ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Справа № 924/636/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Грязнов В.В. , суддя Бучинська Г.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 3 лютого 2023 року, повний текст рішення складено 6 лютого 2023 року по справі №924/636/22 (суддя Музика М.В.)

за позовом міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго"

до приватного підприємства "Антекс"

про стягнення 76786 грн 76 коп. заборгованості

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" (надалі Позивач) звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом, у якому просило суд стягнути з Приватного підприємства "Антекс" (надалі Відповідач) 76665 грн 91 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачанняза період з 1 жовтня 2021 року по 1 червня 2022 року та 84 грн 45 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року, 36 грн 40 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором №7842/1270 та договором №7843/1270 від 18 травня 2021 року.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 3 лютого 2023 року позов задоволено. Стягнуто із Відповідача на користь Позивача 76665 грн 91 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачанняза період з 1 жовтня 2021 року по 1 червня 2022 року та 84 грн 45 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року, 36 грн 40 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на споживачів покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій (які свідчать про прийняття пропозиції) таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Суд першої інстанції вказав, що як стверджується з матеріалів справи, Відповідач згідно договору від 9 листопада 2011 року №3821/1270 надававав Позивачу послуги з централізованого опалення та підігріву у приміщення площею 166,1 кв. м. по вул. Перемоги, 6 у місті Хмельницькому. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15 грудня 2021 року в справі №924/772/21 стягнуто з Відповідача на користь Позивача у даній справі заборгованість за вказаним договором за період з 1 листопада 2019 року по 1 червня 2021 року.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вказав, доказів зникнення потреби в отриманні послуги, відмови Відповідача від користування послугами виконавця при технічній можливості припинення постачання теплової енергії в приміщення Відповідача у відповідності до діючих нормативно-правових актів з питань надання послуг з теплопостачання, або переходу права власності (користування) на приміщення по вул. Перемоги, 6 до іншої особи, матеріали справи не містять.

Суд констатував, що предметом спору в даній справі є стягнення з Відповідача заборгованості за надані Позивачем послуги з постачання теплової енергії в приміщенні по вул. Перемоги, 6, площею 166,1 кв.м. за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні вказав, що скільки Відповідач споживав надані Позивачем житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та теплової енергії (відсутні докази відмови останнього від отримуваних послуг та відключення приміщення відповідача від централізованого опалення; переходу права власності (користування) на таке приміщення), у Відповідача виник обов`язок з оплати спожитих послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки строк оплати наданих Позивачем Відповідачу послуг з постачання теплової енергії та сплати коштів за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води настав, проте, Відповідачем відповідні кошти не сплачено, і їх розмір не спростовано - позовні вимоги про стягнення 76 786 грн 76 коп. є підставними та обгрунтованими.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу (а.с. 124-128), в якій з підстав, висвітлених у ній, просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області та прийняти нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, мотивуючи апеляційну скаргу, Відповідач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що матеріали справи не містять доказів укладення зазначених Позивачем договорів між сторонами. Апелянт вважає, що посилання Позивача на те, що договір № 7842/1270 про надання послуги з постачання теплової енергії та договір № 7843/1270 про надання послуги з постачання гарячої води - укладені, оскільки надсилались Відповідачу, суд мав оцінити критично, оскільки поштові квитанції надані Позивачем до позову - не містять відомостей про надсилання саме договорів, яких договорів та відомостей про повернення повідомлень про вручення, які мали повертатись Позивачу.

Апелянт зазначає про те, що відсутні докази направлення/надання рахунків на оплату будь-яким способом для Відповідача чи їх отримання ним. Чеки про поштові відправлення, яких є всього 5 - не підтверджують направлення вимоги, претензій, рахунків - чи будь-яких інших-документів і не покривають об`єм всіх рахунків по обох договорах, які нібито надсилав Позивач за зазначеними відправленнями, яких має бути по 2 в місяць і за період стягнення їх має бути понад 30 штук.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 березня 2023 року по справі №924/636/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача та запропоновано Позивачу в строк протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали надати до відділу канцелярії та документообігу суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Відповідачу (а.с. 142).

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Позивача надійшов відзив, в котру Позивач просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, Позивач вказав, що факт відправки проектів договорів підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 2 червня 2022 року (наявна в матеріалах справи). Твердження Відповідача в апеляційній скарзі про те, що відсутні відомості про надсилання саме договорів спростовуються поданими Позивачем та наявними в матеріалах справи квитанціями про поштові відправлення, в яких вказано що саме пересилається (договір № 7842/1270 у відправленні 717 та договір № 7843/1270 у відправленні 640). Позивач вказав, що твердження апелянта, що стосуються порядку направлення проектів договорів не заслуговують на увагу. Позивч зазначає, що Відповідач стверджує про необхідність направлення проектів договорів поштовим відправленням з описом та відсутність в матеріалах справи відомостей про направлення йому проектів договорів. Поряд з тим як акцентує увагу Позивач, стверджуючи вказане, Відповідач ігнорує наявні в матеріалах справи квитанції, в яких чітко зазначено вміст відправлень (договір № 7842/1270 у відправленні 717 та договір № 7843/1270 у відправленні 640). Позивач вважає, що Законом України «Про житлово - комунальні послуги» не передбачено особливостей надання (надіслання) проектів договорів. Рішення судів, на які посилається Відповідач в апеляційній скарзі, стосуються кореспонденції, порядок відправлення якої чітко визначений законодавством України, а саме нормами Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок надсилання позовних заяв, заяв, клопотань (а.с. 145-147).

Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України: у суду апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 2 статті 270 ГПК України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 270 ГПК України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

В силу дії частини 10 статті 270 ГПК України: апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 13 статті 8 ГПК України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Разом з тим, суд констатує, що види справ, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження визначені в частині 4 статті 247 ГПК України.

Суд констатує, що дана справа № 924/636/22 не підпадає під дані винятки.

Водночас, суд констатує, що згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімуму на одну працездатну особу в розмірі 2684 грн Відтак, максимальна ціна позову, що підлягає під дію частини 10 статті 270 ГПК України складає 268400 грн 00 коп. (що є більшою сумою, ніж сума позовних вимог в даній справі).

З огляду на вищевказане, колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності в розрізі вимог частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно, ухвалою суду від 14 березня 2023 року повідомлено сторін про те, що розгляд справи №924/636/22 проводитися в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, постанова по даній справі буде виготовлена до 15 травня 2023 року включно.

Відтак, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу Відповідача слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

При цьому, колегія суду виходила з наступного.

9 листопада 2011 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання послуг з теплопостачання № 2951/1270 (надалі Договір; а.с. 11-13), згідно умов якого Позивач надає Відповідачу послуги з централізованого опалення та підігріву води у відповідності до умов до укладеного Договору, а саме у приміщення площею 166,1 кв. м. по вул. Перемоги, 6 у місті Хмельницькому.

У пункті 5 Договору сторонами погоджено тарифи на послуги, зокрема, з централізованого опалення - 846 грн 91 коп. за одну використану Г кал.

Відповідно до пункту 6 Договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення. Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає виконавцю звіт про фактичне споживання теплової енергії (показники розрахункових приладів обліку) до 25 числа розрахункового місяця. При відсутності приладів обліку або виході його з ладу, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається виконавцем розрахунковим способом, згідно з нормами споживання теплової енергії.

Згідно з пунктом 6.7 Договору, тариф на постачання теплової енергії та порядок розрахунків, які вказані в Договорі, вказані на день укладання Договору і можуть змінюватись за рішенням компетентних державних органів.

В силу дії пункту 6.8 Договору, Позивач повідомляє Відповідача письмово (шляхом направлення повідомлення чи в рахунку за послуги) або в засобах масової інформації про зміну тарифів та додаткового погодження із споживачем не потребує.

Пунктом 6.9 Договору, у разі зміни тарифів Відповідач сплачує за надані послуги за новими тарифами з дня введення їх в дію.

