обґрунтовані та підтверджені наданими доказами. Отже, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКСПЛУАТАЦІЙНИК-111 (65059, м. Одеса, вул. Генерала Швигіна, буд. 34-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОКС (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії ІНФОКСВОДОКАНАЛ (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 150819/сто п`ятдесят тисяч вісімсот дев`ятнадцять/грн 45 коп. та 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 27 квітня 2023 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська