ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
24.04.2023 м. Ужгород Справа № 907/829/22
Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 31.01.2023,
до відповідача: Фізичної особи - підприємця Кліманової Лівії Оттівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
про стягнення коштів,
Секретар судового засідання Сінкіна Е.В.
Без участі представників сторін,
Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулась до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 16 246,00 грн. з ФОП Кліманової Лівії Оттівни, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем обов`язків за укладеним Договором №КБР-35/11/21-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах.
Рішенням суду від 27.01.2023 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Кліманової Лівії Оттівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", код ЄДРПОУ - 42502769, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7, суму основного боргу, що складає 16 246,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

01.02.2023 на адресу суду надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від представника позивача адвоката Гуйди Д.М., в якій він просить поновити строк на подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і стягнути з відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Поновлення строків подання заяви обґрунтовується тим, що рішення Господарського суду Закарпатської області у справі №907/829/22 позивач отримав 31.01.2023 на офіційну електронну пошту. Дане рішення позивач не отримував через засоби кореспонденції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу від 01.02.2023 призначено Головуючого суддю для розгляду заяви - Пригуза П.Д.

Ухвалою суду від 06.02.2023 поновлено представнику позивача строк для подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заяву представника позивача Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" від 31.01.2023 про ухвалення додаткового рішення - прийнято до розгляду. Постановлено розгляд вказаної вище заяви здійснити в порядку письмового провадження без виклику учасників справи; встановлено відповідачу ФОП Клімановій Л.О. строк до 28.02.2023 для подання суду заперечень на заяву позивача.

У строк до 28.02.2023 від ФОП Кліманової Лівії Оттівни не надійшли заперечення на заяву представника позивача чи будь які інші заяви по суті справи, хоча відповідач був належним чином повідомлений про прийняття судом до розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.03.2023, яке міститься в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач у встановлений строк не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, не надав заперечень на подану заяву, будь-яких письмових пояснень, клопотань та інших доказів, що впливають на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної заяви за відсутності пояснень відповідача, за наявними матеріалами справи.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2022 між позивачем та АО "ІНТЕЛКРАФТС" був укладений договір №22.7-H про надання професійної правничої допомоги (а. с. 27 - 28).

Наказом №22.7 АО "ІНТЕЛКРАФТС" від 02.22.2022 (а. с. 29) доручено здійснення судового представництва за вказаним вище договором адвокату АО "ІНТЕЛКРАФТС" Гуйді Дмитру Миколайовичу.

Довіреністю від 01.10.2022 (а. с. 30) позивач уповноважив адвоката Гуйду Д.М. на ведення судового представництва, довіреність дійсна до 31.12.2023 року.

Позивач у поданій позовній заяві, на виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, вказав попередній (орієнтовний) розрахунок понесених ним судових витрат у розмірі 10 000,00 грн., які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи станом на момент подання такого позову.

Також, додатково разом із поданням позовної заяви, позивач подав заяву з процесуальних питань (а. с. 13 - 14), в якій вказав, що судові витрати до стягнення будуть ним заявлятись після прийняття рішення у справі.

01.02.2023 представником позивача було долучено разом із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу копію акту приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, яка підлягає сплаті клієнтом від 31.01.2023 (а.с. 50). Згідно даного акту, АО "ІНТЕЛКРАФТС" надало професійну правничу допомогу по справі за позовом клієнта до ФОП Кліманової Лівії Оттівни (справа №907/829/22) в суді першої інстанції на загальну суму 10 000,00 грн. Зазначена сума винагороди охоплює наступний перелік робіт адвоката/адвокатів: 1) підготовка та складання позовної заяви; 2) роздруківка, посвідчення копій документів; 3) підготовка процесуальних документів; 4) підготовка заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки станом на день прийняття рішення суд не розглядав та не вирішував питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відтак це питання має бути вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення. Крім того, представник позивача на виконання п. ч. 3 ст. 129 ГПК України зробив відповідну про це заяву, яка вказана вище.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач ФОП Кліманова Лівія Оттівна клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача не заявила.

Суд враховує, що відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, яка підлягає сплаті Клієнтом, розмір гонорару не обгрунтовується, вказується, що вартість послуг включає в себе: підготовка та складання позовної заяви; роздруківка та посвідчення копій документів; підготовка процесуальних документів; підготовка заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява №19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд зазначає, що у цій справі згідно ухвали господарського суду від 10.11.2022 розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін саме через незначну ціну позову та нескладний характер справи. Спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав суб`єктом підприємництва (ФОП), матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста (яким безсумнівно є адвокат) є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту невиконання зобов`язання. Великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Витрат часу та коштів на прибуття до суду чи участі в судових засіданнях адвокат не поніс.

При цьому, суд виходить з того, що позивач є вільним у своєму виборі суми гонорару для адвоката, який захищає його інтереси. Так само і адвокат може довільно і самостійно визначати вартість своїх послуг. Але на переконання суду стягнення з відповідача у цій справі більшої суми компенсації позивачеві фактичних витрат на правничу допомогу та ціни позову буде несправедливим щодо відповідача, їх відшкодування з огляду на обставини даної справи та поведінку відповідача матиме надмірний характер.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (п. 2 ч.5 ст. 129 ГПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про покладення на відповідача витрат відповідача на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн., що є пропорційним до предмета спору, простоти даної справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Керуючись, ст. ст. 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України , суд

п о с т а н о в и в:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення від 31.01.2023 представника позивача адвоката Гуйди Дмитра Миколайовича - задовольнити частково.

2. Понесені витрати позивачем на правничу допомогу покласти на відповідача частково.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кліманової Лівії Оттівни, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", код -ЄДРПОУ - 42502769, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7, витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза