ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2023 р. Справа № 911/1492/22

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Михайлішині В. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», м. Чорноморськ, Одеська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна», м. Бориспіль, Київська область

про стягнення 2 372 400, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ «МТБ Банк» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Гідробуд Україна» про стягнення 2 372 400, 00 грн штрафів.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо щоквартального надання позивачу даних про суми надходжень у звітних кварталах на поточні рахунки позивача в інших банківських установах, інших відомостей; направлення позивачу щоквартально не менш 80,0 % загального обсягу надходжень від господарської діяльності (за всіма поточними рахунками, що відкриті в банківських установах) на власні поточні рахунки, відкриті у відповідача (банку), з можливістю відхилення до п`яти процентів згідно з кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.09.2022 р. відкрито провадження у справі № 911/1492/22 за позовом ПАТ «МТБ Банк» до ТОВ «Гідробуд Україна» про стягнення 2 372 400, 00 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 21.09.2022 р.

21.09.2022 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 12.10.2022 р.

12.10.2022 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 02.11.2022 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2022 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 16.11.2022 р.

16.11.2022 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 07.12.2022 р.

07.12.2022 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 11.01.2023 р.

11.01.2023 р. перед судовим засіданням на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання б/н від 10.01.2023 р. про розгляд справи без представника позивача, у якому просив суд провести судове засідання по справі, призначене на 11.01.2023 р., за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання 11.01.2023 р. не з`явився, про причини неявки суд повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 р. між позивачем (надалі Банк) та відповідачем (надалі Позичальник) було укладено кредитний договір № 00475/К, згідно умов п. 1.1. якого (у редакції Додаткової угоди № 1 від 11.11.2019 р.) на умовах цього Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості 12 000 000, 00 грн (Дванадцять мільйонів гривень 00 копійок) (надалі Кредит), а Позичальник зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути Банку Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього Договору. Для уникнення сумнівів, Сторони цим домовляються, що незважаючи на ліміт заборгованості, встановлений цим п. 1.1. цього Договору, фактичний залишок заборгованості Позичальника за Кредитом у будь-який час дії цього Договору розраховується відповідно до п. 1.6. цього Договору та не може перевищувати максимального залишку заборгованості для кожного відповідного періоду, встановленого відповідно до п. 2.5. цього Договору. Сторони домовились, що нові транші за цим Договором не надаються.

Відповідно до п. 1.2. Договору Кредит надається Позичальнику на поповнення обігових коштів.

Пунктом 1.3. Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 11.11.2019 р.) визначено, що Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію на строк з « 21» лютого 2019 року по « 30» жовтня 2020 року включно. Погашення Кредиту здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору з урахуванням розмірів максимального залишку заборгованості Позичальника, встановлених відповідно до п. 2.5. цього Договору.

Пунктом 1.4. Договору передбачено, що видача коштів за Кредитом відбувається траншами (частинами) на підставі письмових повідомлень (заявок) Позичальника, що є невід`ємною частиною цього Договору. Позичальник має право багаторазово отримувати кошти за Кредитом і погашати заборгованість таким чином, щоб фактичний залишок заборгованості за Кредитом, розрахований відповідно до п. 1.6. цього Договору, не перевищував максимального залишку заборгованості за Кредитом, встановленого згідно з п. п. 1.1. та 2.5. цього Договору, з урахуванням умов п. п. 1.4.1, 1.6. цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору Сторони погоджуються з тим, що зобов`язання Банка надати Кредит виникає з дати, вказаної у п. 1.3. цього Договору, а право на отримання Кредиту виникає у Позичальника виключно після надання Банку належним чином оформленого забезпечення зобов`язань Позичальника відповідно до п. 4.1. цього Договору та отримання Банком витягу (-ів) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про реєстрацію обтяження предмету застави та/або інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на паперовому носії про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяження речових прав на нерухоме майно, а також підтвердження страхування предмета застави/іпотеки на передбачених договором (-ами) страхування та цим Договором умовах.

Під «належним оформленням» Сторони розуміють підписання та нотаріальне посвідчення (за згодою Сторін або відповідно до законодавства) договорів застави/іпотеки/поруки, договорів страхування, іншу передбачену законодавством процедуру реєстрації укладених договорів.

Банк має право відмовитись від цього Договору в односторонньому порядку, якщо передбачене цим Договором забезпечення зобов`язань Позичальника протягом 3-х (трьох) робочих днів з дня підписання цього Договору Банку надано не буде.

Пунктом 3.3.5.1. встановлено, зокрема, що Позичальник зобов`язаний самостійно надавати Банку:

- щокварталу (до 27-го числа місяця, наступного за звітним кварталом) дані про суми надходжень у звітному кварталі на поточні рахунки Позичальника в інших банківських установах (із виділенням окремим рядком сум фактично отриманих кредитних коштів) та про стан заборгованості за кредитами, отриманими в інших банківських установах;

- щокварталу (не пізніше 27-го числа місяця, наступного за звітним кварталом) квартальну фінансову звітність (Баланс (Звіт про фінансовий стан) Форма № 1 (Код за ДКУД 1801801), Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) Форма № 2 (Код за ДКУД 1801003), Декларацію про прибутки підприємства;

- щорічно (не пізніше 01 березня наступного за звітним роком) податкову декларацію/річну фінансову звітність (Баланс (Звіт про фінансовий стан) Форма № 1, Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) Форма № 2 (Код за ДКУД 1801003), Декларацію про прибуток підприємства; іншу інформацію на вимогу Банку, у тому числі про належне Позичальнику на праві власності або повного господарського віддання майно.

Пунктом 3.3.5.2. Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний, починаючи з третього місяця від дати укладення цього Договору, направляти щоквартально не менш 80,0 % (Вісімдесят процентів) загального обсягу надходжень від господарської діяльності (за всіма поточними рахунками Позичальника, що відкриті в банківських установах) на власні поточні рахунки у Банку, з можливістю відхилення до п`яти процентів.

Для цілей цього договору під «Загальним обсягом надходжень від господарської діяльності» Сторони розуміють грошові кошти, що були отримані Позичальником від третіх осіб на власні поточні рахунки Позичальника у банківських установах відповідно до укладених господарських договорів, за винятком: повернення грошових коштів; внесення коштів, як вкладу до статутного фонду; перерахування грошових коштів в якості додаткових внесків; перерахування Позичальником коштів з власного поточного/вкладного (депозитного) рахунку, відкритого в іншому банку та навпаки; надходження на поточні рахунки Позичальника кредитних коштів; отримання зворотної фінансової допомоги; надходження на поточні рахунки Позичальника коштів з вкладного (их) рахунку (ів).

Згідно з п. 9.1. Договору цей Договір набирає сили з моменту його підписання обома Сторонами. При цьому Сторони домовились, що підписи їх представників на Договорі мають бути скріплені печатками Сторін. Кредитний договір діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань, про що Сторони укладають окрему відповідну угоду про виконання зобов`язань за Кредитним договором, що є невід`ємною частиною даного Договору. Не укладення вказаної угоди про виконання з вини Позичальника, не вважається простроченням Банку та не тягне за собою настання негативних правових наслідків для Банку.

11.11.2019 р. між позивачем та відповідачем було погоджено і підписано Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 р.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, зокрема, просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф, передбачений п. 5.3. кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 р., за невиконання відповідачем обов`язку щодо своєчасного надання відповідачу даних про суми надходжень у звітних кварталах за ІV квартал 2019 р., І-ІV квартали 2020 р., І-IV квартали 2021 р., І-ІІ квартали 2022 р. на свої поточні рахунки в інших банківських установах (п. 3.3.5.1. кредитного договору) всього на загальну суму 92 400, 00 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

В частині вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.3. кредитного договору встановлено, що при порушенні Позичальником зобов`язань, передбачених п. п. 3.3.4., 3.3.5.1., 3.3.6., 3.3.9., 3.3.10., 3.3.12. цього Договору, Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення штраф в розмірі 0,07 % (нуль цілих, сім сотих процентів) від ліміту заборгованості, зазначеного у п. 1.1. цього Договору.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обов`язків щодо своєчасного надання відповідачу довідок, будь-яких інших відомостей про суми надходжень у звітних кварталах за ІV квартал 2019 р., І-ІV квартали 2020 р., І-IV квартали 2021 р., І-ІІ квартали 2022 р. на свої поточні рахунки в інших банківських установах у строки, встановлені п. 3.3.5.1. кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 р.

Розрахунок штрафу від ліміту заборгованості, передбаченого п. п. 1.1., 5.3. кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 р., виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним.

Отже, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині стягнення із відповідача штрафу у розмірі 92 400, 00 грн за кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019 р. є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф, передбачений п. 5.4. кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 р., за періоди невиконання відповідачем обов`язку щодо своєчасного направлення відповідачу щоквартально 80, 0 % загального обсягу надходжень від господарської діяльності (за всіма поточними рахунками позивача, що відкриті в банківських установах) на власні поточні рахунки у банку (відповідача) (п. 3.3.5.2. кредитного договору) з травня 2019 р. по червень 2022 р.

В частині вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 5.4. кредитного договору передбачено, що при порушенні Позичальником зобов`язання, передбаченого п. 3.3.5.2. цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 0,5 % (Нуль цілих п`ять десятих процентів) від первісного ліміту заборгованості, зазначеного у п. 1.1. цього Договору, щомісяця до моменту виконання порушеного зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були надані позивачу довідки Вих. № 232-001-19931БТ-2019 від 21.05.2019 р., Вих. № 232-001-41095БТ-2019 від 21.10.2019 р., № 01-998 від 22.10.2019 р., № 24-3/02-348 від 21.05.2019 р. про рух грошових коштів на рахунках відповідача, відкритих у банківських установах Акціонерному банку «Південний» та Акціонерному товаристві «Банк Альянс» за період з 20.11.2018 р. по 30.09.2019 р.

При цьому, відповідачем у строк, встановлений п. 3.5.2. кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 р., не було належним чином виконано свій обов`язок щодо направлення на поточні рахунки позивача, відкриті у відповідача ПАТ «МТБ Банк», не менш ніж 80, 0 % загального обсягу грошових коштів від господарської діяльності, що надійшли у травні-червні 2019 р. (ІІ квартал 2019 р.) та липні-вересні 2019 р. (ІІІ квартал 2019 р.) на поточні рахунки позивача у інших банківських установах, що підтверджується виписками з рахунків позивача № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за період з 21.02.2019 р. по 11.08.2022 р., розрахунком штрафних санкцій, доданим до позовної заяви, та наявними у матеріалах справи.

Водночас, у процесі розгляду справи позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували порушення відповідачем положень п. 3.5.2. кредитного договору № 00475/К від 21.02.2019 р. у період з жовтня 2019 р. по червень 2022 р. та як наслідок виникнення у позивача права здійснювати нарахування штрафних санкцій, передбачених п. 5.4. договору у вказаний період.

При цьому, сама лише відсутність довідок про рух грошових коштів на поточних рахунках відповідача, відкритих у інших банківських установах, чи інших відомостей про надходження від господарських операцій у вищезазначений період, не є достатнім доказом, що підтверджує порушення відповідачем зобов`язань, передбачених п. 3.5.2. кредитного договору.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги позивача в частині стягнення із відповідача штрафу за кредитним договором № 00475/К від 21.02.2019 р. у період з травня 2019 р. по вересень 2019 р. у розмірі 300 000, 00 грн та відсутність правових підстав для здійснення нарахування штрафних санкцій, передбачених п. 5.4. договору, у період з жовтня 2019 р. по червень 2022 р.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» (08301, вул. Ботанічна, буд. 1/6, м. Бориспіль, Київська область; ідентифікаційний код 38490124) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (68003, проспект Миру, буд. 28, м. Чорноморськ, Одеська область; ідентифікаційний код 21650966) 392 400 (триста дев`яносто дві тисячі чотириста) грн 00 (нуль) коп. штрафу та судові витрати 5 886 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

18 квітня 2023 р.