ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"18" квітня 2023 р. Справа № 916/2682/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафу.
За участю представників сторін:
від позивача Остапов В. В., самопредставництво;
від відповідача Перепелиця О.С., самопредставництво.
Обставини справи.
Державне підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії державного підприємство „Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „НОРМАН ПЛАСТ, в якій просить:
- виконати демонтаж існуючого покриття площиною 29 м2;
- виконати ущільнення ґрунту площиною 29 м2;
- виконати улаштування армованого цементно-бетонного покриття з арматурою O14 мм та бетону класом В30 товщиною 30 см площиною 29 м2.
Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору від 19.03.2021 № 48-В-ЧФ-21 на закупівлю послуг з аварійних робіт трубопроводів та обладнання (інв. № 2300; інв. № 2197).
Ухвалою суду від 17.10.2022 прийнято позовну заяву Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2682/22. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 10.11.2022.
Ухвалою від 01.12.2022 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 916/2682/22 на 30 днів, призначено підготовче засідання у справі на 22.12.2022 о 12:50 год.
Ухвалою суду від 22.12.2022 закрито підготовче провадження у справі № 916/2682/22, призначено справу до судового розгляду по суті на 19.01.2023 об 11:30 год.
19 січня 2023 року підготовче засідання у справі не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 19.01.2023 ухвалено провести судове засідання з розгляду справи № 916/2682/22 по суті впродовж розумного строку, призначено судове засідання у справі на 14.02.2023 року о 16:30 год.
14 лютого 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема у відзиві відповідач зазначає, що жодної інформації у складі тендерної документації щодо виконання робіт на проїжджій частині замовником не було надано, основні вимоги стосувалися лише наявного досвіду виконання робіт з укладанням водопровідних мереж (предмет закупівлі саме послуги з аварійних робіт трубопроводів та обладнання). Відповідно до оголошення замовника про проведення закупівлі, а саме пункту 13 „У разі, якщо договірна ціна (розрахунок вартості робіт)/специфікація/калькуляція/інший документ наданий учасником не буде відповідати чинному законодавству України та/або вимогам, викладеним в цьому оголошенні його пропозиція підлягає відхиленню. Тобто, виходячи з вимог закупівлі, учасник не може на свій розсуд змінювати склад робіт, у зв`язку з тим що замовником подано у складі тендерної документації технічне завдання (технологія виконання робіт), згідно якого учасником формується попередня цінова пропозиція для участі в закупівлі та кошторисна документація до Договору.
Відповідач вважає, що позивачем було самостійно визначено, що вищевказані роботи повинні проводитися без суттєвого порушення існуючого земляного шару, а також дорожніх шарів. Частина робіт по прокладанню трубопроводу згідно з технологією яку визначив позивач виконувалась відкритим методом з подальшим демонтажем та зворотнім монтажем асфальтобетонного покриття.
Відповідачем під час виконання будівельних робіт було виявило, що на узбіччі дороги, у місці де повинний проходити новий водопровід, під час демонтажу асфальтобетону розташована монолітна бетонна стяжка, про що було сповіщено позивача. Таким чином вищевказані роботи з демонтажу бетону не були враховані під час проведення тендерної закупівлі, а також у зв`язку з відсутністю цих робіт у складі Договірної ціни, замовник самостійно виконав роботи з демонтажу бетону та подальшим його вивезенням.
На думку відповідача, позивач під час складання технічного завдання та визначення технології виконання робіт, не врахував встановлені будівельні норми при проведенні робіт з улаштування водопроводу на узбіччі проїжджої частини, та не зазначив необхідність проведення робіт саме на узбіччі проїжджої частини під час складання вимог до учасників при проведенні тендеру.
Також відповідач вказує, що під час визначення технології будівництва водопроводу відкритим методом, а також визначення технології улаштування цементобетонну у якості поверхні узбіччя, позивачем не було враховано інтенсивний проїзд зерновозів та контейнеровозів (великогабаритних та великовагових транспортних засобів) по ділянці водопроводу та цементобетонної поверхні.
Відповідач зазначає, що через відсутність можливості збільшити вартість виконаних робіт згідно Договору, через збільшення фактичних обсягів робіт представниками замовника при виконанні демонтажу бетонного покриття узбіччя дороги над майбутньою траншеєю не були враховані вимоги ДСТУ-Н Б В.2.1-28:2013, а саме пункту 3.23, де вказано, що ширину вскриття полос доріг при розробці траншеї слід приймати: при бетонному покритті на 10 см ширше ніж ширина траншеї з кожної сторони, що не було зроблено.
Також однією з можливих причин руйнування цементобетонної поверхні могла стати структура ґрунту. На цій ділянці узбіччя дороги знаходиться насипний ґрунт, після монтажу трубопроводу основа траншеї повинна була згідно діючих будівельних норм утрамбовуватись, що у подальшому унеможливлює просідання в цілому і трубопроводу і цементобетонного покриття, проте трамбування дна траншеї також не входило до технології будівництва позивача.
Отже, відповідач вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача, як виконавця робіт та недоліків (дефектів) на частині ділянки дороги, де проводилися роботи з укладанням водопровідних мереж. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що позивачем при підготовці тендерної документації та технічного завдання до Договору не було враховано державних норм та стандартів, які звичайно ставляться до такого типу робіт. При цьому відповідач не був поінформований про всі деталі та нюанси фронту робіт на вказаній спірній ділянці дороги, та виконував роботи в межах умов укладеного Договору та вимог законодавства.
Відзив відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У судовому засіданні 14.02.2023 було оголошено перерву до 11:00 год. 08.03.2023.
14 лютого 2023 року до суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив, в якій позивач суд просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
08 березня 2023 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зокрема відповідач зазначає, що причиною руйнування дороги стало хибне технічне завдання та обрана позивачем технологія виконання робіт, оскільки замовник не зробив обов`язкове проведення Державної експертизи проекту виконання робіт в частині конструктивна, а також в частині кошторису, що у свою чергу призвело до критичних помилок у складанні технічного завдання.
Заперечення відповідача на відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
У судовому засіданні 08.03.2023 було оголошено перерву до о 10:00 год. 18.04.2023.
06 квітня 2023 року до суду від позивача у справі надійшли письмові пояснення, в яких позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач звертає увагу, що заперечення відповідача, подані без врахування та із порушенням вимог ч. 4 ст. 165 ГПК України, відповідно до якої якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.
Позивач вказує, що виконання робіт з улаштування піщаної основи під трубопроводом включає в себе не лише трамбування, але й зачищення траншеї вручну, ущільнення штучної основи, а також виконання робіт з ущільнення та трамбування під основою дороги. Ці заходи необхідні для забезпечення правильного улаштування трубопроводу та його стійкості в майбутньому. Проте будь яких зауважень чи попереджень в процесі виконання робіт від відповідача не надходило.
Позивач вважає, що виходячи з положень зазначених законодавчих та нормативних документів, поточний ремонт не відноситься до будівництва, тому на нього не поширюються законодавчі та нормативні документи, що діють у будівництві. Таким чином, послуги, передбачені у технічному завданні до договору є аварійними роботами, які не підпадають під визначення реконструкції. В результаті виконання робіт не забезпечувалось удосконалення виробництва та не змінилось функціональне призначення, не змінились техніко-економічний рівень та якість продукції - води, на показники якої впливає система очищення та насосне обладнання. Відповідно при виконанні аварійного ремонту чинне законодавство не передбачає розроблення проекту з проведенням його Державної експертизи.
Пояснення позивача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Представник позивача у судовому засідання 18.04.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
Представник відповідача у судовому засідання 18.04.2023 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.
У судовому засіданні 18.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представників сторін про орієнтовний час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд,
Матеріали справи свідчать, що 19.03.2021 між Державним підприємством „Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України (надалі позивач або замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю „НОРМАН ПЛАСТ (надалі виконавець або відповідач) був укладений Договір №48-В-ЧФ-21 на закупівлю послуг з аварійних робіт трубопроводів та обладнання (інв. № 2300; інв. № 2197) (надалі - Договір).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору, виконавець зобов`язується надати послуги з аварійних робіт трубопроводів та обладнання (інв. № 2300; інв. № 2197) (Послуги з ремонту аварійної ділянки водопроводу від ЦВНС до центральної котельні та ремонту приймальної камери КНС-10 ЧФ ДП "АМПУ) (далі - Послуги), а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги в порядку та на умовах визначених цим Договором.
Найменування Послуг згідно з ДК 021:2015 - 45450000-6 „Інші завершальні будівельні роботи. Детальна інформація щодо послуг, які надаються за цим Договором, міститься у технічному завданні (Додатку № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору (п.п.1.2.,1.3. Договору).
Строк надання Послуг - 60 календарних днів з дати, вказаної в заявці на початок надання послуг (п. 2.2. Договору).
Початок надання послуг визначається в заявці у письмовій формі, але в будь якому разі не раніше _______, та не пізніше 01.07.2021 (заповнюється на етапі укладання договору), яка відправляється поштою на адресу Виконавця (з повідомленням про вручення), або передається уповноваженому представнику Виконавця з підписом на другому екземплярі про отримання (п. 2.3. Договору).
Відповідно умов п. 3.1. Договору, виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає умовам технічного завдання та діючої нормативної документації, зокрема, але не виключно: ДБН В.2.5-74-13 „Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди, ДСТУ-Н Б В.2.5-40:2009 „Проектування та монтаж мереж водопостачання та каналізації з пластикових труб, ДБН А.3.1-5:2016 „Організація будівельного виробництва та іншою нормативною документацією, яка діє в України.
Якість (якісні характеристики) матеріальних ресурсів, що використовуються при наданні послуг, має відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості відповідно до вимог цього Договору та законодавства України та підтверджуватись у встановленому законодавством України порядку із наданням оригіналів або засвідчених належним чином копій відповідних документів разом з Актами виконаних послуг (п.3.2. Договору).
Виконавець гарантує якість наданих послуг протягом гарантійного терміну. Гарантійний термін експлуатації наданих Послуг становить 12 (дванадцять ) місяців (п.3.3. Договору).
Згідно умов п.3.4. Договору, початком гарантійних строків вважається день прийняття замовником результатів надання послуг за Актом виконаних послуг.
У разі виявлення протягом гарантійних строків на об`єкті недоліків (дефектів), замовник протягом 5 робочих днів після їх виявлення повідомляє виконавця про місце та дату складання акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо уповноважений представник виконавця не з`явиться без поважних причин у визначений строк, замовник має право скласти зазначений акт без участі виконавця або із залученням незалежних експертів, з повідомленням про це виконавця. Акт, складений без участі виконавця, надсилається йому для виконання протягом 10 (десяти) календарних днів після його оформлення (п. 3.5. Договору).
Виконавець зобов`язаний за свій рахунок усунути недоліки (дефекти) в строки та в порядку, визначені актом про їх усунення. Якщо виконавець не забезпечить (або неналежно забезпечить) усунення зазначених актом недоліків (дефектів), замовник має право усунути недоліки (дефекти) власними силами або із залученням третіх осіб із відшкодуванням усіх витрат та збитків за рахунок виконавця (п. 3.6. Договору).
Відповідно до умов п. 4.1. Договору, загальна вартість послуг за цим Договором визначається на підставі договірної ціни (Додаток №2, що є невід`ємною частиною Договору), виконаної згідно ДСТУ Б.Д 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» (зі змінами та доповненнями) та складає: 363 600 грн. без ПДВ, крім того сума ПДВ 72 720 грн., всього ціна цього Договору 436 320 грн. з ПДВ.
Цей Договір з усіма його додатками набирає чинності після його підписання уповноваженими представниками і діє до 31.12.2021, а в частині гарантійних зобов`язань до їх повного виконання (п. 6.1. Договору).
Згідно до умов п. 7.4. Договору, у разі надання виконавцем послуг з порушенням вимог з якості, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості таких послуг.
У Технічному завданні додатку № 1 до Договору №48-В-ЧФ-21 сторони погодили найменування робіт і витрат, одиницю виміру та кількість.
Також у Договірній ціні, додатку № 2 до Договору №48-В-ЧФ-21 сторони погодили найменування витрат та їх вартість.
Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору відповідач виконав ремонтні роботи, в тому числі провів заміну автодорожнього покриття, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) від 29 вересня 2021 року.
На підставі Акту була складена довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 29.09.2021 на загальну суму 436320,00 грн.
Як зазначає позивач, після початку експлуатації відремонтованих об`єктів, виявлено, що на центральній автодорозі між ЦВНС та центральною котельною бетонування дороги уздовж 45 метрів значно просіло дорожнє покриття, що заважає безпечному руху автотранспорту та може призвести до ДТП, а також призводить до збоїв вантажоперевезень.
Листом № 1093/15-04-07/Вих від 27.07.2022 позивачем було повідомлено відповідача про виявлення на центральній автодорозі між ЦВНС та центральною котельнею бетонування дороги уздовж 45 метрів значно просіло та заважає безпечному руху автотранспорту по території порту, призводить до збоїв вантажоперевезень і можливості скоєння ДТП. У зв`язку з виявленими недоліками протягом гарантійного терміну, відповідачу необхідно направити до 29.07.2022 на адресу замовника уповноваженого представника для складання відповідного акту з зазначенням порядку та строків усунення недоліків (дефектів).
Листом Вих № 17 від 11.08.2022 відповідач повідомив позивача про те, що 15.08.2022 прибуде заступник директора та начальник ділянки.
Позивач вказує, що фактично 17.08.2022 прибула посадова особа відповідача, однак належних повноважень на вчинення дій від імені Товариства з обмеженою відповідальністю „НОРМАН ПЛАСТ не мала, лише повідомила про вказівку подивитись на об`єкт та покинула територію порту.
Листом № 1253/15-04-07/Вих від 29.08.2022 позивач направив відповідачу Акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків, в якому запропонував підписати два примірники зазначеного Акту, повернути примірники ЧФ ДП „АМПУ та приступити до усунення зазначених в Акті недоліків.
Як зазначає позивач, в порушення умов Договору відповідач до усунення недоліків не приступив, а також не надав заперечень щодо обставин, викладених у Акті, що свідчить про відсутність між сторонами суперечок щодо порядку та строків усунення недоліків, які зафіксовані в акті.
Позивач вважає, що з огляду на викладене, є правомірною вимога до відповідача про зобов`язання вчинити дії, які визначені в Акті від 17.08.2022.
Крім того, відповідно до п. 7.4 Договору за неякісно виконані роботи виконавець сплачує штраф в розмірі 20% від вартості неякісно виконаних робіт.
Таким чином, позивач за неякісно виконані роботи просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 8065,26 грн.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Укладений сторонами договір за правовою природою є договором підряду, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.
Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюється у договорі підряду.
Відповідно до ст.857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові; результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Зазначене свідчить про те, що законодавчо встановленим способом підтвердження виконання робіт за договором є складання акта виконаних робіт.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору та зміна умов зобов`язання.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання умов Договору відповідач виконав ремонтні роботи, в тому числі провів заміну автодорожнього покриття, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) від 29 вересня 2021 року (т. 1, а.с. 23-34).
Зазначене свідчить про те, що підрядні роботи були здійснені відповідно до умов договору.
Відповідно до умов п. 3.3. Договору, виконавець гарантує якість наданих послуг протягом гарантійного терміну. Гарантійний термін експлуатації наданих послуг становить 12 (дванадцять) місяців. Початком гарантійних строків вважається день прийняття Замовником результатів надання послуг за Актом виконаних послуг (п. 3.4 Договору).
Матеріали справи свідчать, що після початку експлуатації відремонтованих відповідачем об`єктів, виявлено недоліки, а саме на центральній автодорозі між ЦВНС та центральною котельною бетонування дороги уздовж 45 метрів відбулось просідання дорожнього покриття глибиною від одного до чотирьох сантиметрів значно просіло дорожнє покриття, що заважає безпечному руху автотранспорту.
На виконання п. 3.5 Договору комісія позивача провела обстеження місця виконання робіт, за результатами обстеження було встановлено, що виконавцю необхідно виконати гарантійний ремонт дорожнього покриття на ділянці центральної автодороги між ЦВНС та центральною котельною в місці проведення робіт дорожнього покриття уздовж 45 метрів, а саме: виконати демонтаж існуючого покриття площиною 29 м2; виконати ущільнення ґрунту площиною 29 м2; виконати улаштування армованого цементно-бетонного покриття з арматурою діаметром 14 мм та бетону класом В30 товщиною 30 см площиною 29 м2.
Вказані обставини були зафіксовані в Акті про порядок і строки усунення виявлених недоліків від 17.08.2022 (т. 1, а.с. 40).
Відповідно до умов п. 3.6. Договору, виконавець зобов`язаний за свій рахунок усунути недоліки (дефекти) в строки та в порядку, визначені актом про їх усунення. Якщо виконавець не забезпечить (або неналежно забезпечить) усунення зазначених актом недоліків (дефектів), замовник має право усунути недоліки (дефекти) власними силами або із залученням третіх осіб із відшкодуванням усіх витрат та збитків за рахунок виконавця (п. 3.6. Договору).
Отже, виходячи із умов п. 3.6 Договору, позивач як замовник має право вимагати усунення недоліків, а відповідач зобов`язаний такі недоліки усунути.
Проте, в порушення умов Договору відповідач до усунення недоліків не приступив, а також не надав заперечень щодо обставин, викладених у Акті, що свідчить про відсутність між сторонами суперечок щодо порядку та строків усунення недоліків, які зафіксовані в акті.
З огляду на вищевикладене, суд вважає правомірною вимогу позивача про зобов`язання відповідача вчинити дії, які визначені у Акті від 17.08.2022, а саме: виконати демонтаж існуючого покриття площиною 29 м2; виконати ущільнення ґрунту площиною 29 м2; виконати улаштування армованого цементно-бетонного покриття з арматурою діаметром 14 мм та бетону класом В30 товщиною 30 см площиною 29 м2.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Крім того, відповідно до п. 7.4 Договору за неякісно виконані роботи виконавець сплачує штраф в розмірі 20% від вартості неякісно виконаних робіт.
Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунку штрафу та встановлено, що він є вірними.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення суми штрафу є правомірними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву в частині того, що
позивачем не зазначено жодної інформації чи вимог стосовно необхідності демонтажу дорожнього полотна з подальшим його відновленням, суд зазначає наступне.
Матеріали справи свідчать, що у технічному завданні, яке є додатком до договору, зазначені пункти стосовно необхідності демонтажу дорожнього полотна з подальшим його відновленням (т. 1, а.с. 19):
- п. 19 Виконати розбирання асфальтобетонного покриття;
- п. 28 Виконати улаштування асфальтобетонного покриття.
Отже, відповідач на етапі проведення процедури закупівлі мав можливість уточнити технічні деталі, для формування кошторисної документації та здійснити огляд ділянки виконання робіт, оцінити ризики та відмовитись від укладання договору на закупівлю послуг з аварійних робіт трубопроводів та обладнання. Проте, ні на етапі формування кошторисної документації, ні на етапі укладання договору, ні на етапі надання послуг по Договору відповідач не відмовився від намірів їх виконання.
Після виконання робіт, у акті приймання виконаних будівельних робіт від 29.09.2021 було відображено виконання відповідачем улаштування цементно-бетонних покриттів (т. 1, а.с. 29):
- п. 78 (шифр норми РН18-34-1);
- п. 80 (шифр норми РН18-34-2).
Відповідно до умов п. 3.3 Договору виконавець гарантує якість наданих послуг протягом гарантійного терміну. Гарантійний термін експлуатації наданих послуг становить 12 (дванадцять) місяців. Початком гарантійних строків вважається день прийняття Замовником результатів надання послуг за Актом виконаних послуг (п. 3.4 Договору).
Таким чином, гарантія розповсюджується на всі роботи виконанні відповідачем в межах договору, а не лише на трубопровід.
Також в частині зауважень відповідача, що позивачем не були враховані вимоги пункту 3.23 ДСТУ-Н Б В.2.1-28:2013, суд зазначає наступне.
Так, в пункті 67 Акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт від 29.09.2021 відображено, що відповідач самостійно здійснював розробку траншеї, а тому саме відповідач, як виконавець робіт повинен був дотримуватись вимог пункту 3.23 ДСТУ-Н Б В.2.1-28:2013.
Також в частині доводів відповідача, що трамбування дна траншеї також не входило до технології будівництва, суд зазначає, що згідно п. 70 Акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт від 29.09.2021, відповідач самостійно здійснював улаштування піщаної основи під трубопроводи (шифр норми РН16- 40-1), у складі робіт якої враховане укладання матеріалів з розрівнюванням та ущільненням.
Щодо доводів відповідача, викладених у запереченнях, в частині того, що відповідно до норми РН16-40-1 у складі робіт враховується лише трамбування піщаної основи під трубопровід, суд зазначає наступне.
Так, норма РН16-40-1 встановлює вимоги до улаштування піщаної основи під трубопроводом, проте це не означає, що усі інші роботи не повинні виконуватись відповідно до технології.
У траншеї передбачалось зачищення дна та стінок вручну, що необхідно було для забезпечення правильної глибини та ширини траншеї. В даному випадку на кам`янистій та глинистій основі, передбачалось влаштування штучної основи з піску з ущільненням, що забезпечує стійкість трубопроводу та запобігає його просіданню. Траншея викопувалась на дорозі із бетонним покриттям і ґрунт під нею був достатньо ущільнений, а тому виконання робіт з ущільнення та трамбування під основою дороги є необхідним для забезпечення стійкості та довговічності трубопроводу.
Таким чином, виконання робіт з улаштування піщаної основи під трубопроводом включає в себе не лише трамбування, але й зачищення траншеї, ущільнення штучної основи, а також виконання робіт з ущільнення та трамбування під основою дороги. Ці заходи необхідні для забезпечення правильного улаштування трубопроводу та його стійкості в майбутньому.
Відповідно до ст. 847 ЦК України підрядник зобов`язаний своєчасно попередити замовника про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи та про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.
Проте, будь-яких зауважень чи попереджень в процесі виконання робіт від відповідача на адресу позивача не надходило.
Щодо доводів відповідача, в частині того, що замовник не зробив обов`язкове проведення Державної експертизи проекту виконання робіт в частині конструктива, а також у частині кошторису, що у свою чергу привело до критичних помилок у складанні технічного завдання, суд зазначає наступне.
Так, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в листі від 11.03.2014 № 7/15-2747 «Щодо визначення вартості поточного ремонту існуючих об`єктів будівництва» повідомило, що відповідно до законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівництво - це нове будівництво, реконструкція, реставрація, технічне переоснащення, капітальний ремонт.
З викладеного слідує, що поточний ремонт не відноситься до будівництва, а тому на нього не поширюються законодавчі та нормативні документи, що діють у будівництві.
Відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно- планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає будівельним нормам і правилам.
З викладеного слідує, що розробка проекту на аварійні роботи не регламентована.
Як вбачається із матеріалів справи (предмет договору) послуги, передбачені у технічному завданні до Договору, є аварійними роботами, які не підпадають під визначення реконструкції. В результаті виконання робіт не забезпечувалось удосконалення виробництва та не змінилось функціональне призначення, не змінились техніко-економічний рівень та якість продукції - води, на показники якої впливає система очищення та насосне обладнання.
Таким чином, при виконанні обумовлених у Договорі робіт, чинне законодавство не передбачає розроблення проекту з проведенням його Державної експертизи.
Інші доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.
Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Позов задовольнити повністю.
- виконати демонтаж існуючого покриття площиною 29 м2;
- виконати ущільнення ґрунту площиною 29 м2;
- виконати улаштування армованого цементно-бетонного покриття з арматурою O14 мм та бетону класом В30 товщиною 30 см площиною 29 м2.
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 27 квітня 2023 р.

Суддя Нікітенко С.В.