За умовами пункту 7 Договору, розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Як визначено пунктом 7.2 Договору, оплата використаної теплової енергії здійснюється Відповідачем наступним чином: попередня оплата в розмір 50% розрахункової місячної норми споживання теплової енергії до 15 числа поточного (розрахункового) місяця; остаточні розрахунки проводяться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з пунктом 7.3 Договору у платіжному дорученні Відповідач повинен обов`язково зазначати номер договору, дату, підпис та призначення платежу.

Пунктом 7.4 Договору встановлено, що за наявності заборгованості у Відповідача за цим договором Позивач зараховує кошти, що надійшли від Відповідача, як погашення заборгованості за послуги, надані у минулі періоди за цим Договором.

Відповідно до пункту 9 Договору за наявності у приміщенні засобів обліку теплової енергії справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених Договором на встановлення засобів обліку.

Відповідач має право на своєчасне отримання послуг належної якості згідно з чинним законодавством та умовами цього Договору.

Пунктом 14 Договору встановлено, що умовами договору на Відповідача покладено обов`язок, зокрема, оплачувати послуги в установлений Договором строк; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

В силу дії пункту 28 Договору, Договір набуває чинності з 9 листопада 2011 року та діє до 9 листопада 2012 року. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду умов, передбачених пунктом 29 Договору.

За приписами пункту 29.1 Договору, припинення дії Договору не звільняє Відповідача від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію.

Позивачем долучено до матеріалів справи договір №7842/1270 з Відповідачем на послугу з постачання теплової енергії від 18 травня 2021 року (надалі - Договір №7842; а.с. 14-17).

За положеннями Договору №7842, Позивач зобов`язався надавати Відповідачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Обсяг спожитої Відповідачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення Відповідача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Інформація про Відповідача: 29000, м. Хмельницький, вул. Перемоги, номер будинку 6, опалювана площа (об`єм) приміщення споживача - 166,10 кв.м., теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0.010300.

Пунктом 8 Договору №7842 визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку. Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показників таких вузлів обліку. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Пунктами 12-13 Договору №7842 визначено, що у разі коли будинок на дату укладення цього Договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у будинку визначається за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря.

У відповідності до пункту 33 Договору № 7842, Відповідач вносить однією сумою плату Позивачу, яка складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплову енергію та обсягу спожитої послуги.

Станом на дату укладення Договору № 7842 тариф на послугу з постачання теплової енергії складає: для потреб інших споживачів (крім населення) 1722 грн 55 коп. з ПДВ за одну Гкал.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу Позивач у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це Відповідача з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті виконавця: www.teplo.km.ua.

Пунктом 34 Договору № 7842, у разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього Договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору.

Згідно пункту 35 Договору № 7842, тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з 26 по 26 число місяця, але не може перевищувати місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця (у випадку розміщення приміщення у житловому будинку). Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

В силу дії пункту 36 Договору №7842, Позивач формує та не пізніше 3 числа, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді.

Пунктом 37 Договору №7842 передбачено, що Відповідач здійснює оплату за договором щомісяця не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За положеннями пункту 41 Договору №7842, Відповідач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

Відповідно до пункту 44 Договору №7842, Відповідач зобов`язався, зокрема, оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки встановлені Договором.

Згідно з пунктом 46 Договору №7842, Відповідач зобов`язався, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами Договору.

Пунктом 47 Договору №7842 передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов Договору відповідно до законодавства та цього Договору.

В силу дії пункту 55 Договору №7842, даний Договір набирає чинності з дати підписання після скріплення печатками сторін з 18 травня 2021 року та діє до 18 травня 2022 року. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду за умов передбачених пунктом 56 Договору.

Договір №7842 підписаний Відповідачем та скріплений його печаткою.

Водночас, Позивачем надано договір №7843/1270 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання гарячої води від 18 травня 2021 року (надалі - Договір №7843).

За положеннями Договору №7843, Позивач зобов`язався надавати Відповідачу послугу з постачання з гарячої води, а Відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Обсяг спожитої Відповідачем послуги визначається як частина обсягу гарячої води, спожитої у будинку, визначена та розподілена згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Інформація про споживача: 29000, м. Хмельницький, вул. Перемоги, номер будинку 6.

Пунктом 27 Договору № 7843 визначено, що Відповідач сплачує плату Позивачу, яка складається, в тому числі, з плати за абонентське обслуговування.

Ціною послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на послугу. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

В силу дії пункту 30 Договору №7843, Відповідач формує та не пізніше 5 числа, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії в електронному вигляді.

Пунктом 31 Договору №7843 передбачено, що Відповідач здійснює оплату за спожиту послугу не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За положеннями пункту 35 Договору №7843, Відповідач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.

Відповідно до пунктів 50, 51 Договору №7843, даний Договір набирає чинності з дати підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за місяць до закінчення строку дії цього Договору не повідомить письмово іншій стороні про відмову від Договору, цей Договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Договір №7843 підписаний виконавцем та скріплений його печаткою.

Позивачем сформовано рахунки на сплату Відповідачем послуг з опалення за адресою: вул. Перемоги 6: №1270 від 28 жовтня 2021 року на суму 52340 грн 36 коп. (заборгованість на початок місяця 47873 грн 30 коп.), №1270 від 29 листопада 2021 року на суму 66871 грн 11 коп. (заборгованість на початок місяця 52340 грн 36 коп.); №1270 від 30 грудня 2021 року на суму 85251 грн 19 коп. (заборгованість на початок місяця 66871 грн 11 коп.); №1270 від 31 січня 2022 року на суму 98584 грн 07 коп. (заборгованість на початок місяця 85251 грн 91 коп.); №1270 від 28 лютого 2022 року на суму 108764 грн 17 коп.. (заборгованість на початок місяця 98584грн 07 коп..); №1270 від 31 березня 2022 року на суму 119034 грн 32 коп. (заборгованість на початок місяця 108764 грн 17 коп.); №1270 від 29 квітня 2022 року на суму 124539 грн 21 коп. (заборгованість на початок місяця 119034 грн 32 коп.). А також на плату за абонентське обслуговування послуги з постачання №1270 від 28 грудня 2021 року на суму 54 грн 09 коп. (заборгованість на початок місяця 37 грн 20 коп.); №1270 від 31 січня 2022 року на суму 70 грн 98 коп. (заборгованість на початок місяця 54 грн 09 коп.), №1270 від 28 лютого 2022 року на суму 87 грн 87 коп. (заборгованість на початок місяця 70 грн 98 коп.), №1270 від 21 березня 2022 року на суму 104 грн 76 коп. (заборгованість на початок місяця 87 грн 87 коп.); №1270 від 29 квітня 2022 року на суму 121 грн 65 коп. (заборгованість на початок місяця 104 грн 76 коп.). Окрім того, на плату за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води №1270 від 28 грудня 2021 року на суму 18 грн 56 коп. (заборгованість на початок місяця 11 грн 28 коп.), №1270 від 31 січня 2022 року на суму 25 грн 84 коп. (заборгованість на початок місяця 18 грн 56 коп.); №1270 від 28 лютого 2022 року на суму 33 грн 12 коп. (заборгованість на початок місяця 25 грн 84 коп.); №1270 від 21 березня 2022 року на суму 40 грн 40 коп. (заборгованість на початок місяця 33 грн 12 коп.); №1270 від 29 квітня 2022 року на суму 47 грн 68 коп. (заборгованість на початок місяця 40 грн 40 коп.).

За вказаних рахунків вбачається, що вони надсилались поштою рекомендованим та Viber (номер телефону Відповіадча, згідно рахунку, ).

Наказом №121 від 1 листопада 2021 року Позивачем встановлено з 1 грудня 2021 року плату за абонентське обслуговування з розрахунку одного абонента послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами в розмірі: 16,89 грн./місяць за послугу з постачання теплової енергії; 7,28 грн./місяць за послугу з постачання гарячої води.

При цьому, як вбачається із реєстрів рекомендованої кореспонденції на адресу Відповідача надіслані наступні рахунки: за 24 травня 2022 року на адресу Відповідача (вул. Шухевича, буд. 11, кв. 39) надіслано рахунки за 2 квітня 2022 року + абонентська плата ОП та ГВП 2 квітня 2022 року; за 19 січня 2022 року на адресу Відповідача (вул. Курчатова, буд. 11, кв. 39) надіслано рахунки + абонентська плата ОП та ГВП грудень 2021 року; за 21 лютого 2022 року на адресу Відповідача (вул. Курчатова, буд. 11, кв. 39) надіслано рахунки + абонентська плата ОП та ГВП січень 2022 року; за 6 грудня 2021 року на адресу Відповідача (вул. Курчатова, буд. 11, кв. 39) надіслано рахунок 1270; за 10 листопада 2021 року на адресу Відповідача (вул. Курчатова, буд. 11, кв. 39) надіслано рахунок 1270.

Відповідно до розрахунку заборгованості у Відповідач станом на 1 травня 2022 року наявна заборгованість: за теплову енергію (опалення та підігрів гарячої води), спожиту приміщенням: вул. Перемоги, 6 за період жовтень 2021 року по квітень 2022 року 76665 грн 91 коп.; за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року - борг 84 грн 45 коп.; за абонентське обслуговування послуги за постачання гарячої води за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року - борг 36 грн 40 коп..

Несплата Відповідачем таких платежів стала підставою для звернення Позивача з даним позовом до суду, з метою захисту порушеного, на думку Позивача, права, з позовом про стягнення з Відповідача 76665 грн 91 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачанняза період з 1 жовтня 2021 року по 1 червня 2022 року та 84 грн 45 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року, 36 грн 40 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із статтею 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України, унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

У пунктах 5, 13 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" унормовано, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

В силу дії частини 1, пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація.

Згідно статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Законом України "Про теплопостачання" визначено основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

У статті 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначаються Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198, які є обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

Пунктом 4 Правил користування регламентовано, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (надалі - Договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до пункту 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом).

З поданої Відповідачем апеляційної скарги, вбачається що всі її заперечення зводяться до того, що матеріали справи не містять доказів укладення договорів на підставі котрих Позивач просить стягнути з Відповідача спірні суми заборгованості.

Системне тлумачення вищеописаних норм діючого законодавства також свідчить, що на споживачів покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом і у постанові від 11 листопада 2019 року в справі №646/834/17, у постанові від 20 липня 2022 року в справі №620/3299/19.

Як вбачається з доказів, долучених до матеріалів справи, Позивач згідно Договору №3821/1270 надавав Відповідачу послуги з централізованого опалення та підігріву у приміщення площею 166,1 кв. м. по вул. Перемоги, 6 у місті Хмельницькому.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15 грудня 2021 року в справі №924/772/21 стягнуто з Відповідача на користь Позивача в даній справі заборгованість за вказаним Договором за період з 1 листопада 2019 року по 1 червня 2021 року.

Доказів зникнення потреби в отриманні послуги;, або ж відмови Відповідача від користування послугами Позивача при технічній можливості припинення постачання теплової енергії в приміщення Відповідача у відповідності до діючих нормативно-правових актів з питань надання послуг з теплопостачання, або ж переходу права власності (користування) на приміщення по вул. Перемоги, 6 до іншої особи, матеріали справи не містять.

Предметом спору в даній справі є стягнення з Відповідача заборгованості за надані Позивачем послуги з постачання теплової енергії в приміщенні по вул. Перемоги, 6, площею 166,1 кв.м. за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із статтею 275 Господарського кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

В силу дії до частини четвертої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

З доказів долучених до матеріалів справи слідує, що 2 червня 2021 року Позивачем надіслано Відповідачу проєкти договорів №7842/1270 з індивідуальним споживачем на послугу з постачання теплової енергії та №7843/1270 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання гарячої води від 18 травня 2021 року (а.с. 14-22).

Доказів припинення споживання послуги Відповідачем та/або висловлення останнім будь-яких зауважень суду не надано.

З приводу заперечень Відповідача, наведених в апеляційній скарзі щодо неналежності квитанцій як доказів надіслання таких договорів та відсутності відомостей про направлення вказаних листів та отримання їх Відповідачем на сайті Укрпошти, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не передбачено особливостей надання (надіслання) проєктів договорів. Відтак, список поштових відправлень з відбитком поштового календарного штемпеля та підписом працівника поштового зв`язку, який прийняв відправлення до пересилання, може підтверджувати здійснення відповідного поштового відправлення. При цьому, колегія суду наголошує на тому, що згідно відомостей з сайту "Укрпошта" (http://services.ukrposhta.ua/barcodesing_test/Default.aspx), інформація про наявність та стан пересилання поштових відправлень зберігається в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації, тобто, з січня 2022 року інформація щодо відповідних пересилань на сайті "Укрпошта" відсутня.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен помісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Вищенаведена норма кореспондується з пунктом 1 частиною 1 статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Навіть відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року в справі №401/710/15-ц та постановах Верховного Суду України від 18 червня 2016 року в справі №922/5923/14, №6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, №6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.

Вищевказане в свою чергу вказує на те, що доводи апеляційної скарги є apriori безпідставними, адже за вищеописаною практикою, заборгованість котру просить стягнути з Відповідача Позивач підлягала до стягнення навіть у випадку не існування між сторонами договору.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Аналогічна правова позиція наведена і в постанові Верховного Суду в постановах від 26 квітня 2018 року в справі № 904/6293/17 та від 13 травня 2019 року в справі №904/1057/18.

Відтак, діючи в правовій площинні, враховуючи практику Верховного Суду, колегія судів приходить до висновку, що навіть відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що повністю нівелює доводи апеляційної скарги Відповідача щодо не підписання ним вищеописаних договорів та відсутності доказів направлення їх на адресу Відповідача.

Таким чином, оскільки Відповідач споживав надані Позивачем житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та теплової енергії (відсутні докази відмови останнього від отримуваних послуг та відключення приміщення Відповідача від централізованого опалення; переходу права власності (користування) на таке приміщення), у Відповідача виник обов`язок з оплати спожитих послуг.

Згідно статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

· плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

· плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України;

· плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Cтаттею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до частини 5 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Органи, уповноважені Законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалень місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільчого обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, визначення вимог до приладів-розподілювачів теплової енергії, поплавкових коефіцієнтів для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічується два та більше споживачів здійснюється відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22 листопада 2018 року.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи рахунків на оплату наданих послуг з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування, рішень виконавчого комітету Хмельницької міської ради, №905 від 23 вересня 2021 року, №999 від 28 жовтня 2021 року, наказу Позивача №136 від 23 листопада 2021 року, Позивачем нараховано плату за послуги та абонентське обслуговування згідно затверджених тарифів та відповідно до показників лічильника.

Суд підсумовуючи усе вищеописане констатує, що Відповідач, фактично отримуючи послугу, не позбавлений права та можливості дізнатись вартість спожитої ним послуги згідно тарифів, оприлюднених на сайті Позивача. Поза тим, як вбачається із рахунків, останні також надсилались у електронному вигляді на месенджер Viber споживача, при цьому, номер телефону Відповідача у рахунках тотожний до номеру телефону Відповідача, вказаному у відзиві на позов.

Оскільки строк оплати наданих Позивачем для Відповідача послуг з постачання теплової енергії та сплати коштів за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води настав, проте, Відповідачем відповідні кошти не сплачено, їх розмір не спростовано, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з Відповідача 76665 грн 91 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачанняза період з 1 жовтня 2021 року по 1 червня 2022 року та 84 грн 45 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року, а також 36 грн 40 коп. за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води з 1 грудня 2021 року по 1 травня 2022 року.

Дане рішення прийняте і місцевим господарським судом.

Відповідно приймаючи таке рішення Північно-західний апеляційний господарський суд залишає рішення місцевого господарського суду без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання Відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо судового рішення, безпідставними, документально необґрунтованими, та відхиляє їх з підстав, вказаних вище в даній постанові.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, відповідно, колегія суддів залишає судове рішення без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на Відповідача, згідно статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 3 лютого 2023 року в справі №924/636/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 3 лютого 2023 року в справі №924/636/22 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

5. Справу № 924/636/22 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.