ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" квітня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3524/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

секретар судового засідання Курко Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1; );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАДЕУС МАРИН" (65014, м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 9А; );

про стягнення 94028,04 грн.

1. Суть спору.

20.12.2022 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№3640/22) АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАДЕУС МАРИН" (далі - Товариство), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 94028,04 грн. за користування вагонами, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2022 р. було відкрито провадження у справі №916/3524/22 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30 січня 2023 р. о 15:00.

30.01.2023 від ТОВ "АМАДЕУС МАРИН" до суду надійшов відзив, в якому позивач просить позов задовільнити частково, а саме у розмірі 27 163,85 грн. з ПДВ., а в іншій частині позовних вимог відмовити.

Між тим, судове засідання, призначене на 30.01.2023 не відбулось у зв`язку з аварійними відключеннями енергопостачання у м. Одесі, зокрема в адміністративні будівлі Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду 08.02.2023 було призначено судове засідання на 06.03.2023.

09.02.2023 від АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" до суду надійшла відповідь на відзив.

У судове засідання 06.03.2023 з`явився представник позивача, представник ТОВ "АМАДЕУС МАРИН" не з`явився.

При цьому, у судовому засіданні 06.03.2023 суд ухвалою в протокольній формі оголосив перерву у розгляді справи до 03.04.2023 р. о 12:00 год.

14.03.2023 від АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" до суду надійшли пояснення.

У судове засідання 03.04.2023 з`явився представник позивача, представник ТОВ "АМАДЕУС МАРИН" не з`явився.

При цьому, у судовому засіданні 03.04.2023 суд ухвалою в протокольній формі оголосив перерву у розгляді справи до 13.04.2023 р. об 11:00 год.

У судовому засіданні 13.04.2023 судом було підписано вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи позивача.

Позивач зазначає, що відповідач приєднався до публічного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі за текстом - Договір) Акціонерного товариства «Українська залізниця» шляхом укладання заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №36554196/2020-0001 від 30.06.2020, підписаною електронним цифровим підписом представника Замовника, та Повідомленням про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-36554196/2020-0001 від 30.06.2020, в якому повідомляється про укладення Договору та присвоєні коди Замовника, а саме як відправника/одержувача: 8416, як платника: 8210325.

23 лютого 2022 року для забезпечення електронної заявки ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» під навантаження на станцію Бучач прибули власні вагони №№58532268, 59880716, 59884163, 59894659, 59895227, 59895375, 95090551, 95141925, 95276606 по залізничній накладній №34506543 (досилка до основної накладної №42039834). Про прибуття вказаних вагонів 23.02.2022 о 02:45 год. повідомлено Одержувача (графа 49 накладної), перевізний документ розкредитовано.

Дані вагони були затримані на станційних коліях в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, в очікуванні звільнення вантажного фронту, про що складено акт загальної форми ГУ-23 №162 від 23.02.2022.

Однак вантажоодержувач не надав жодних розпоряджень щодо вагонів, що прибули на його адресу, внаслідок цього вказані вагони простоювали на місцях загального користування станції Бучач та не подавалися на під`їзну колію ТОВ «Бучачагрохлібпром».

Лише 30.03.2022 ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» оформлено залізничну накладну №37294329 на відправлення вказаних порожніх вагонів на адресу ТОВ «ГРЕЙНСВАРД». З цієї дати закінчилася затримка вказаних вагонів на станційних коліях ст. Бучач з вини вантажовласника, про що складено акт загальної форми №199 від 30.03.2022.

Представник вантажовласника не з`явився для підписання актів загальної форми №162 та №199 (акти загальної форми №2 від 23.02.2022 та №204 від 30.03.2022).

На підставі викладеного згідно актів загальної форми ГУ-23 складено відомості плати за користування вагонами №№12030015, 30030016, 30030017, 30030018, 30030019, у яких зазначено час користування вагонами та нараховано плату за користування вагонами.

При цьому, позивач посилається на те, що відомості плати за користування №12030015 та №30030019 у встановлений термін не підписані ТОВ «АМАДЕУС МАРИН», про що складено акти загальної форми №206, 208 від 31.03.2022, і кошти в сумі відповідно 71366,40грн. (з ПДВ 85639,68грн.) та 28512,90грн. (разом з ПДВ 34215,48грн) списані з його особового рахунку, а відомості плати за користування №30030016 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), №30030017 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), №30030018 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), підписані повноважним представником платника із зауваженнями: Не приймається до оплати нарахована сума в зв`язку з форс-мажорними обставинами - обставинами непереборної сили відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 , що підтверджено ТПП.

Таким чином, позивач вважає, що неузгодженою та відповідно нестягнутою є плата за користування на суму 94028грн.04коп.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що відповідач помилково трактує «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні», затверджений рішенням правління від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т.). Зокрема у роз`ясненні №ЦМ-13/693 від 05.04.2022 Департаментом комерційної роботи АТ «Укрзалізниця», на яке посилається відповідач, вказано, що Замовник звільняється від плати за користування за час існування таких обставин. Вказані обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами. Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів із вказаних вище підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання Акта.

Як вказує позивач, жодних доказів, що запровадження комендантської години на території Тернопільської області вплинуло на тривалість перебування спірних вагонів на місцях загального користування станції Бучач відповідачем не надано. Також станцією Бучач не складалися зазначені у Роз`ясненні Акти загальної форми ГУ-23, які є підставою не враховувати до часу користування вагоном період дії комендантської години. Відповідач не звертався до працівників станції із вимогою про складання відповідних актів загальної форми.

При цьому, позивач вказує, що обставини, на підставі яких спірні вагони перебували на місцях загального користування, відрізняються від кола виняткових обставин зазначених у Переліку.

У наданих суду поясненнях позивач також посилається на те, що ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» не заперечує правомірність нарахування плати за користування вагонами, лише стверджує, що із загального часу користування необхідно виключити тривалість комендантської години за кожен день затримки. При цьому, відповідачем не висловлювало заперечень щодо нарахування плати за користування спірними вагонами по відомостях плати за користування №120330015 (за 360 годин) на суму 71366,40грн. та №30030019 (за 130годин 40хвилин) на суму 28512,90грн., в які теж включається плата за комендантську годину.

3.2. Доводи відповідача.

Відповідач зазначає, що АТ «Укрзалізниця» листом № ЦТЛ-19/178 від 02.03.2022 р. визнало факт наявності форс-мажорних обставин, про які йдеться у листі ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, про що й повідомив користувачів послуг, що надаються АТ «Укрзалізниця».

За таких обставин, коли обидві сторони погодили між собою вважати певні обставини форс-мажорними й визнають їх, спорів щодо факту існування цих обставин не виникає, а сертифікат ТПП отримувати не обов`язково, оскільки він є лише одним з доказів існування цього факту.

Також, відповідач посилається на те, що рішенням правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т) затверджено "Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення і вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами і та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час дії воєнного стану в Україні". Визначені в переліку обставини передбачають, у тому числі, звільнення замовників послуг від обов`язку вносити відповідну плату в разі: запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення.

Очевидно, на думку відповідача, що запровадження комендантської години є зовнішньою щодо вантажовласника обставиною, яка не залежить від нього та на яку він не може вплинути. Тому, відповідач вважає цілком обґрунтованим та таким, що відповідає Правилам користування вагонами і контейнерами, рішення Правління АТ «Укрзалізниця» щодо виключення часу дії комендантської години за місцезнаходженням станції призначення з загального строку користування вагонами.

Відповідач вказує, що позивачем здійснено розрахунок плати за користування вагонами без урахування комендантського часу який введено по Тернопільській області з 26.02.2022. З даного приводу Відповідач надав контррозрахунок плати за користування вагонами.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

30.06.2020 р. між АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (Перевізник) та ТОВ "АМАДЕУС МАРИН" (Замовник) (шляхом подання заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 36554196/2020-0001) укладено відповідний договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до пункту 1.2 при виконанні Договору Сторони використовують такі скорочені найменування нормативно-правових актів: Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 (далі Статут залізниць України); Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082 (далі Правила перевезення вантажів); Правила планування перевезень вантажів (статті 17-21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 р. № 873 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 р. за № 1030/7318 (далі Правила планування перевезень вантажів); Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 р. за № 165/3458 (далі Правила користування вагонами); Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 р. № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 340/16356 (далі Збірник тарифів. Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, відповідно); Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі СМГС); Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі КОТІФ).

Надання послуг за Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами (пункт 1.4 Договору).

Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (пункт 1.5 Договору).

До обов`язків Замовника відповідно до пункту 2.1.4 Договору віднесено Сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та Інших послуг Перевізника.

У той же час, пункт 2.1.5 Договору передбачає, що Замовник зобов`язаний Відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправника ми перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для вико нанням митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

При цьому відповідно до пункту 2.1.7 Договору до обов`язків Замовника віднесено підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу фор-ми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника підписувати та на давати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Крім того, пунктом 2.1.10 Договору до обов`язків Замовника віднесено Приймати подані за заявкою Замовника власні вагони Перевізника. Відмова Замовника від прийняття власних вагонів Перевізника допускається лише у випадках, якщо виключається можливість використання Замовником таких вагонів для перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, на підставі відповідних документів (форм ГУ-23, ВУ-23).

Якщо подання Замовнику на його замовлення порожніх власних вагонів Перевізника затримується з його вини, з нього стягується встановлена в п.3.4. Договору плата за користування власними вагонами Перевізника за весь час затримки вагонів на станції призначення. Якщо Замовник заявить про відмову від цих вагонів, плата за час затримки нараховується до моменту одержання відмови.

Відповідно до п.2.1.4. та п.2.1.5. договору Замовник зобов`язаний сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України.

Згідно з п.3.4. Договору Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування власними вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування, переданих Замовнику на місцях незагального користування, затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, що не залежать від Перевізника (далі - плата за користування власними вагонами Перевізника).

Розмір плати за користування власними вагонами Перевізника встановлюється відповідно п.3.4.2. Договору (п.3.4.1. Договору надання послуг).

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне ви конання зобов`язань за Договором у випадку виникнення після укладання Договору обставин непереборної сили, якими є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань. передбачених умовами Договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавством та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, воєнний стан, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратство, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, проти правні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, про сідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, кібератак, тощо (пункт 6.1 Договору).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів (пункт 6.2 Договору).

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії с відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою пала тою країни, на території якої мали місце такі обставини (пункт 6.3 Договору).

Виникнення обставин непереборної сили не є підставою для відмови Замовника від сплати за послуги, надані до виникнення вказаних обставин (пункт 6.4 Договору).

01.03.2020р. між АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (Замовник) та ТДВ «Бучачагрохлібпром» (Користувач колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії при станції Кременець регіональної філії «ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» № Л/ДН-2/252/м/п, відповідно до пункту 1.1 якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Залізниці, що примикає до станції Бучач Львівської залізниці залізниці через стрілку № 5 і обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знак Межа під`їзної колії", який встановлено на віддалі 54 м віл стрілки примикання.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом Залізниці на одну із колій станції по вказівці чергового по станції. Здавання вагонів проводиться на одній із колій станції по вказівці чергового по станції. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії (пункт 6 договору).

Максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить 8 вагонів (п. 8 договору).

23 лютого 2022 року для забезпечення електронної заявки ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» під навантаження на станцію Бучач прибули власні вагони №№58532268, 59880716, 59884163, 59894659, 59895227, 59895375, 95090551, 95141925, 95276606 по залізничній накладній №34506543 (досилка до основної накладної №42039834, про що 23.02.2022 р. о 02:45 год. повідомлено Одержувача (графа 49 накладної), перевізний документ розкредитовано.

Дані вагони були затримані на станційних коліях в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, в очікуванні звільнення вантажного фронту, про що складено акт загальної форми ГУ-23 №162 від 23.02.2022.

Однак, вантажоодержувач не надав жодних розпоряджень щодо вагонів, що прибули на його адресу, внаслідок цього вказані вагони простоювали на місцях загального користування станції Бучач та не подавалися на під`їзну колію ТОВ «Бучачагрохлібпром».

У наступному, 30.03.2022 ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» оформлено залізничну накладну №37294329 на відправлення вказаних порожніх вагонів на адресу ТОВ «ГРЕЙНСВАРД».

З цієї дати закінчилася затримка вказаних вагонів на станційних коліях ст. Бучач з вини вантажовласника, про що складено акт загальної форми №199 від 30.03.2022.

Представник вантажовласника не з`явився для підписання актів загальної форми №162 та №199, про що свідчать відповідні акти загальної форми №2 від 23.02.2022 та №204 від 30.03.2022.

На підставі викладеного згідно актів загальної форми ГУ-23 складено відомості плати за користування вагонами №№12030015, 30030016, 30030017, 30030018, 30030019, у яких зазначено час користування вагонами та нараховано плату за користування вагонами.

Загальний час за користування вагонами №№58532268, 59880716, 59884163, 59894659, 59895227, 59895375, 95090551, 95141925, 95276606 з 02год.20хв. 23.02.2022 до 13год.00хв. 30.03.2022 - 850 годин 40 хвилин (заокруглюється до 851 години):

- відомість № 12030015 на суму 71366 грн. 40коп. без ПДВ нараховано за 360 годин;

- відомість № 30030016 на суму 26118 грн.90коп. без ПДВ нараховано за 120 годин;

- відомість №30030017 на суму 26118грн.90коп. без ПДВ нараховано за 120 годин;

- відомість №30030018 на суму 26118грн.90коп. без ПДВ нараховано за 120 годин;

- відомість №30030019 на суму 28512грн.90коп. без ПДВ нараховано за 130 годин 40 хвилин.

Загальна сума плати за користування вагонами, нарахована по вище вказаних відомостях, складає 178 236грн.00коп. без ПДВ.

Згідно з умовами договору вказані відомості плати за користування вагонами в електронній формі направлені на погодження Замовнику.

Відомості плати за користування №№12030015 та 30030019 у встановлений термін не підписані ТОВ «АМАДЕУС МАРИН», про що складено акти загальної форми №206, 208 від 31.03.2022, і кошти в сумі відповідно 71366,40грн. (з ПДВ 85639,68грн.) та 28512,90грн. (разом з ПДВ 34215,48грн) списані з його особового рахунку.

Відомості плати за користування №30030016 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), №30030017 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), №30030018 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), підписані повноважним представником платника із зауваженнями: Не приймається до оплати нарахована сума в зв`язку з форс-мажорними обставинами - обставинами непереборної сили відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 , що підтверджено ТПП.

Претензією від 06.06.2022 позивач повідомив відповідача про необхідність здійснити сплату за користування вагонами в сумі 94 028,40 грн. та попередив, що у випадку безпідставного відхилення претензії або неотримання відповіді у встановлений термін - змушені будемо звернутися з позовом до господарського суду про примусове стягнення суми плати за користування вагонами.

Проте, відповідач залишив вказану претензію без відповіді та належного реагування, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

5. Позиція суду

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Пунктом 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Абзацом 2 пункту 64 Статуту залізниць визначено, що для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії. Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (абзаци 1, 4 пункту 71 Статуту залізниць).

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Слід відзначити, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17.

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Отже, за період фактичного використання суб`єктами господарювання вагонів та/або контейнерів залізниці для перевезення вантажів вноситься плата; до періоду використання вагонів (контейнерів) включається час затримки (простою) вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. Звільнення від такої плати може мати місце лише у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.

Порядок користування вагонами визначається Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтранспорту України №113 від 25.02.1999, пунктами 3, 6, 8-10, 12 яких передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, і є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у пам`ятці про подання/забирання вагонів, яка оформлюється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам`ятках про подання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка є первинним документом бухгалтерського обліку.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пункту 3 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12 Правил користування вагонами і контейнерами).

Розмір плати за користування вагонами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами і контейнерами).

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.

Пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, встановлено, що вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Як вже було зазначено вище, 23.02.2022 року на станцію Бучач подавалися та 30.03.2022 забирались власні вагони №№58532268, 59880716, 59884163, 59894659, 59895227, 59895375, 95090551, 95141925, 95276606 по залізничній накладній №34506543, про що складено акти загальної форми ГУ-23 №162, № 199.

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У вказаних актах містяться відомості про час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, а також вказано, що затримка вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції сталась з вини клієнта, вагони простоюють на коліях станції в очікуванні звільнення вантажного фронту.

Відповідно до п.4 Правил користування вагонами і контейнерами затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№12030015, 30030016, 30030017, 30030018, 30030019, у яких зазначено час користування вагонами та нараховано плату за користування вагонами.

Загальний час за користування вагонами №№58532268, 59880716, 59884163, 59894659, 59895227, 59895375, 95090551, 95141925, 95276606 з 02год.20хв. 23.02.2022 до 13год.00хв. 30.03.2022 - 850 годин 40 хвилин (заокруглюється до 851 години):

- відомість №12030015 на суму 71366грн.40коп. без ПДВ нараховано за 360 годин;

- відомість №30030016 на суму 26118грн.90коп. без ПДВ нараховано за 120 годин;

- відомість №30030017 на суму 26118грн.90коп. без ПДВ нараховано за 120 годин;

- відомість №30030018 на суму 26118грн.90коп. без ПДВ нараховано за 120 годин;

- відомість №30030019 на суму 28512грн.90коп. без ПДВ нараховано за 130 годин 40 хвилин.

Загальна сума плати за користування вагонами, нарахована по вищевказаних відомостях, складає 178 236грн.00коп. без ПДВ.

Згідно з умовами договору вказані відомості плати за користування вагонами в електронній формі направлені на погодження Замовнику.

Відомості плати за користування №№12030015 та 30030019 у встановлений термін не підписані ТОВ «АМАДЕУС МАРИН», про що складено акти загальної форми №206, 208 від 31.03.2022, і кошти в сумі відповідно 71366,40грн. (з ПДВ 85639,68грн.) та 28512,90грн. (разом з ПДВ 34215,48грн) списані з його особового рахунку.

Також, суд зазначає, що відомості плати за користування №30030016 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), №30030017 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), №30030018 на суму 26118,90грн. (разом з ПДВ - 31342,68грн.), підписані повноважним представником платника із зауваженнями: Не приймається до оплати нарахована сума в зв`язку з форс-мажорними обставинами - обставинами непереборної сили відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, що підтверджено ТПП.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, нарахування залізницею плати за користування вагонами є обґрунтованим і правомірним.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на офіційний лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, відповідно до якого засвідчено форс-мажорні обставини: військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президенту; підтверджено, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання яких форс-мажорних обставин.

В той же час, доводи відповідача про те, що порушення зобов`язання сталось з боку відповідача внаслідок дії форс-мажорних обставин судом відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Виходячи з наведених норм, наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку виконання основного зобов`язання.

Нарахована позивачем та пред`явлена до стягнення плата за користуванням вагонами, є основним зобов`язанням відповідача перед позивачем за надані йому послуги залізниці, а не відповідальністю відповідача. Враховуючи викладене, посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин не звільняє відповідача від обов`язку сплатити нараховану плату.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні":

- Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово- промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно;

- форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду Касаційного господарського суду від 01 червня 2021 року за № 910/9258/20 вказано, що у постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року зі справи № 915/531/17, від 26 травня 2020 рок зі справи № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року зі справи № 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого: статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Згідно з пунктом 6.2. договору "Про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом" сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до пункту 6.3. договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, умов Договору, висновків Верховного Суду, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати. Для засвідчення форс-мажору самого лише посилання на воєнні дії недостатньо, оскільки особа, що порушила зобов`язання повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Відповідачем не наданий сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за договором (відсутність підстав для сплати залізниці належних платежів), як і не надано доказів виконання вимог п. 6.2 Договору.

Відтак, твердження відповідача про звільнення від сплати належних залізниці платежів (плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, збору за маневрову роботу, плати за охорону вантажу,) з причин настання форс-мажорних обставин, а саме з початком військової агресії Російської федерації проти України та введенням військового стану, які були відомі позивачу, є необґрунтованим.

Як вже зазначалось вище, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (стаття 129 Статуту залізниць України).

Зупинення виробництва, виведення персоналу в простій, зупинення вантажно- розвантажувальних комплексів та механізмів, локомотивів, систем служб сигналізації та блокування, які забезпечували рух, навантаження та розвантаження залізничних вагонів з 24.02.2022 не може бути прийнято до уваги, так як спростовується актами загальної форми ГУ-23, з яких вбачається що здійснення передавальних операцій, а саме приймання вагонів зі станції Бучач здійснювалось повсякденно.

Також, судом не приймаються до уваги доводи відповідача про запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення як підставу для зменшення розміру нарахувань з огляду на наступне.

Правовою основою запровадження комендантської години є Конституція України, Закони України Про правовий режим воєнного стану, Про оборону України, відповідний указ Президента України, затверджений Верховною Радою України, та інші нормативно-правові акти.

Комендантська година (заборонений час) - це заборона військовим комендантом в певний час доби й на певний час перебувати на вулицях та в громадських місцях мешканцям певного населеного пункту, де встановлено Президентом України воєнний/надзвичайний стан.

Механізм здійснення заходів під час запровадження комендантської години передбачено Порядком здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573.

Відповідно до п. 7 цього Порядку, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 11 цього Порядку, контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42) затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні» (далі - Перелік).

До підрозділів Укрзалізниці зміст рішення правління було доведено телеграфним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 директора департаменту комерційної роботи Укрзалізниці від 05.04.2022, на котре посилається відповідач, яким визначено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні.

В цих документах зазначається, що у разі виникнення затримок навантажених вагонів та контейнерів незалежно від їх власності, порожніх власних вагонів (контейнерів) або орендованих вагонів на своїх осях, під час перевезення на станціях відправлення, на підходах до станції призначення, в тому числі у «кинутих» поїздах чи затримок на станціях в очікуванні подачі вагонів (контейнерів) на під`їзні колії, до часу користування вагоном (контейнером) не включається час затримки вагону (контейнеру), що виник у випадках:

- введення перевізником тимчасових обмежень щодо станції призначення після прийняття вантажу перевізником до перевезення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час з моменту введення тимчасових обмежень до моменту припинення дії таких обмежень або до моменту видачі наказу про переадресування вантажу;

- запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час дії комендантської години за місцезнаходженням станції;

- проведення бойових дій або тимчасової окупації збройними формуваннями Російської Федерації території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення та/або будь-яка станція на шляху прямування. В такому разі до часу користування вагоном не включається час ведення бойових дій, тимчасової окупації території збройними формуваннями Російської Федерації, протягом якого була відсутня фактична можливість надання послуг перевізником;

- прийняття Державною митною службою України (або іншими органами державного контролю) рішення про простій працівників певних територіальних органів, у зв`язку з чим територіальні органи тимчасово не здійснюють митне та інше оформлення вантажів на станціях відправлення та призначення. В такому разі до часу користування вагоном не включається час безпосередньо пов`язаний з митним оформленням або отриманням інших дозволів та сертифікатів від органів державного контролю.

Замовник звільняється від плати за користування вагонами за час існування таких обставин. Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 до Правил користування вагонами. Акти загальної форми ГУ-23, складені у випадку затримки вагонів з вказаних підстав, мають містити конкретний опис обставин, що стали підставою затримки вагонів та складання акта. Акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, вказаних вище.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до вимог Правил, з урахуванням зазначених вище обставин, які є підставою для звільнення від цієї плати.

Проте, доказів того, що такі акти загальної форми із зазначенням даних обставин складались, відповідачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Натомість, як слідуєіз наявних у матеріалах справи актів загальної форми ГУ-23, які є первинними документами для подальшого нарахування належних платежів, в них не міститься посилань про обставини затримки вагонів та їх опис.

Крім того суд зауважує, що відповідачем не додано до матеріалів справи інших актів загальної форми ГУ-23, складених у випадку затримки вагонів в зв`язку з запровадженням комендантської години, відповідно до Переліку виняткових обставин, наведених в рішенні правління АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» № ЦМ-54/42 від 02.04.2022.

Отже, затримка вагонів відбулась з причин очікування подачі вагонів під вантажні операції з вини клієнта, що й підтверджено представниками відповідача шляхом підписання актів загальної форми ГУ-23, на підставі котрих й були нараховані належні платежі.

Крім того, відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ТОВ «Бачачагрохлібпром» та станції Бучач Львівскої залізниці здійснення вантажних і комерційних операцій організовано цілодобово.

Разом з тим, відповідачем не спростовано, що робота по станції Бучач Львівскої залізниці зупинялась в період комендантської години, як й робота залізничного цеху ТОВ «Бачачагрохлібпром»; що під час дії комендантської години виробничі підрозділи і позивача і відповідача, як і до початку повномасштабної воєнної агресії російської федерації, працюють у нічну зміну, і жодного впливу на виробничий процес сторін комендантська година не має, адже це не пов`язано з перебуванням працівників підприємства на вулицях і в громадських місцях.

З огляду на зазначене, доводи відповідача щодо неправомірності нарахування плати за користування спірними вагонами без виключення часових проміжків, коли на території Тернопільської області діяла комендантська година, не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать фактичним обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача плати за користування вагонами в розмірі 94 028,04 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАДЕУС МАРИН" (65014, м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 9А; ) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії "ЛЬВІВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ) заборгованість у розмірі 94 028/дев`яносто чотири тисячі двадцять вісім/грн. 04 коп. за користування вагонами та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481/дві тисячі чотириста вісімдесят одна/грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 27 квітня 2023 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська