РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2023Справа № 910/802/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" (33027, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Київська, будинок 64-А; ідентифікаційний код 03567150)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, будинок 30; ідентифікаційний код 31681672)

про стягнення 49 370, 19 грн,

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про стягнення страхового відшкодування в сумі 49 370, 19 грн за страховими полісами № 206150821 від 01.10.2021 та № АР/5673161 від 29.11.2021 за якими забезпеченим транспортним засобом є тягач марки Renault T460 д.р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп Koegel SN24 д.р.н. НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 24.06.2022 відбулася страхова подія забезпечена договорами (полісами) страхування №№ 206150821, АР5673161, а саме близько 09 год. 15 хв. Водій ОСОБА_1 рухаючись автопоїздом в складі тягача Renault Т460 д.р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа Koegel SN24 д.р.н. НОМЕР_2 , заднім ходом допустив наїзд на секційні ролетні ворота Позивача за адресою м. Рівне, вул. Київська, 64-А.

27.06.2022 потерпілою стороною позивачем до відповідача була подана заява про виплату страхового відшкодування з наданням попереднього рахунку з розміром нанесених Позивачу збитків.

Після огляду представником ПрАТ "СК "Перша" пошкодженого майна попередній рахунок було замінено на рахунок № 61 від 01.07.2022 на суму 63 780,00 грн.

01.07.2022 згідно платіжного доручення № 2202 позивачем було проведено оплату зазначеного рахунку № 61 від 01.07.2022 на суму 63 780,00 грн.

19.07.2022 по даній страховій події відповідач згідно платіжного доручення № 2089 по страховому акту № ЦВ1823446 та звіту № 31438 від 30.06.2022 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 5 751,81 грн.

В той час, позивач вказує, що розмір страхового відшкодування не відповідав вартості відновлювальних робіт зазначених в рахунку № 61 від 01.07.2022, страхове відшкодування проведено не в повному розмірі та у зв`язку з чим просив відповідача переглянути справу та здійснити виплату страхового відшкодування в реальному та підтвердженому розмірі - 63 780, 00 грн.

03.08.2022 відповідач листом за вих. № 305 повідомив про відсутність правових підстав для перегляду прийнятого рішення у розмірі 5 751,81 грн.

З огляду на що, 22.08.2022 позивач звернувся до експертного центру після аварійного захисту з заявою про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику майна (позивачу). Відповідно до звіту № 492.22Е про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику секційних ролетних воріт за адресою м. Рівне, вул. Київська, 64-А наданого Відповідачу - вартість матеріальних збитків становить 57 722, 00 грн; згідно Акту прийому-передачі виконаної роботи від 22.08.2022 та платіжного доручення № 3074 від 22.08.2022 - вартість проведеної позивачем оплати за експертизу майна становить 7 314, 00 грн.

Таким чином, позивач вказує, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 56 684, 19 грн (57 722, 00 грн. + 7 314, 00 грн. - 5 751, 81 грн. - 2 600,00 грн); де: 57 722, 00 грн - вартість матеріальних збитків; 7 314, 00 грн - вартість експертизи майна; 5 751, 81 грн. - розмір проведеної відповідачем виплати; 2 600, 00 грн - розмір франшизи.

2. Стислий виклад позиції відповідача

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що після огляду пошкодженого майна суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності НОМЕР_3 від 18.07.2019, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № НОМЕР_4 від 28.08.2013), було складено звіт № 31438 від 30.06.2022 про незалежну оцінку вартості матерілаьного збитку пошкодженого майна - секційні ролетні ворота, відповідно до якого, вартість збитку нанесеного через пошкодження майна, розташованого за адресою: : м. Рівне, вул. Київська, буд. 64 А, СТО "TIR сервіс", складає: 8 916, 50 грн. без ПДВ, без урахування зносу - 8 351, 80 грн., без ПДВ та з урахуванням зносу.

Таким чином, відповідач зазначає, що ПрАТ "СК "Перша" визнало випадок страховим та на підставі страхового акту № ЦВ1823446 виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 5 751, 81 грн (з урахуванням розміру франшизи).

Також відповідач відзначає, що якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

До того ж, відшкодування втрати товарної вартості покладається саме на заподіювача матеріальної шкоди, а не на страховика, адже, в силу п. 32.7 ст. 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",- шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

07.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про надання позовної заяви з додатками та продовження строку подачі відзиву, в якому відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву.

07.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 заперечення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без розгляду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.10.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" був укладений поліс обов`язкового страхуванням цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № 206150821, забезпечений згідно з полісом є транспортний засіб Renault Т460 д.р.н. НОМЕР_1 .

29.11.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобалтранском" був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АР/5673161, забезпечений згідно з полісом є транспортний засіб Koegel SN24 д.р.н. НОМЕР_2 .

Розмір страхового відшкодування за даним страховим випадком становить 130 000, 00 грн відповідно до страхової суми, передбаченої страховим полісом № 206150821 від 01.10.2021 та № АР/5673161 від 29.11.2021 за якими забезпеченим транспортним засобом є тягач марки Renault Т460 д.р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп Koegel SN24 д.р.н. НОМЕР_2 (автопоїзд в складі тягача та напівпричепа, яким керував ОСОБА_1 в момент ДТП). Розмір франшизи становить 2 600, 00 грн.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані з відшкодуванням шкоди заподіяної ним майну третіх осіб внаслідок ДТП під час експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: тягач марки Renault Т460 д.р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп Koegel SN24 д.р.н. НОМЕР_2 .

24.06.2022 відбулася страхова подія забезпечена договорами (полісами) страхування №№ 206150821, АР5673161, зокрема, близько 09 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись автопоїздом в складі тягача Renault Т460 д.р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа Koegel SN24 д.р.н. НОМЕР_2 , заднім ходом допустив наїзд на секційні ролетні ворота позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" за адресою м. Рівне, вул. Київська, 64-А.

27.06.2022 потерпілою стороною позивачем до відповідача була подана заява про виплату страхового відшкодування з наданням попереднього рахунку з розміром нанесених Товариству з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" збитків.

Після огляду представником відповідача пошкодженого майна попередній рахунок було замінено на рахунок № 61 від 01.07.2022 на суму 63 780, 00 грн.

01.07.2022 згідно платіжного доручення № 2202 позивачем було проведено оплату зазначеного рахунку № 61 від 01.07.2022 на суму 63 780, 00 грн.

19.07.2022 по даній страховій справі відповідачем було визнано вказану подію, як страховий випадок та відповідно до платіжного доручення № 2089 здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 5 751, 81 грн, згідно страхового акту № ЦВ1823446 та звіту № 31438 від 30.06.2022.

З огляду на те, що розмір страхового відшкодування не відповідав вартості відновлювальних робіт зазначених в рахунку № 61 від 01.07.2022, позивач вважає, що страхове відшкодування проведено не в повному розмірі, у зв`язку з чим, просив відповідача переглянути справу та здійснити виплату страхового відшкодування в реаньному та підтвердженому розмірі - 63 780, 00 грн.

У свою чергу, 03.08.2022 відповідач листом за вих. № 305 повідомив про відсутність правових підстав для перегляду прийнятого рішення у розмірі 5 751, 81 грн.

Натомість, 22.08.2022 позивач звернувся до експертного центру після аварійного захисту з заявою про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику майна.

Відповідно до звіту № 492.22Е про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику секційних ролетних воріт за адресою м. Рівне, вул. Київська, 64-А - вартість матеріальних збитків становить 57 722, 00 грн.

Згідно акту прийому-передачі виконаної роботи від 22.08.2022 та платіжного доручення № 3074 від 22.08.2022, вартість проведеної позивачем оплати за експертизу майна становить 7 314, 00 грн.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на переконання позивача, відповідачем не повністю було здійснено виплату страхового відшкодування, та відповідно невідшкодованою, враховуючи звіт № 492.22Е про оцінку вартості матеріальних збитків залишається 49 370, 19 грн, за вирахуванням частково проведеної відповідачем оплати, розміру франшизи, а також позивач просить стягнути з відповідача вартості експертизи майна 7 314, 00 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, за загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Втім, із вказаних правил є винятки, передбачені законом, одним із таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Положеннями ст. 999 ЦК України передбачено, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1961-ІV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (ст. 3 Закону № 1961-ІV).

Положеннями ст. 6 Закону № 1961-ІV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом п. 9.1., 9.4. ст. 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону № 1961-ІV унормовано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В п. 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід врахувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодування реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, згідно якої, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

Правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 (справа № 147/66/17) ґрунтуються на дотриманні загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності, як при застосуванні закону, так і при здійсненні учасниками цивільних відносин своїх прав та виконанні обов`язків.

Згідно висновку, викладеного у пункті 85 означеної постанови, зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

У п. 86 постанови Велика Палата Верховного Суду підтвердила попередні правові висновки, зазначивши, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961IV).

Відтак, Закон, який спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески.

Отже, винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика (п. 87, 88 постанови ВП ВС від 14.12.2021).

Статтями 1 та 5 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст. 7 Закону України "Про страхування").

Приписами ст. 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, щоб свідчили про розірвання або/чи визначення недійсними у судовому порядку вищевказаних договорів (полісів). Відсутні й інші докази щодо відкладення/пролонгації або відмови від виконання зобов`язання за вказаним договором.

Відтак, суд вказує, що зобов`язання є чинними (дійсним).

Як було встановлено судом вище, відповідачем було визнано подію страховим випадком та було частково здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 5 751, 81 грн (за вирахуванням розміру франшизи 2 600, 00 грн).

Таким чином, з огляду встановлені судом в ході розгляду даної справи обставини, враховуючи наявність в матеріалах справи звіту № 492.22Е про оцінку вартості матеріальних збитків та відсутність більш вірогідних доказів, щоб свідчили про протилежне, суд погоджується з доводами позивача, що відповідачем повинно бути здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 49 370, 19 грн.

Разом з тим, суд вказує, що відповідачем не представлено суду доказів, щоб спростували б вартість матеріального збитку визначену у звіту № 492.22Е. Більш того, відповідачем й не висловлено жодним заперечень щодо означеного звіту.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи визнання відповідачем події страховим випадком та наявність в матеріалах справи звіту № 492.22Е про оцінку вартості матеріальних збитків та відповідно відсутність більш вірогідних доказів, щоб свідчили про протилежне, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим, позив Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" підлягає задоволенню та стягненню з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" належить страхове відшкодування в сумі 49 370, 19 грн.

Приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, також стягненню з відповідача на користь позивача належить вартість проведеної позивачем оплати за експертизу майна в сумі 7 314, 00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі виконаної роботи від 22.08.2022 та платіжним дорученням № 3074 від 22.08.2022.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, будинок 30; ідентифікаційний код 31681672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Т-С" (33027, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Київська, будинок 64-А; ідентифікаційний код 03567150) страхове відшкодування в сумі 49 370 (сорок дев`ять тисяч триста сімдесят) грн 19 коп., вартість проведеної оплати експертизи майна в сумі 7 314 (сім тисяч триста чотирнадцять) грн 00 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.04.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