РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.05.2023справа №910/2702/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/2702/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтиненталь» (вул. Мечнікова, буд. 16, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 42940948)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд» (вул. Сверстюка Євгена, буд. 11б, офіс 104, м. Київ, 02002; ідентифікаційний код 36424505)

про стягнення 290 676 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроконтиненталь» (далі - ТОВ «Агроконтиненталь») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд» (далі - ТОВ «Добродія Трейд»): 290 676 грн заборгованості за поставлений товар, що підтверджується видатковими накладними від 20.01.2022 №АК83, від 25.01.2022 №АК108, від 09.02.2022 №АК190, від 11.02.2022 №АК211, від 15.02.2022 №АК219, від 17.02.2022 №АК231, від 16.05.2022 №АК688 та від 20.05.2022 №АК730.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: протягом 2022 року позивачем на замовлення відповідача здійснювалися поставки товару, визначеного у видаткових накладних: від 20.01.2022 №АК83, від 25.01.2022 №АК108, від 09.02.2022 №АК190, від 11.02.2022 №АК211, від 15.02.2022 №АК219, від 17.02.2022 №АК231, від 16.05.2022 №АК688 та від 20.05.2022 №АК730; факт поставки товару ТОВ «Добродія Трейд» також підтверджується накладними перевізника товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», якими здійснювалося транспортування товару відповідачу; останнім було проведено часткову оплату за поставлений товар у загальній сумі 40 800 грн (17.05.2022 у сумі 20 400 грн та 26.05.2022 у сумі 20 400 грн); 12.01.2023 ТОВ «Агроконтиненталь» надіслало ТОВ «Добродія Трейд» претензію від 28.10.2022 №165 про сплату 290 676 грн заборгованості, проте станом на 15.02.2023 (дата підписання позову) відповідь відповідачем не надана, а заборгованість не сплачена.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 31.03.2023 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав таке: основною причиною подачі позовної заяви є неналежне виконання умов Договору в частині оплати товару; позивач як доказ своїх позовних вимог наводить видаткові накладні, які нібито підписані належними представниками відповідача, проте не надає відповідні документи, на підставі яких здійснювалося приймання товару з підтвердженням повноважень на їх отримання; при цьому, якщо детальніше дослідити додані до позовної заяви довіреності, стає зрозуміло, що замість належного підпису директора ТОВ «Добродія Трейд» (підпис якого наявний у Договорі), згадані довіреності підписано зовсім незрозумілою особою; зважаючи на все обізнаність обставин, пов`язаних зі збройною агресією рф, та зважаючи на універсальність виданого листа ТПП, навіть теоретично допускаючи прострочення оплати зі сторони відповідача, нарахування штрафних санкцій за період з 24.02.2022 не можуть застосовуватися до договірних умов сторін Договору.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.03.2023 відповідач подав суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заяву про продовження строку на подання відзиву.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.03.2023 заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення; розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; заяву про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено; продовжено відповідачу строк до 31.03.2023 включно.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Протягом 2022 року позивачем за замовленнями відповідача через застосунок «Viber», здійснювалися поставки товару, визначеного у видаткових накладних від 20.01.2022 №АК83 на суму 67 728 грн (з ПДВ), від 25.01.2022 №АК108 на суму 54 000 грн (з ПДВ), від 09.02.2022 №АК190 на суму 39 420 грн (з ПДВ), від 11.02.2022 №АК211 на суму 80 928 грн (з ПДВ), від 15.02.2022 №АК219 на суму 43 200 грн (з ПДВ), від 17.02.2022 №АК231 на суму 5 400 грн (з ПДВ), від 16.05.2022 №АК688 на суму 20 400 грн (з ПДВ) і від 20.05.2022 №АК730 на суму 20 400 грн (з ПДВ), а всього 331 476 грн (з ПДВ).

Факт поставки товару ТОВ «Добродія Трейд» підтверджується специфікаціями товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», яким здійснювалося транспортування товару відповідачу.

Також за результатами господарських операцій ТОВ «Агроконтиненталь» надіслано на реєстрацію податкові накладні від 20.01.2022 №68 на суму 67 728 грн (з ПДВ), від 25.01.2022 №95 на суму 54 000 грн (з ПДВ), від 09.02.2022 №48 на суму 39 420 грн (з ПДВ), від 11.02.2022 №68 на суму 80 928 грн (з ПДВ), від 15.02.2022 №88 на суму 43 200 грн (з ПДВ), від 17.02.2022 №116 на суму 5 400 грн (з ПДВ), від 16.05.2022 №93 на суму 20 400 грн (з ПДВ) і від 20.05.2022 №132 на суму 20 400 грн (з ПДВ).

ТОВ «Добродія Трейд» поставлений позивачем товар було оплачено частково у загальній сумі 40 800 грн (17.05.2022 у сумі 20 400 грн та 26.05.2022 у сумі 20 400 грн).

12.01.2023 відповідачу було надіслано претензію від 28.10.2022 №165, в якій ТОВ «Агроконтиненталь» просила сплатити наявну заборгованість у сумі 290 676 грн.

ТОВ «Добродія Трейд» відповіді на претензію не надіслало, заборгованість не сплатило.

У відзиві на позовну відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує про те, що надані позивачем довіреності на осіб, які підписували видаткові накладні, замість підпису директора ТОВ «Добродія Трейд» містять підпис зовсім незрозумілої особи.

Натомість позивачем не було подано суду жодної довіреності, виданої відповідачем.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Статтями 202, 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною першою статі 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною першою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що сторонами укладено усний договір поставки.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; показаннями свідків.

Частиною першою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 79 ГПК України викладена в новій редакції Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 (набрав чинності з 17.10.2019).

Поняття достатності доказів замінено на стандарт доказування «вірогідність доказів»:

- наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази надані на її спростування;

- питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Законодавством покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18 і від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Суд зобов`язаний дотримуватися принципу оцінки доказів, згідно з яким на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовує доводи і заперечення сторін (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/6981/19).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ

Так, позивачем належним чином підтверджено факт поставки товару відповідачу на загальну суму 290 676 грн.

Такими доказами є специфікації товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», які підтверджують надіслання товару позивачем і його отримання відповідачем, та зареєстровані позивачем податкові накладні щодо кожної з господарських операцій.

У відзиві на позовну заяву ТОВ «Добродія Трейд» не заперечує факт отримання від ТОВ «Агроконтиненталь» визначеного у видаткових накладних товару, єдиним запереченням відповідача є неналежність підписів, що містяться у поданих позивачем довіреностях, директору ТОВ «Добродія Трейд». Разом з тим, відповідачем було частково оплачено поставлений позивачем товар, що ТОВ «Добродія Трейд» не спростовано.

З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ «Агроконтиненталь» щодо стягнення з ТОВ «Добродія Трейд» 290 676 грн заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що ж до посилань відповідача на неможливість нарахування штрафних санкцій за прострочення оплати ТОВ «Добродія Трейд» заборгованості у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, то у даній справі позивач просить стягнути лише наявну заборгованість, жодної суми штрафних санкцій ТОВ «Агроконтиненталь» не нараховує.

Також позивач просить стягнути з відповідача 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою і третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

23.01.2023 ТОВ «Агроконтиненталь» (клієнт) і адвокатським об`єднанням «Юридична компанія Радник» (Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого: клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу з питань судових справ (пункт 1.1); з метою виконання даного договору клієнт надає Об`єднанню (призначеному Об`єднанням адвокату), зокрема, право бути представником клієнту у судових органах України з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачу, з питань, пов`язаних з захистом прав, утому числі право пред`являти від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (пункт 1.2).

Згідно з додатковою угодою від 23.01.2023 №1 до зазначеного договору клієнт і Об`єднання домовилися про таке:

- Об`єднання зобов`язується надати клієнту таку правничу допомогу: складання та подання позовної заяви до господарського суду міста Києва за позовом ТОВ «Агроконтиненталь» до ТОВ «Добродія Трейд» про стягнення 290 676 грн заборгованості; складання та надіслання інших заяв та клопотань у справі, відкритій за таким позовом; представництво інтересів у судових засіданнях зі справи (пункт 1);

- винагорода Об`єднання за підпунктами 1.1 і 1.2 пункту 1 даної угоди встановлюється в залежності від часу роботи Об`єднання для підготовки відповідного документа з розрахунку одна година роботи - 1 000 грн (пункт 2);

- винагорода Об`єднання за підпунктом 1.1 пункту 1 даної угоди складає 6 000 грн з розрахунку 1 000 грн година роботи Об`єднання - 6 годин, яка оплачується протягом десяти днів з моменту виставлення рахунка (пункт 3).

01.02.2022 клієнтом і Об`єднанням підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1, за яким вартість наданих Об`єднання і прийнятих клієнтом послуг склала 6 000 грн.

Об`єднанням 03.02.2023 виставлено ТОВ «Агроконтиненталь» рахунок-фактуру №СФ-0000033 на суму 6 000 грн, який було оплачено позивачем 06.02.2023, що платіжною інструкцією №138.

Враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтиненталь» (вул. Мечнікова, буд. 16, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 42940948) до товариства з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд» (вул. Сверстюка Євгена, буд. 11б, офіс 104, м. Київ, 02002; ідентифікаційний код 36424505) про стягнення 290 676 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд» (вул. Сверстюка Євгена, буд. 11б, офіс 104, м. Київ, 02002; ідентифікаційний код 36424505) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтиненталь» (вул. Мечнікова, буд. 16, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 42940948) 290 676 (двісті девяносто тисяч шістсот сімдесят шість) грн заборгованості, 4 360 (чотири тисячі триста шістдесят) грн 14 коп. судового збору і 6 000 (шість тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.05.2023.

Суддя Оксана Марченко