ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023м. ДніпроСправа № 904/205/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від прокурора (позивача): Ємельянов В.А.,

від відповідача-1: Ольховська А.М. взяла участь в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon",

від відповідача-2: представник не з`явився, дослідивши матеріали справи №904/205/23

за позовом Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури

до

1. Криворізької міської ради,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕНЕКСІ УЛЬТРА"

про визнання незаконним та скасування рішення і про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Керівник Криворізької центральної окружної прокуратури (далі прокурор, позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою, позовні вимоги у якій були уточнені заявою від 19.01.2023 №04/59-562ВИХ-23 (арк. 107-133, том 1), до Криворізької міської ради (далі - відповідач-1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕНЕКСІ УЛЬТРА" (далі - відповідач-2), у якій прокурор просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Криворізької міської ради №673 від 28.07.2021 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лозуватській, 116В для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс, резервуар підземний №1 ІІ, резервуар підземний №2 ІІІ, резервуар підземний №3 ІV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 IX) зі зміною цільового призначення, категорії, виду використання земельної ділянки та надання її в оренду";

визнати недійним договір оренди земельної ділянки №2021641 від 16.12.2021, який укладений між Криворізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕНЕКСІ УЛЬТРА" щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:081:0008 площею 0,3739 га.

Судові витрати прокурор просить суд покласти на відповідачів.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/205/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2023.

Ухвалою від 12.01.2023 позовну заяву залишено без руху. Позивачу запропоновано надати суду докази доплати судового збору у розмірі 2.481,00 грн.

Через відділ документального забезпечення 27.01.2023 від прокурора надійшла заява від 19.01.2023 за вих. № 04/59-563ВИХ-23 про усунення недоліків, в якій прокурор повідомив, що необхідність припинення речового права відпала, а тому подав виправлену позовну заяву, яка містить дві позовні вимоги. Оцінивши надані прокурором обґрунтування, господарський суд визнав їх належними, а недоліки позовної заяви усунутими.

Ухвалою від 31.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.02.2023. Крім цього, прокурора зобов`язано невідкладно направити на адресу відповідача-2 копію позовної заяви та додані до неї документи листом з описом вкладення, докази чого надати суду.

Через відділ документального забезпечення 06.02.2023 (електронною поштою) та 08.02.2023 (Укрпоштою) від прокурора надійшов лист разом із доказами направлення на адресу відповідача-2 копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Через відділ документального забезпечення 13.02.2023 від відповідача-2 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Через відділ документального забезпечення 20.02.2023 від відповідача-1 надійшов відзив, у якому відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Через відділ документального забезпечення 20.02.2023 від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача-1, у якій прокурор просить суд позовні вимоги задовольнити.

Через відділ документального забезпечення 21.02.2023 від відповідача-2 надійшов відзив, у якому відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Через відділ документального забезпечення 22.02.2023 від відповідача-2 надійшло(а) клопотання/заява, у якому(ій) відповідач-2 просить суд судове засідання, призначене на 22.02.2023, відкласти, про дату і час наступного судового засідання повідомити додатково.

Ухвалою від 22.02.2023 прокурору надано строк до 01.03.2023 для подачі письмових пояснень щодо заяви відповідача-2 про залишення позову без розгляду, підготовче засідання відкладено до 22.03.2023.

Через відділ документального забезпечення 24.02.2023 (на електронну пошту) та 27.02.2023 (нарочно) від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача-2, у якій прокурор просить суд позовні вимоги задовольнити.

Через відділ документального забезпечення 24.02.2023 (на електронну пошту) та 24.02.2023 (нарочно) від прокурора надійшли заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у яких прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Через відділ документального забезпечення 14.03.2023 від відповідача-2 надійшли заперечення, у яких відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Через відділ документального забезпечення 17.03.2023 від прокурора надійшли пояснення, у яких прокурор просить суд позовні вимоги задовольнити.

Через відділ документального забезпечення 22.03.2023 від відповідача-1 надійшло(а) клопотання(заява) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 22.03.2023 заяву відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою від 22.03.2023 у задоволенні клопотання відповідача-2 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено. Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 05.04.2023.

Через відділ документального забезпечення 05.04.2023 (електронною поштою та сформовано в системі «Електронний суд») від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням основного представника в щорічній відпустці та зайнятістю іншого представника у іншому судовому процесі.

Ухвалою від 05.04.2023 розгляд справи по суті відкладено до 20.04.2023.

В судовому засіданні 20.04.2023 прокурор надав пояснення у справі, відповів на запитання суду і просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача-1 взяв участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/) та заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представники відповідача-2 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про судове провадження обізнані, правом на подачу заяв по суті скористалися.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції прокурора

Прокурор вважає, що відповідач-1 всупереч вимогам чинного законодавства змінив цільове призначення земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача-2 на підставі договору оренди, що призвело до заниження орендної плати. Такі дії відповідачів 1, 2 порушують інтереси держави і підлягають захисту судом.

Стислий виклад позиції відповідача-1

Відповідач-1 вважає, що рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, прокурор не зазначив конкретної норма Закону, яку порушено укладенням оспорюваного договору. Крім цього, є і інші можливості врегулювати спір, окрім визнання договору недійсним.

Стислий виклад позиції відповідача-2

Відповідач-2 наголосив, що не є підприємством автомобільного транспорту, а тому цільове призначення земельної ділянки, яка ним використовується, визначено правильно, отже підстави для задоволення позовних вимог, на думку відповідача-2, відсутні.

Доводи прокурора щодо відзиву відповідача-1 на позовну заяву

Прокурор зазначає, що безпідставне віднесення спірної земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови мало своїм наслідком невірне визначення такої істотної умови договору як орендна плата.

Доводи прокурора щодо відзиву відповідача-2 на позовну заяву

Прокурор наголошує, що отримання відповідачем-2 ліцензії на право оптової та роздрібної торгівлі пальним ніяким чином не спростовує позицію прокурора щодо незаконності рішення міської ради та наявності підстав визнати укладений між відповідачами 1, 2 договір недійсним.

Доводи відповідача-2 щодо відповіді на відзив

Відповідач-2 не погоджується з позицією прокурора про те, що оспорюваний договір є недійсним на майбутнє, оскільки визнання недійсним договору та визнання недійсним зобов`язання не є тотожними поняттями, оскільки в силу прямої вказівки закону договір визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його укладання, в той час як визнання недійсним зобов`язання за цим договором стосується наслідків недійсності такого договору.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: правомірності зміни цільового призначення земельної ділянки; законності рішення відповідача-1; дійсності/недійсності договору оренди земельної ділянки.

Суд встановив, що 14.04.2017 між Приватним акціонерним товариством «Криворіжіндустрбуд» (далі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Наф.Та» (далі покупець) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі договір купівлі-продажу нерухомого майна), відповідно до п. 1.1 умов якого продавець зобов`язується передати майно, зазначене в п. 1.2 цього договору, у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Під майном, відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу нерухомого майна, розуміється 2/1000 часток від комплексу будівель, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Лозуватська, будинок 116А, які відчужуються за цим договором і складаються з: будівлі заправної станції літ. «А-1», навісу «У», резервуарів ІІ, ІІІ, IV, V, VI, VII, VIII, IX.

В цілому нерухоме майно має такі характеристики: літ. «А-1» - будівля заправної загальною площею приміщень 27,7 кв.м; літ. «В-2» - медпункт загальною площею приміщень 234,9 кв.м; літ. «Г-1» - відстійник загальною площею приміщень 23,2 кв.м; літ. «Д-1» - контрольно-пропускний пункт загальною площею приміщень 60,4 кв.м; літ. «Е-1-2» - корпус профілактики великовантажних автомобілів загальною площею приміщень 2.816,0 кв.м; літ. «Ж-1-3» - корпус великовантажних автомобілів загальною площею приміщень 2.155,1 кв.м.; літ. «З-1» - трансформаторна підстанція загальною площею приміщень 45,6 кв.м.; літ. «И-1» - сауна загальною площею приміщень 199,6 кв.м; літ. «К-1» - теплиця загальною площею приміщень 518.3 кв.м.; літ. «Л-1» - насосна загальною площею приміщень 52,9 кв.м.; літ. «М-1-2» - головний виробничий корпус загальною площею приміщень 2492,3 кв.м; літ. «Н-1» - трансформаторна підстанція загальною площею приміщень 34,4 кв.м; літ. «О-1» - склад профілакторію загальною площею приміщень 495,4 кв.м; літ. «П-1» - корпус допоміжних цехів загальною площею приміщень 684,6 кв.м; літ. «Р-1» - слюсарно-механічний цех зальною площею приміщень 672,5 кв.м; літ. «С-І» корпус великовантажних автомобілів загальною площею приміщень 1.874,1 кв.м; літ. «Т» - будівля ангару (тимчасова) площею забудови 374,4 кв.м; літ. «У» - навіс площею забудови 101.7 кв.м; №1 огорожа; №2 - огорожа; №3 - огорожа; №4 - ворота; №5 - ворота; №6 - ворота; І - вимощення; II - резервуар підземний №1; ІІІ -резервуар підземний №2; IV - резервуар підземний №3; V - резервуар підземний №4; VI -резервуар підземний №5; VII - резервуар підземний №6; VIII - резервуар підземний №7; IX - резервуар підземний №8, відповідно до відомостей, виданих 22.02.2017 Приватним підприємством «Криворізьке БТІ».

Згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 25.03.2011 між Криворізькою міською радою та ПАТ «Криворіжіндустрбуд», земельна ділянка, на якій розташоване відчужуване нерухоме майно, має наступні характеристики: загальна площа 6,8374 га, кадастровий номер 121100000:08:055:0261, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: сервітут для проїзду до території ТОВ «Транспортні мережі» - 0.2003 га.

Згідно із рішенням Центрально-міської районної у місті раді від 17.05.2017 №184 Про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості вирішено присвоїти поштові адреси об`єктам нерухомості, а саме комплексу будівель та споруд і замість попередньої поштової адреси вул. Лозуватська, 116а слід вважати присвоєною поштову адресу вул. Лозуватська, 116в.

29.05.2017 між Приватним акціонерним товариством «Криворіжіндустрбуд» (далі співвласник 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Наф.Та» (далі співвласник 2) був укладений договір про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю (далі договір про поділ майна), відповідно до п. 1.1 умов якого співвласники домовляються про поділ у натурі між собою комплексу будівель, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Лозуватська, будинок 116а.

У п. 2 договору про поділ майна визначено, що нерухоме майно належить співвласникам на праві спільної часткової власності і, зокрема, співвласнику 2 належать 2/1000 частки нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 14.04.2017 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рисіною С.В., реєстровий №1151, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.04.2017 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №85139562 від 14.04.2017, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рисіною С.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, номер запису про право власності 19998268.

Як визначено у п. 3 договору про поділ майна згідно висновку від 16.05.2017 №36202, виданого ПП «Криворізьке БТІ», щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за домовленістю співвласників у фактичному володінні та користуванні знаходяться та можуть бути розділені в натурі, зокрема, Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро-Наф.Та» літ. «А-1» - будівля заправної загальною площею приміщення 27,7 кв. м, літ. «У» - навіс площею забудови 101,7 кв. м, ІІ резервуар підземний №1, ІІІ резервуар підземний №2; резервуар підземний №3; ІV резервуар підземний №4, V резервуар підземний №5, VІ резервуар підземний №6, VІІ резервуар підземний №7, ІХ резервуар підземний №8.

10.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Наф.Та» (далі - продавець) та відповідачем-2 (далі - покупець) був укладений договір купівлі-продажу (далі - договір), відповідно до п. 1.1 умов якого продавець продає (передає у власність), а покупець (відповідач-2) купує (приймає у власність) комплекс будівель та споруд за адресою: вулиця Лозуватська, будинок №116В, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Пунктом 3 договору визначено, що нерухоме майно за цим договором складається з: літ. «А-1» - будівля заправної загальною площею приміщення 27,7 кв. м, літ. «У» - навіс площею забудови 101,7 кв. м, ІІ резервуар підземний №1, ІІІ резервуар підземний №2; резервуар підземний №3; ІV резервуар підземний №4, V резервуар підземний №5, VІ резервуар підземний №6, VІІ резервуар підземний №7, ІХ резервуар підземний №8.

Рішенням Криворізької міської ради від 22.04.2020 №4714 Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на вул. Лозуватській, 116А, реєстрацію права комунальної власності на сформовані внаслідок поділу земельні ділянки, припинення шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки зареєстрованого 01.06.2011 за №00479 та надання земельної ділянки в оренду для розміщення виробничих приміщень вирішено погодити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності міста площею 6,8374 га на вул. Лозуватській, 116А в Центрально-Міському районі для розміщення виробничих приміщень, без зміни цільового призначення.

У п. 2 вказаного рішення визначено, що в результаті поділу утворилися земельні ділянки в Центрально-Міському районі, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (код 11.03), категорія землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення виробничих приміщень, площами:

6.4635 га (кадастровий номер :08:081:0007) на вул. Лозуватській, 116А;

0,3739 га (кадастровий номер :08:081:0008) на вул. Лозуватській, 116В.

Рішенням Криворізької міської ради від 27.01.2021 №207 Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючими забудовами (будівлями, спорудами) вирішено надати, зокрема, відповідачу-2 дозвіл на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючими забудовами (будівлями, спорудами).

Оскаржуваним рішенням Криворізької міської ради від 28.07.2021 №673 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лозуватській, 116В для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс У, резервуар підземний №1 ІІ, резервуар підземний №2 ІІІ, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VІ, резервуар підземний №6 VІІ, резервуар підземний №7 VІІІ, резервуар підземний №8 ІХ) зі зміною цільового призначення, категорії, виду використання земельної ділянки та надання її в оренду» вирішено, зокрема, затвердити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3739 га на вул. Лозуватській, 116В у Центрально-Міському районі (кадастровий номер :08:081:0008) за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс У, резервуар підземний №1 II, резервуар підземний №2 ІІІ, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 IX).

У пункті 2 оскаржуваного рішення вирішено змінити відносно земельної ділянки площею 0,3739 га на вул. Лозуватській, 116В у Центрально-Міському районі (кадастровий номер :08:081:0008):

2.1 цільове призначення з «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (код 11.03)» на «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07)»;

2.2 категорію із «землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» на «землі житлової та громадської забудови»;

2.3 вид використання з «для розміщення виробничих приміщень» на «для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А - навіс У, резервуар підземний №1 II, резервуар підземний №2 III, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний ІХ)».

У пункті 3 оскаржуваного рішення вирішено надати відповідачу-2 в оренду строком на 5 років земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,3739 га на вул. Лозуватській, 116В у Центрально-Міському районі (кадастровий номер :08:081:0008) для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс У, резервуар підземний №1 II, резервуар підземний №2 III, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 IX), згідно з доданою схемою, з можливістю укладення договору оренди на новий строк з урахуванням вимог ст. 126-1 Земельного кодексу України.

Так, між відповідачем-1 та відповідачем-2 був укладений договір оренди земельної ділянки №2021641 від 16.12.2021 (далі - договір), відповідно до п. 1 умов якого орендодавець на підставі рішень Криворізької міської ради від 28.07.2021 №673 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лозуватській, 116В для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс, резервуар підземний №1 II, резервуар підземний №2 ПІ, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 IX) зі зміною цільового призначення, категорії, виду використання земельної ділянки та надання її в оренду» надає, а «Орендар» приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови - за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс, резервуар підземний №1 II, резервуар підземний №2 III, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 ІХ) з кадастровим номером :08:081:0008, яка розташована на вул. Лозуватській, 116В у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

В оренду, відповідно до п. 2 договору, передано земельну ділянку загальною площею 0,3739 га.

Відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, (інформаційна довідка №314967600 від 11.11.2022) (арк. 52, том 1) комплекс будівель та споруд, а саме будівля заправної А-1, навіс, резервуар підземний №1 II, резервуар підземний №2 III, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 ІХ, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Лозуватська, будинок 116В зареєстрований 10.07.2018 за відповідачем-2 на праві приватної власності.

Земельна ділянка :08:081:0008 площею 0,3739 на праві власності зареєстрована 05.05.2020 за відповідачем-1 і 16.12.2021 на підставі договору оренди землі, право оренди земельної ділянки зареєстровано за відповідачем-2.

Прокурор вважає, що цільове призначення спірної земельної ділянки змінено всупереч вимогам Закону.

Відповідачі 1, 2 з також позицією прокурора не погоджуються.

Наведені вище обставини і зумовили звернення прокурора до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову є вимоги прокурора в інтересах держави про визнання незаконним та скасування рішення Криворізької міської ради №673 від 28.07.2021 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лозуватській, 116В для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс, резервуар підземний №1 ІІ, резервуар підземний №2 ІІІ, резервуар підземний №3 ІV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 IX) зі зміною цільового призначення, категорії, виду використання земельної ділянки та надання її в оренду" та про визнання недійним договору оренди земельної ділянки №2021641 від 16.12.2021, який укладений між Криворізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕНЕКСІ УЛЬТРА" щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:081:0008 площею 0,3739 га.

Питання представництва інтересів держави у суді прокурором було вирішено в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/205/23.

Щодо визнання незаконним та скасування рішення Криворізької міської ради №673 від 28.07.2021

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Частиною 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статті 144 Конституції України, статей 12, 122 ЗК України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Отже, у даних правовідносинах повноваження щодо вирішення питання про надання у користування земельними ділянками належать до компетенції відповідача-1.

Відповідно до частини 1 ст. 20 ЗК України (в редакції від 24.07.2021, яка була чинна на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідача-1) при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Відповідно до частини 2 ст. 20 ЗК України (в редакції від 24.07.2021, яка була чинна на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідача-1) віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо:

земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу;

земельних ділянок приватної власності - їх власниками.

Частиною 5 ст. 20 ЗК України (в редакції від 24.07.2021, яка була чинна на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідача-1) визначено, що класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру. Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про автомобільні дороги" (в редакції від 01.06.2021, яка була чинною на дату прийняття відповідачем-1 оскаржуваного рішення) під об`єктами дорожнього сервісу розуміються спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, готелі, кемпінги, торговельні пункти (у тому числі малі архітектурні форми), автозаправні комплекси, складські комплекси, пункти медичної та технічно-евакуаційної допомоги, пункти миття транспортних засобів, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, а також інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху та які розміщуються на землях дорожнього господарства або потребують їх використання для заїзду та виїзду на автомобільну дорогу.

З оспорюваного прокурором договору оренди земельної ділянки №2021641 від 16.12.2021 вбачається, що відповідач-1 надав, а відповідач-2 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови - за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд, а саме будівля заправної А-1, навіс, резервуар підземний №1 II, резервуар підземний №2 ПІ, резервуар підземний №3 IV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 IX) з кадастровим номером :08:081:0008, яка розташована на вул. Лозуватській, 116В у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, загальною площею 0,3739 га.

Таким чином, на спірній земельній ділянці розташовано саме автозаправний комплекс, що відповідачами не спростовано.

Водночас, об`єкти, розміщені на спірній земельній ділянці, належать до об`єктів дорожнього сервісу, оскільки вони прямо зазначені у переліку таких об`єктів, наведених у статті 1 Закону України "Про автомобільні дороги", зокрема: автозаправний комплекс, на якому здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху.

Слід зазначити, що кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Зміна виду використання земельної ділянки в межах її цільового призначення можлива, але порядок вирішення цього питання не встановлений. Виходячи з принципу Земельного кодексу України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі.

Земельний кодекс України передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.03.2013 у справі №21-417а12.

У свою чергу, згідно зі статтею 67 ЗК України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

При цьому, статтею 71 ЗК України до земель автомобільного транспорту віднесено землі під спорудами та устаткуванням енергетичного, гаражного і паливороздавального господарства, автовокзалами, автостанціями, лінійними виробничими спорудами, службово-технічними будівлями, станціями технічного обслуговування, автозаправними станціями, автотранспортними, транспортно-експедиційними підприємствами, авторемонтними заводами, базами, вантажними дворами, майданчиками контейнерними та для перечеплення, службовими та культурно-побутовими будівлями й іншими об`єктами, що забезпечують роботу автомобільного транспорту.

Системний аналіз наведених правових норм, дає підстави вважати, що розміщення автозаправних станцій здійснюється на землях з цільовим призначення - землі автомобільного транспорту.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 07.09.2022 у справі №620/6024/20, від 04.02.2020 у справі №915/47/17, від 08.05.2018 у справі №521/4789/17.

В даному випадку автозаправна станція розміщена на земельній ділянці, цільове призначення якої всупереч вимогам чинного законодавства рішенням Криворізької міської ради №673 від 28.07.2021 змінено на цільове призначення «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07)».

Поняття "використання земельної ділянки не за цільовим призначенням" стосується тих випадків, коли на земельній ділянці з певним цільовим призначенням проводиться діяльність, яка виходить за межі цільового призначення та передбачає фактичне використання такої ділянки.

В даному випадку земельна ділянка, на якій розміщена автозаправна станція, має цільове призначення не земель автомобільного транспорту, а земель громадської забудови, що є неправомірним і вказаним рішенням відповідача-1 порушуються інтереси держави з огляду на таке.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до класифікації (В.03.15) земельна ділянка за цільовим призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови і призначена для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вичерпного переліку яких чинне законодавство не містить.

Водночас, земельна ділянка, яка за цільовим призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови, не може використовуватися для розміщення автозаправної станції.

Також суд на підставі відомостей, розміщених на офіційному сайті Міністерства юстиції України у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановив, що видами діяльності відповідача-2 є такі:

47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний)

46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами

47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах

77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Надаючи оцінку видам діяльності відповідачем-2, суд відзначає, що роздрібна торгівля пальним має здійснюватися саме на автозаправних станціях, а не у будівлях торгівлі.

Також прокурор долучив до матеріалів справи рішення Криворізької міської ради від 30.06.2020 №4799 Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2021 році (арк. 60-61, том 1), згідно з яким визначено ставки земельного податку на території міста Кривого Рогу у 2021 році.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 оскаржуваним рішенням змінив цільове призначення земельної ділянки, яка надана в оренду відповідачу-2, з: «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств (код 11.03)» на: «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07)».

Суд встановив, що у 2021 році ставка земельного податку для земель з цільовим призначенням 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі складає від 0,300 % до 1,200 % від нормативної грошової оцінки земель міста (таке цільове призначення визначено оскаржуваним рішенням для земельної ділянки, переданої відповідачу-2 в оренду на підставі оскаржуваного договору).

Ставка земельного податку для земель з цільовим призначенням 11.03 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій і підприємств складає від 2,500 % до 3.000 % від нормативної грошової оцінки земель міста (таке цільове призначення мала земельна ділянка, передана відповідачу-2 на підставі договору оренди до прийняття відповідачем-1 оскаржуваного рішення).

Ставка земельного податку для земель з цільовим призначенням 12.04 «Для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства» складає від 2,500 % до 3,000 % від нормативної грошової оцінки земель міста (таке цільове призначення вважає правильним прокурор для земельної ділянки, переданої відповідачу-2 у користування на підставі договору оренди).

За результатами аналізу ставок земельного податку залежно від їх цільового призначення суд виснує, що зміна цільового призначення земельної ділянки шляхом прийняття оскаржуваного прокурором рішення призвела до значного зниження орендної оплати для відповідача-2 за користування земельною ділянкою на підставі оспорюваного прокурором договору оренди.

Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, визначені у ст. 21 ЗК України, а саме порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема, для:

а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Дослідивши фактичні обставини справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач-1, приймаючи оскаржуване рішення, неправомірно змінив цільове призначення спірної земельної ділянки, а тому вимога прокурора про визнання оскаржуваного рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, є підставною та підлягає задоволенню.

Щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами у даній справі, суд зазначає, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором оренди землі.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Право оренди земельної ділянки, відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України, це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Аналогічні приписи містить ст. 1 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом та визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, у відповідності до ч. 1 ст. 124 ЗК України, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

При цьому, судом враховано, що згідно з приписами статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У постанові від 21.08.2019 Велика Палата Верховного Суду, за результатом розгляду справи №911/3681/17, прийшла до висновку, згідно якого громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими (п. 33 Постанови).

У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 (справа №910/20323/17) зазначено, що з моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами, та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді. Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 (справа №150/928/14-а).

Правовий режим земель громадської та житлової забудови визначено у статті 38 ЗК України, згідно з якою до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель та споруд, інших об`єктів загального користування.

Порядок використання зазначеної категорії земель регламентовано статтею 39 ЗК України, відповідно до якої використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Отже, нецільовим використанням земельної ділянки з категорії земель житлової та громадської забудови є її використання за іншим призначенням, всупереч генеральному плану населеного пункту, іншій містобудівній документації, плану земельно-господарського устрою тощо, тобто всупереч земельному законодавству України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач-2 на відведеній в оренду земельній ділянці використовує автозаправний комплекс, експлуатація якого змінила як цільове призначення ділянки, так і режим її використання, а така істотна умова спірного договору як розмір орендної плати прямо суперечить положенням законодавства.

Оскільки суд визнав незаконним та скасував рішення відповідача-1, на підставі якого спірну земельну ділянку було надано в оренду відповідачу-2, а зміст спірного договору, зокрема в частині визначення розміру орендної плати та цільового призначення земельної ділянки, суперечить вищенаведеним положенням законодавства, суд дійшов висновку, що вимога про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним також підлягає задоволенню судом.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача-1 та відповідача-2 у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати рішення Криворізької міської ради №673 від 28.07.2021 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Лозуватській, 116В для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (будівля заправочної А-1, навіс, резервуар підземний №1 ІІ, резервуар підземний №2 ІІІ, резервуар підземний №3 ІV, резервуар підземний №4 V, резервуар підземний №5 VI, резервуар підземний №6 VII, резервуар підземний №7 VIII, резервуар підземний №8 IX) зі зміною цільового призначення, категорії, виду використання земельної ділянки та надання її в оренду".

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №2021641 від 16.12.2021, укладений між КРИВОРІЗЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ (Україна, 50101, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ПЛОЩА МОЛОДІЖНА, будинок 1; ідентифікаційний код 33874388) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КЕНЕКСІ УЛЬТРА" (Україна, 65025, Одеська обл., місто Одеса, 19-й км Старокиївської дороги(пн), будинок 4; ідентифікаційний код 42185649) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:081:0008 площею 0,3739 га.

Стягнути з КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (Україна, 50101, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ПЛОЩА МОЛОДІЖНА, будинок 1; ідентифікаційний код 33874388) на користь ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (Україна, 49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; Ідентифікаційний код 02909938) 2.481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн 00 к.) судового збору.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КЕНЕКСІ УЛЬТРА" (Україна, 65025, Одеська обл., місто Одеса, 19-й км Старокиївської дороги(пн), будинок 4; ідентифікаційний код 42185649) на користь ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (Україна, 49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; Ідентифікаційний код 02909938) 2.481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ(и) після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.05.2023

Суддя С.А. Дупляк