ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. Справа№ 910/7494/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України,

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Українські консерви»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 (повний текст рішення складено 27.12.2022)

у справі № 910/7494/22 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви"

про стягнення 61 174,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" (далі - відповідач) про стягнення 61174,00 грн.

1.2. Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022, внаслідок чого виникла заборгованість за надані транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів у загальній сумі 61174,00 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кантер Транс» 61 174,00 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 01.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що належним первинним документом, в даному випадку - договором, є оригінал договору, який складений відповідно до вимог законодавства та присутній на ньому підпис дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на підставі факсимільних копій, які не дають змогу ідентифікувати особу (осіб), які брали участь у здійсненні господарської операції. Це стосується саме здійснення замовлення від імені відповідача. На наданій копії не співпадає ані відтиск печатки, ані підпис директора відповідача.

4.2. Вказує на те, що позивачем не було надано жодного доказу стосовно того, ким саме і як було підписано договір зі сторони замовника, ким є особи, які вели переписку від імені замовника. Жодний первинний документ, доданий до договору, не містить підпису і печатки замовника. Сам договір та заявка існують тільки у вигляді копій. Не надання письмової відповіді відповідачем на лист від позивача не може бути використано як висновок про вину чи умисні дії. Відповіді на лист надано не було з причини відсутності співробітників у штаті компанії та через військовий час.

4.3. Також, апелянт зазначає, що впродовж останніх семи років основним і єдиним видом діяльності апелянта є здавання в оренду власного нерухомого майна, а до 15.02.2022 на підприємстві було оформлено чотири особи, наразі вони перебувають у відпустці без збереження заробітної плати. Право підпису має лише директор - Габелія І.А.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 10.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити у задоволенні поданої апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення.

5.2. У поданому відзиві позивач зазначає, що 08.02.2022 між ним та відповідачем було підписано заявку на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні № 08/02/2 до договору № 0802/2 від 08.02.2022. Перевезення було виконано належним чином, що стверджується міжнародною товарно-транспортною накладною № 840205 від 11.02.2022. 18.02.2022 було виставлено рахунок на оплату № 44 на загальну суму 61 174,00 грн. Факт надсилання документів стверджується описом вкладення до поштового конверту, котрий було надіслано 21.06.2022. Акт не повернувся за підписом відповідача на адресу виконавця робіт, що є звичайною практикою даної юридичної особи, проте відповідач отримав даний поштовий конверт 09.07.2022. Крім того, позивач посилається на умови п. 8.5. договору.

5.3. 17.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення апелянта, в яких останній з посиланням на ч. 9 ст. 80 ГПК України вказує на те, що суд першої інстанції не мав права приймати до уваги відповідні докази, що були додані до відповіді на відзив та не мав права приймати до уваги додаткові пояснення до відповіді на відзив й відповідно докази, що були додані до нього. Також, апелянт вказує на те, що не укладав з позивачем в письмовій формі, ні в електронній формі договору та заявки. Крім того, зазначає про те, що позивач жодної товарно-транспортної накладної, що підписана відповідачем про прийняття товару, не надає, а у спірному договорі взагалі не зазначено місця вивантаження товару.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" у справі № 910/7494/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/7494/22.

6.3. 22.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/7494/22.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" у задоволенні клопотання № 01/02-1 від 01.02.2023 про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" № 01/02-2 від 01.02.2023 на рішення Господарського суду міста Києва від 17 листопада 2022 року у справі № 910/7494/22 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня доставлення даної ухвали, ТОВ "Торговий дім "Українські консерви" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22, із зазначенням поважних підстав пропуску такого строку та посиланням на відповідні докази.

6.5. 28.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява № 28/02-1 від 28.02.2023 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, в якій просить «визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/7494/22 та поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 р. у справі № 910/7494/22».

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22. Відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7494/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022. Постановлено справу № 910/7494/22 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 17.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання апелянта про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме приєднання наказів від 15.02.2022, табелю робочого часу за лютий 2022 року, скаргу на бездіяльність слідчого від 28.02.2023, запит щодо розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.02.2023.

7.2. Вивчивши доводи поданого клопотання про приєднання доказів, колегія суддів доходить до такого висновку.

7.3. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

7.4. Відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

7.5. Частиною 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

7.6. В той же час апелянтом не наведено обґрунтованих причин неможливості подання долучених до клопотання доказів у суді першої інстанції, неможливості отримання вказаних доказів на стадії розгляду справи у суді першої інстанції. При цьому долучені накази, табелі робочого часу датовані лютим 2022 роком, тобто такі докази існували станом на день розгляду справи в суді першої інстанції, а відповідач не був позбавлений можливості долучити такі докази до відзиву. Крім того, з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що апелянт звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення 31.08.2022, тобто до ухвалення оскаржуваного рішення, що свідчить про те, що апелянт був обізнаний на стадії розгляду справи № 910/7494/22 про подання ним такої заяви. Таким чином, скарга на бездіяльність слідчого та запит щодо розгляду заяви, які вже були подані апелянтом після ухвалення оскаржуваного рішення не свідчать про те, що останні як докази звернення не могли бути отримані останнім у ході розгляду справи в суді першої інстанції.

7.7. З огляду на вказані доводи колегія суддів доходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання апелянта про приєднання доказів до матеріалів справи.

7.8. Також, 17.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання апелянта про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, у задоволенні якого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2023 відмовлено.

7.9. 27.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення позивача щодо поданого клопотання апелянта про приєднання письмових доказів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Відповідно до п.2.1. договору №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022, Замовник зобов`язується забезпечити надання вантажів для перевезень на підставі узгодженої ЗАЯВКИ-ЗАМОВЛЕННЯ, що є невід`ємною частиною цього Договору, в якому вказані: пункт завантаження, дата і час прибуття в пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об`єм та вага вантажу, вартість перевезення, додаткові вимоги.

8.2. Сторони визнають юридичну силу Заявки-Замовлення, рахунку на перевезення, переданих шляхом факсимільного зв`язку, по телефону в усній формі чи по електронній пошті.

8.3. У п. 4.1. договору визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами в Заявках-Замовленнях і зазначається в рахунках-фактурах та актах приймання-передачі послуг.

8.4. Відповідно до п. 4.4. договору, розрахунки за договором здійснюються сторонами у безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів з рахунку Замовника на рахунок Перевізника, протягом 8-х (восьми) банківських днів з моменту підписання акту надання послуг, якщо інші умови не вказано у відповідній Заявці-замовленні.

8.5. Умовами п. 4.7. договору передбачено, що після завершення кожного перевезення Перевізник складає, підписує та передає Замовнику акт приймання-передачі наданих послуг.

8.6. Згідно п. 4.8. договору, акт приймання-передачі наданих послуг повинен бути підписаний Замовником та повернутий Перевізнику протягом 3 днів з дати його отримання або 7 днів з дня направлення акту листом. У випадку відсутності у вказаний строк письмових зауважень Замовника, послуги вважаються виконані належним чином, а акт затвердженим і таким, відносно якого у Замовника немає зауважень.

8.7. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами й діє до 20.01.2023 року (п. 7.2. договору).

8.8. Відповідно до положень п. 7.5. договору, договір, зміни та доповнення до нього, Заяви-замовлення, отримані від Замовника за допомогою факсимільного зв`язку, по електронній пошті, мають юридичну силу.

8.9. Сторони зобов`язуються після ознайомлення та підписання даного договору, отриманого за допомогою факсимільного зв`язку, по електронній пошті, обмінятися оригінальними примірниками останнього (п. 7.6. договору).

8.10. Як вказує позивач, 08.02.2022 між сторонами було підписано Заявку на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні № 08/02/2 до Договору №0802/2 від 08.02.2022, за якою позивач прийняв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу металеве обладнання, за маршрутом Німеччина Україна. Фрахтова сума перевезення за заявкою визначено в сумі 1900 євро, в грн по курсу НБУ на день вивантаження автомобіля. Умови оплати безготівковий перерахунок через 7 банківських днів після отримання замовником оригіналів документів.

8.11. До матеріалів справи долучено копію міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 840205 від 11.02.2022 з відміткою вантажоодержувача про одержання вантажу.

8.12. 21.06.2022 на виконання п. 4.7. договору та п. 15 заявки позивач надіслав цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача оригінали документів, а саме: Договору №0802/2 від 08.02.2022, Заявки № 08/02/2 від 08.02.2022, Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 44 від 18.02.2022, рахунок на оплату № 44 від 18.02.2022, які є підставою для проведення оплати за надані послуги з перевезення вантажу.

8.13. Відповідач вказаний лист з документами отримав 09.07.2022, що підтверджується витягом з сайту Укрпошта, та фактично не заперечувалося представником під час розгляду справи.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із існуванням договору №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022, який за твердженням відповідача останній не підписував, а послуги позивачем на його користь не надавалися.

9.2. З матеріалів справи вбачається, що вказаний спірний договір підписано сторонами шляхом відтворення підпису за допомогою факсимільного зв`язку.

9.3. При цьому спірний договір також містить відтиски печаток як позивача, так і відповідача.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що на підставі договору відповідачу було надано послуги на загальну суму в розмірі 61174,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями первинних документів, а відповідач, в свою чергу, оплату наданих позивачем послуг у визначений умовами договору строк не здійснив.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта щодо не укладення ним спірного договору, не отримання послуг за договором, з огляду на такі доводи.

11.2. Статтею 208 Цивільного кодексу України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

11.3. Згідно положень ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

11.4. Згідно із ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

11.5. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

11.6. Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

11.7. Відповідно до положень п. 7.5. договору, договір, зміни та доповнення до нього, Заяви-замовлення, отримані від Замовника за допомогою факсимільного зв`язку, по електронній пошті, мають юридичну силу.

11.8. Таким чином, у спірному договорі чітко обумовлено можливість використання факсимільного зв`язку як при укладенні договору, так і на заяві-замовленні. При цьому відтиск печатки на спірному договорі, заявці є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цим договором.

11.9. Матеріали справи не містять доказів визнання недійсним спірного договору.

11.10. Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

11.11. З огляду на викладені доводи колегія суддів доходить до висновку про правомірність спірного договору та укладення останнього з боку відповідача. При цьому матеріалами справи підтверджується виконання позивачем зобов`язань за спірним договором. Натомість матеріали справи не містять належних доказів в частині виконання зобов`язань відповідача з оплати послуг за спірним договором.

11.12. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині виконання зобов`язань за договором №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Статтею 208 Цивільного кодексу України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

13.7. Згідно положень ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

13.8. Згідно із ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

13.9. Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

13.10. Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

13.11. За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України).

13.12. Згідно із ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

13.13. Відповідно до ч. 1 ст. 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

13.14. Статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

13.15. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

13.16. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.17. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.18. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

13.19. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

13.20. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.21. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.22. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.23. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Українські консерви» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Українські консерви» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22.

4. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Українські консерви».

5. Справу № 910/7494/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.04.2023.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова