РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2023Справа № 910/10905/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113"

2) ОСОБА_2

3) ОСОБА_3

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРИСТ.КОНСАЛТ"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Проскурня Тетяна Олександрівна

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Комунальне підприємство "Правочин" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович

про визнання недійсними договорів, рішення та актів, скасування реєстраційних дій, застосування наслідків недійсності правочину

за участю представників:

від позивача: Гонда О.Ю.

від відповідача-1: Комірний О.О.

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

третя особа-1: не з`явився

третя особа-2: Проскурня Т.О.

третя особа-3: не з`явився

третя особа-4: не з`явився

вільний слухач: ОСОБА_5 .

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" та ОСОБА_2 про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113", укладеного 13.08.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018, повернувши у власність позивача право власності на частку 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113";

- визнання недійсним рішення про вихід зі складу засновників ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним Акту прийому-передачі частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018 року;

- скасування реєстраційної дії № 1051460 від 14.08.2018 року;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки № 15/08/18-1 від 15.08.2018;

- визнання недійсним Акту прийому-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 15.08.2018;

- скасування реєстраційної дії № 2051460 від 15.08.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018 укладений внаслідок обману, що у відповідності до приписів ст. 230 ЦК України є підставою для визнання даного договору недійсним.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

02.08.2021 ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 позовну заяву і додані до неї документи повернуто ОСОБА_1 на підставі п. 2. ч. 5 ст.174 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2021 та матеріали справи №910/10905/21 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.12.2021 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

17.12.2021 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10905/21, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 01.02.22, залучено до участі у справі як третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРИСТ.КОНСАЛТ" та третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3 .

24.01.2022 через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні суд задовольнив клопотання відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання, та у зв`язку з необхідністю надання часу позивачу подати відповідь на відзив, відклав підготовче засідання на 22.02.2022.

09.02.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

У підготовчому засіданні 22.02.2022 судом відкладено підготовче засідання на 15.03.2022, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, судове засідання, призначене до розгляду Господарським судом міста Києва на 15.03.2022, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 продовжено підготовче провадження у справі №910/10905/21 на 30 днів та призначено по справі №910/10905/21 підготовче засідання на 21.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2022 залучено до участі у справі третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРИСТ.КОНСАЛТ", третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3 та відкладено підготовче засідання у справі №910/10905/21 на 12.07.2022.

У підготовчому засіданні 12.07.2022 суд відклав підготовче засідання №910/10905/21 на 06.09.2022.

У зв`язку із перебуванням 06.09.2022 судді Гулевець О.В. у відпустці, розгляд справи № 910/10905/21 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 суд призначив підготовче засідання по справі №910/10905/21 на 20.09.2022.

20.09.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, а саме: ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Проскурню Тетяну Олександрівну, Комунальне підприємство «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича та заява про уточнення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 20.09.2022 суд відклав підготовче засідання на 04.10.2022 у зв`язку з неявкою представника позивача.

Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Суд зазначає, що норми ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (п. 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

У підготовчому засіданні 04.10.2022 судом прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову від 20.09.2022 та подальший розгляд справи постановлено здійснювати з урахуванням даної заяви, у зв`язку із чим розгляд позовних вимог здійснюється судом у наступній редакції:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» № б/н від 13.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» 13.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , повернувши у власність ОСОБА_1 право власності на частку 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113»;

- визнати недійсним Рішення учасника № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» від 13.08.2018 стосовно виходу ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113»;

- визнати недійсним Акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «СР113» від 13.08.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Тетяною Олександрівною;

- скасувати реєстраційну дію № 1051460 від 14.08.2018 реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Новік Наталії Юріївни;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» № 15/08/18-01 від 15.08.2018, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним Акт прийому-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» від 15.08.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем;

- скасувати реєстраційну дію № 2051460 від 15.08.2018 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитра Олеговича.

У підготовчому засіданні 04.10.2022 суд задовольнив частково заяву про залучення до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч. 4 ст. 50 ГПК України).

Суд, відмовив у задоволенні клопотання позивача в частині залучення третьої особи ОСОБА_3 , оскільки дану особу було залучено до розгляду справи в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 клопотання ОСОБА_1 про залучення у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача задоволено частково, залучено до участі у справі як третю особу-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Проскурню Тетяну Олександрівну, залучено до участі у справі як третю особу-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Комунальне підприємство «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, залучено до участі у справі як третю особу-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича, відкладено підготовче засідання у справі №910/10905/21 на 22.11.2022.

У підготовчому засіданні 22.11.2022 представник позивача надав суду клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_3 в якості співвідповідача.

У підготовчому засіданні 22.11.2022 суд оголосив про відкладення підготовчого засідання на 29.11.2022.

24.11.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення позовної заяви третій особі-5.

У підготовчому засіданні 29.11.2022 представник позивача підтримав заяву про залучення співвідповідачів у справі.

Представники відповідача-1 та представник третьої особи-2 не заперечили щодо задоволення заяви про залучення до участі у справі ОСОБА_3 в якості співвідповідача.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначав, що оскільки ОСОБА_3 наразі є власником 100% частки в статутному капіталі ТОВ "СР113", водночас позивачем заявлено вимогу, зокрема, про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки № 15/08/18-1 від 15.08.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та визнання недійсним Акту прийому-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "СР113" від 15.08.2018, складеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому є необхідність у зміні процесуального статусу та залученні до участі у справі як відповідача ОСОБА_3 .

У відповідності до ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 задоволено заяву ОСОБА_1 про залучення співвідповідача, залучено до участі у справі № 910/10905/21 відповідача-3 - ОСОБА_3 та відкладено підготовче засідання № 910/10905/21 на 20.12.2022.

У зв`язку із перебуванням 20.12.2022 судді Гулевець О.В. у відпустці, розгляд справи № 910/10905/21 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 суд призначив підготовче засідання по справі №910/10905/21 на 25.01.2023.

19.12.2022 через відділ діловодства суду від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву.

25.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У судовому засіданні 25.01.2023 судом відкладено підготовче засідання на 07.02.2023, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 07.02.2023 суд здійснивши перевірку повноважень представника відповідача-3 ОСОБА_6 та розглянувши матеріали відзиву відповідача-3, який подано до суду 19.12.2022, суд визнав представника ОСОБА_6 не належним представником відповідача-3 та не прийняв відзив до розгляду, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката є виключно довіреність або ордер.

На підтвердження своїх повноважень на представництво відповідача-3 представником ОСОБА_6 до відзиву на позовну заяву не надано ні довіреності, ні ордеру.

Водночас у судовому засіданні 07.02.2023 представником ОСОБА_6 на підтвердження своїх повноважень на представництво відповідача-3 надано довіреність, якою відповідач-3 уповноважив на представництво ОСОБА_6 як фізичну особа, а не адвоката.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що ОСОБА_6 не може бути належним представником відповідача-3 у даній справі, а тому відзив відповідача-3 подано особою, яка не має права її підписувати.

У судовому засіданні 07.02.2023 враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/10905/21 до судового розгляду по суті на 14.03.2023, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

У зв`язку з оголошенням 14.03.2023 у місті Києві повітряної тривоги судове засідання у справі № 910/10905/21 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 суд призначив розгляд справи по суті на 05.04.2023.

17.03.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 05.04.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання третьої оосби-2 про відкладення розгляду справи по суті, в зв`язку з неявкою представника третьої особи-2, з огляду на наступне.

Так, згідно із ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Так, за змістом ст. 42 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом учасників справи. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують учасників справи добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні одного з представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому, учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні представника згідно Господарського процесуального кодексу України. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Однак, третьою особою-2 не обґрунтовано наявності обставин, які б у відповідності до наведеної вище правової норми можуть бути підставою для відкладення судового засідання.

У даному випадку задоволення клопотання третьої особи-2 могло б призвести до безпідставного затягування строків розгляду справи та до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вище викладеного у сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання третьої оосби-2 про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 05.04.2023 заслухано вступні слова представників позивача та відповідача-1, з`ясовано обставини справи та на стадії дослідження доказів оголошено про відкладення розгляду справи по суті на 18.04.2023.

У судове засідання 18.04.2023 представники відповідачів-2, 3, третіх осіб-1, 3, 4 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи були належним чином повідомлені ухвалою суду від 05.04.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача у судовому засіданні 05.04.2023 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні надав пояснення по суті своїх заперечень, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа-2 надала пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 18.04.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113", укладений 13.08.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якого позивачем продано відповідачу-2 частку в статутному капіталі в розмірі 100%, укладено під впливом обману, оскільки відповідач-2 мав намір заволодіти майном позивача, про що свідчить відсутність виконання зобов`язання покупцем щодо оплати останнім вартості придбаного товариства.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що в липні 2018 року, ОСОБА_1 звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрист.Консалт» для отримання позики під заставу майна, а саме: житловий будинок, площею 456,02 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224; земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:5215, площею 0,1 га; земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0049, площею 0,0813 га.

Оскільки представниками відповідача-1 було запропоновано іншу «схему» отримання позики, між ОСОБА_1 та ТОВ «Юрист.Консалт» укладено договір доручення № 111/192 від 20.07.2018, відповідно до якого Товариство взяло на себе обов`язок створити юридичну особу з назвою «СР113» та сформувати статутний капітал Товариства шляхом майнового внеску нерухомого майна, яке належало на праві власності позивачу.

За твердженням позивача, Товариство не передало жодного документу, який би підтверджував створення юридичної особи на ім`я ОСОБА_1 , повідомивши, що документи потрібні для подальшого оформлення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, на думку позивача, представники ТОВ «Юрист.Консалт» вмовили ОСОБА_1 укласти договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СРПЗ» на користь ОСОБА_2 .

Однак, позивач стверджує, що розрахунку за продаж частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» відповідач-2 не здійснив та кошти у повному розмірі 4 013 600,00 грн ОСОБА_1 не отримала.

15.08.2018 з метою введення ОСОБА_1 в оману та створення відчуття впевненості, було укладено договір № 872/165 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за умовами якого ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 частку в статутному капіталі ТОВ «СР113». Однак, між сторонами не було укладено акту прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «СР113», а тому фактично ОСОБА_1 не набула право власності на частку в статутному капіталі Товариства.

Внаслідок вказаних дій третьої особи-1 та відповідача-2 було незаконно позбавлено позивача його права власності на нерухоме майно шляхом обману та зловживання довірою.

Позиція відповідача-1

Відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "СР113" заперечуючи позовні вимоги посилається зокрема, на наступне:

- позивачем не надано жодного документа, який би підтверджував факт існування будь-яких договірних зобов`язань між ним та особами стосовно надання позики чи іншого подібного за своєю природою фінансування; не зазначено, хто саме мав надати йому таке фінансування, з ким він проводив переговори чи домовлявся про позику; не наведено жодного доказу отримання 15.08.2018 «першого траншу» чи зобов`язання видати другий транш до 17.09.2018;

- твердження позивач про не отримання коштів ОСОБА_1 не відповідає дійсності, що підтверджується копією Виписки з касової книги відділення Банку за період з 15.08.2018 по 17.08.2018 та Випискою по особовому рахунку від 06.12.2018;

- позивач мала повну правосуб`єктність на вчинення всіх дій, що були нею фактично вчинені протягом липня-серпня 2018 року по створенню і майбутньому продажу Товариства;

- створення ТОВ «СР113», передача йому нерухомого майна, продаж корпоративних прав в Товаристві позивачем на користь Відповідача-1 та в подальшому продаж відповідачем-1 на користь ОСОБА_3 здійснювалось у повній відповідності з діючими на той момент Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань», а також Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- позивач зазначає в тексті позовної заяви на пов`язаність осіб ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), а також їх спільну участь в певних «схемах». Проте, жодних доказів такої пов`язаності позивачем надано не було;

- створення ТОВ «СР113», реєстрація права власності на нерухоме майно за ним, а також перехід права власності на частку (корпоративні права) в ньому відбувалось на законних підставах за прямої волі власників такого майна чи прав, у відповідності з діючим законодавством України;

- позивачем не надано жодного належного допустимого доказу існування відносин з кредитування та не підтверджені підстави позову.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 ОСОБА_2 у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

Позиція відповідача-3

19.12.2022 через відділ діловодства суду від відповідача-3 ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву. Оскільки судом встановлено, що представник ОСОБА_6 , який підписав відзив на позов, є не належним представником відповідача-3, суд відмовив у прийнятті відзиву до розгляду.

Позиція третіх осіб-1-4

Треті особи-1-4 письмових пояснень у порядку ст.168 ГПК України щодо позову або відзиву не надали.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.07.2018 між ОСОБА_1 як довірителем (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРИСТ.КОНСАЛТ» як повіреним (надалі - третя особа-1) укладено договір доручення №111/192 (надалі - договір доручення), відповідно до умов якого та на вимогу ст. 1000 Цивільного кодексу України, повірений зобов`язується від імені та в інтересах довірителя вчинити такі юридичні дії (п.1.1):

- створити юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю, яке відповідає таким вимогам:

Найменування ТОВ:

- повне найменування Товариства українською мовою: Товариство з обмеженою відповідальністю «СР113»;

- повне найменування Товариства російською мовою: Общество с ограниченной ответственностью «СР113»;

- скорочене найменування Товариства українською мовою: ТОВ «СР113»;

- скорочене найменування Товариства російською мовою: ООО «СР11З»;

Організаційно-правова форма: Товариство з обмеженою відповідальністю;

Кількість учасників Товариства: Товариство має єдиного учасника - ОСОБА_1 - Довіритель.

Місце знаходження Товариства: АДРЕСА_2 ;

Зареєстрований статутний капітал: складає 3 945 000,00 грн.

Строк діяльності Товариства: Товариство створене на невизначений строк;

Дирекція Товариства: виконавчим органом Товариства, згідно норм статті 62 Закону України «Про господарські Товариства» є колегіальний орган - дирекція, яка складається з Генерального директора - громадянка України - ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 . номер НОМЕР_2 . виданий Мінським РУ ГУ МВС України в місті Києві, 21.10.1997, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та члена дирекції - громадянин України - ОСОБА_8 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Заводським РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 27 листопада 2012, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , які обмежені у своїх повноваженнях згідно Статуту Товариства, у т.ч. обмеження стосується одноособового підписання без рішення Загальних зборів Товариства будь-яких договорів: оренди, лізингу, купівлі-продажу, надання послуг, страхування, складського зберігання, кредитних договорів, договорів позики, попередніх договорів, договорів про наміри, меморандумів та будь-яких інші господарських та цивільно-правових договорів, тощо, у т.ч. похідних від цих договорів. Також, дирекція обмежується одноособовим правом прийняття рішення, без рішення Засновників Товариства, щодо затвердження колективних договорів, зміни штатного розкладу Товариства, прийняття на роботу працівників, у т.ч. за цивільно-правовими договорами, змани у заробітній платі працівників, надання премій, надбавок та будь-яких інших матеріальних та не матеріальних заохочень працвників Товариства. Обмеження діють у разі проведення будь-якої господарської діяльності що в сукупності перевищують суму більше ніж 5 000 (п`ять тисяч) гривень на місяць.

Вищий орган Товариства: вищим-органом Товариства є Загальні збори учасників, рішення яких є обов`язковими для виконання Дирекцією.

Шляхом складання, участі в загальних зборах цього ТОВ (на підставі довіреності) подачі та державної реєстрації Протоколу загальних зборів №1 «Про створення Товариства з

обмеженою відповідальністю» (п. 1.1.1 договору доручення).

- сформувати статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю шляхом внеску Довірителя нерухомого майна, яке відповідає таким вимогам:

житловий будинок, площею 456,02 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, та належить довірителеві на підставі приватної власності;

земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:5215, площею 0,1 га, та належить довірителеві на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.1998;

земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0049, площею 0,0813 га, та належить довірителеві на підставі договору міни від 03.12.2005 (п. 1.1.2. договору доручення).

-повірений за свій рахунок організовує господарську діяльність ТОВ, а саме: відкриття банківських рахунків, отримання електронних ключів, забезпечення бухгалтерського супроводу тощо шляхом подачі необхідних заяв, запитів та документів, підписання запитів, заяв, документів, протоколів, довідок, звітів та рішень, а також здійснення в необхідних платежів, адміністративних зборів тощо (п. 1.1.3 договору доручення).

- провести державну реєстрацію купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ на користь ОСОБА_2 - продажу шляхом укладання договору купівлі-продажу корпоративних прав, участь в Загальних зборах ТОВ з питань держаної реєстрації змін в необхідних реєстрах на підставі договору купівлі-продажу корпоративних прав договору, державної реєстрації змін до установчих документів, на підставі Протоколу №2 «Про вихід учасників ТОВ» та зміни, які містяться в ЄДРПОУ (п. 1.1.4. договору доручення).

- за дорученням Довірителя, на виконання умов купівлі-продажу корпоративних прав, необхідних для захисту інтересів Заставодержателя, Повірений проводить державну реєстрацію необхідних змін та обмежень (п. 1.1.5. договору доручення).

Доручення довірителя повіреному виконується на платній основі. Вартість послуг повіреного складає суму у гривні, що еквівалентна 1200 (одна тисяча двісті) доларів США (п. 1.2. договору доручення).

Відповідно до п. 1.3. договору доручення всі витрати, пов`язані з виконанням доручення довірителя повіреному згідно пунктів 1.1. - 1.2., покриває покупець корпоративних прав ТОВ.

Згідно з п. 2.2. договору доручення після виконання повіреним пункту 2.1. цього договору, повірений надає на підпис Довірителеві погоджений проект довіреності, який є Додатком №1 до цього договору.

У відповідно до умов пунктів 2.2. та 2.3. договору доручення довіритель, після підписання Додатку № 1 до цього договору, на вимогу статті 1007 Цивільного Кодексу України надає повіреному довіреність з текстом згідно підписаного Додатку № 1 до цього договору на виконання дій згідно пунктів 1.1.-1.2. Після виконання довірителем пункту 2.1.-2.3. цього договору, повірений від імені та в інтересах довірителя виконує всі юридичні дії, передбачені нормами. Закону України «Про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та громадських формувань» та інших законодавчих актів для проведення реєстрації ТОВ на умовах, визначених статтею 1.1. повірений підтверджує державну реєстрацію юридичної особи шляхом отримання та передачі документу, що підтверджує державну реєстрацію ТОВ, а саме: Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводить державну реєстрацію внесення нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ шляхом отримання документу, що підтверджує державну реєстрацію нерухомого майна, а саме Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після виконання повіреним пунктів 2.1.-2.4. цього договору, на виконання договору купівлі-продажу корпоративних прав та цього договору, повірений проводить державну реєстрацію необхідних змін та обмежень (п. 2.5. договору доручення).

Рішенням засновника (учасника) №1 ТОВ «СР113» від 30.07.2018 вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю «СР113», затвердити місцезнаходження Товариства за адресою: 03150, місто Київ, Голосіївський район, вулиця Велика Васильківська, будинок 72, визначити статутний капітал Товариства у розмірі 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 коп., розподілити частки в Статутному капіталі Товариства наступним чином:

Частка ОСОБА_1 становить 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, що складає 100% (сто відсотків) статутного капіталу Товариства та формується за рахунок майнового внеску засновника (учасника), а саме ОСОБА_1 вносить до статутного капіталу Товариства:

- житловий будинок площею 456,02 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, що належить їй на підставі приватної власності, оціночна вартість якого складає 2 943 600 (два мільйони дев`ятсот сорок три тисячі шістсот) гривень 00 копійок, що еквівалентно 110 000 (сто десять тисяч) доларів США 00 центів;

- земельну ділянку, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:005:5215, площею 0,1 га, та належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.1998 року, оціночна вартість якої складає 535 200 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч .двісті) гривень 00 копійок, що еквівалентно 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів;

- земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:005:0049, площею 0,0813 га, та належить їй на підставі договору міни від 03.12.2005 року, оціночна вартість якої складає 535 200 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок, що еквівалентно 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів,

Відповідно до Рішення засновника (учасника) №1 ТОВ «СР113» від 30.07.2018 зазначене вище майно оцінене єдиним засновником ОСОБА_1 в розмірі 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Зазначене вище майно повинне бути передане за актом прийому-передачі до статутного капіталу Товариства протягом 3 (трьох) робочих днів з дати державної реєстрації Товариства в Єдиному державному реєстрі; затверджено статут ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СР113» та призначено на посаду директора Товариства безстроково ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) з моменту державної реєстрації Товариства.

Рішення підписано ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , нотаріально посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О.

Відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «СР113» від 02.08.2018, складеного між ОСОБА_1 та ТОВ «СР113» в особі директора Комірного Олега Олександровича, який діє на підставі Статуту та рішення засновника (учасника) № 1 Товариства від 30.07.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О., з метою формування статутного капіталу Товариства, керуючись вимогами рішення засновника (учасника) № 1 Товариства від 30.07.2018, засновник передає до статутного капіталу Товариства, а Товариство приймає у власність наступне нерухоме майно, що належить на момент укладення цього акту засновникові на праві особистої приватної власності:

- житловий будинок загальною площею 456,02 кв.м.; житловою площею 183,06 кв.м.; розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224; опис об`єкта: А - Житловий будинок, Б - Літня кухня, В - Гараж, Г - Погріб під частиною будинку, а - АДРЕСА_5 під частиною будинку, 1 -- Вимощення, 2 - Ворота, 3 - Хвіртка, 4 - Огорожа; що належить їй на підставі приватної власності та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.06.2018 (індексний номер витягу 129132519), оціночна вартість якого складає 2 943 600 (два мільйони дев`ятсот сорок три тисячі шістсот) гривень 00 копійок, що еквівалентно 110 000 (сто десять тисяч) доларів США 00 центів;

- земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий помер: :01:005:5215; площею 0,1 га; цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224; та належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 18.10.1998 року; право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме, майно про реєстрацію права власності від 08.09.2017 року (індексний номер витягу 96690555); оціночна вартість якої складає 535 200 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок, що еквівалентно 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів;

- земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:005:0049; площею 0,0813 га; цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224; та належить їй на праві приватної власності на підставі Договору міни від 03.12.2005 року; право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.09.2017 року (індексний номер витягу 96688888), оціночна вартість якої складає 535 200 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок, що еквівалентно 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів.

Право власності на майно виникає у Товариства з дня державної реєстрації права власності на майно за Товариством в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Засновник оцінює вартість майна як внесок до статутного капіталу Товариства у розмірі 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок (п. 3 акту).

30.07.2018 реєстратором проведено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

13.08.2018 між позивачем, як продавцем, та ОСОБА_2 (надалі - відповідач-2), як покупцем, укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» (надалі - договір), відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113», статутний капітал якого складає 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, та зобов`язується сплатити за неї певну грошову суму згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2. договору частка, що відчужується продавцем, становить 100% (сто відсотків) статутного капіталу Товариства на суму 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Частка, що відчужується, сплачена продавцем повністю та належить йому на праві власності згідно з даними Єдиного державного реєстру.

Згідно з п. 3. договору ціна продажу частки становить 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот ) гривень 00 копійок.

Оплата суми, передбаченої п. 3 цього договору, здійснена покупцем до підписання цього договору готівкою шляхом перерахування грошових коштів покупцем на банківський рахунок продавця, продавець підтверджує факт отримання грошових коштів за продану частку в повному обсязі, а також підтверджує відсутність будь-яких претензій до покупця стосовно укладення та виконання цього договору (п. 4 договору).

Згідно з п. 8. договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору. Після укладення даного договору до Єдиного державного реєстру повинні бути внесені відповідні зміни, оформлені у встановленому чинним законодавством України порядку.

Право власності покупця на частку, зазначену в п. 2 даного договору, виникає з моменту підписання договору з необхідністю подальшої державної реєстрації змін до Єдиного державного реєстру, що містить відповідні зміни у складі учасників Товариства (п. 9. договору).

Відповідно до п.10 договору підписання сторонами даного договору та акту до нього на вимогу законодавства буде свідчити про те, що передача-приймання відчужуваної частки Товариства відбулась та розрахунок за неї відбувся. Акт є невід`ємною частиною цього договору.

13.08.2018 між позивачем та відповідачем-2 підписаний акт прийому-передачі частки у статутному капіталі, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №2019, 2022, відповідно до п. 1 якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» у розмірі 100% (сто відсотків), яка в грошовому еквіваленті становить 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Сторони не мають один до одного матеріальних претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі ТОВ «СР113». Продавець підтверджує факт отримання грошових коштів за продану частку в повному обсязі на свій банківський рахунок (п. 2 акту).

Рішення засновника (учасника) №2 ТОВ «СР113» від 13.08.2018 ОСОБА_1 вирішила вийти зі складу Учасників Товариства та передати (на підставі договору) належну їй частку в розмірі 100% (сто відсотків) у статутному капіталі Товариства, що складає 4,013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, на користь ОСОБА_2 ; прийняти до складу нового учасника Товариства - ОСОБА_2 , затвердити новий склад учасників Товариства та новий розподіл часток у статутному капіталі, а саме: ОСОБА_2 , частка якої у статутному капіталі Товариства становить 100% (сто відсотків), що складає 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

Рішенням засновника (учасника) №2 ТОВ «СР113» від 13.08.2018 підписано позивачем та відповідачем-2, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2015, № 2017.

14.08.2018 реєстратором проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах за №1051460, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що на виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» від 13.08.2018 позивачем було отримано частину коштів у сумі 80 000,00 доларів, що складає 2 140 800,00 грн, а іншу частину в розмірі 75 000 доларів США, що складає 1 872 400,00 грн позивач не отримала.

Водночас, відповідач-2 у відзиві на позов вказує, що позивач отримав кошти у повному обсязі, що складає 4 013 600 грн, посилаючись на виписку по особовим рахункам з 15.08.2018 по 06.12.2018, сформована АТ «БАНК СІЧ» на вимогу позивача 06.12.2018.

15.08.2018 між ОСОБА_2 (відповідач-2), як продавцем, та ОСОБА_3 (надалі - відповідач-3), як покупцем, був укладений договір 15/08/18-01 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113», відповідно до якого продавець, на умовах, зазначених у цьому договорі, з дотриманням вимог чинного законодавства України, передає у власність покупця (відступає покупцеві) частку (корпоративні права) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113», код за , яка складає 100,00% (сто цілих нуль сотих відсотків) статутного капіталу Товариства і становить - 4 013 600,00 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) гривень, та яку покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, приймає і сплачує за вказану частку грошові кошти.

Відповідно до п. 3.1. договору покупець за відчуження частки Товариства в момент укладення цього договору сплачує продавцю грошові кошти в розмірі 4 040 000,00 (чотири мільйони сорок тисяч гривень 00 копійок) гривень, без ПДВ, на банківський рахунок продавця, що буде ним повідомлений в простій письмовій формі окремо і не вимагатиме внесення змін до цього договору.

Відповідно до п. 4.1. договору з підписанням цього договору сторонами, державної реєстрації нової редакції Статуту Товариства та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру покупець набуває всі права і обов`язки учасника Товариства, передбачені Статутом Товариства та чинним законодавством України.

Згідно з п. 7.1. та п. 7.2. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії цього договору починає свій перебіг з моменту його підписання та закінчується в момент, коли сторони повністю виконають взяті на себе зобов`язання за цим договором.

Рішенням засновника (учасника) №3 ТОВ «СР113» від 15.08.2018 ОСОБА_2 вирішила вийти зі складу учасників Товариства та передати (на підставі договору) належну їй частку в розмірі 100% (сто відсотків) у статутному капіталі Товариства, що складає 4 013 600,00 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) гривень, на користь ОСОБА_3 , прийняти до складу нового учасника Товариства - ОСОБА_3 , та затвердити новий склад учасників Товариства та новий розподіл часток у статутному капіталі Товариства наступним чином: ОСОБА_3 , частка якого у статутному капіталі Товариства становить 100% (сто відсотків), що складає 4 013 600,00 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) гривень; внести зміни до статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції; уповноважити директора Товариства ОСОБА_6 вчинити всі дії (з правом передоручення), пов`язані з внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру та реєстрації нової редакції статуту Товариства.

Рішення засновника (учасника) №3 ТОВ «СР113» від 15.08.2018 підписано відповідачем-2 та відповідачем-3, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. та зареєстровано в реєстрі за № 4304, № 4305.

15.08.2018 між відповідачем-2 та відповідачем-3 підписаний акт прийому-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «СР113», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. та зареєстрований в реєстрі за №4306, №4307, відповідно до п. 1 якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняв частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» у розмірі 100% (сто відсотків), яка в грошовому еквіваленті становить 4 013 600,00 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) гривень.

У пункті 2 акту зазначено, що сторони не мають один до одної матеріальних претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі ТОВ «СР113». Продавець підтверджує факт отримання грошових коштів за продану частку в повному обсязі.

15.08.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах за №2051460, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З урахуванням викладеного, починаючи з 15.08.2018 та станом на час розгляду даної справи власником 100% частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться відповідач-3 - ОСОБА_3 .

Спір у даній справі виник внаслідок того, що за твердженнями позивача, договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113", укладеного 13.08.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено під впливом обману, внаслідок чого позивача було протиправно позбавлено належного йому на праві власності майна, а саме: житловий будинок, площею 456,02 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:5215, площею 0,1 га, земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:005:0049, площею 0,0813 га.

Як стверджує позивач, відповідач-2 не мав законних підстав на відчуження частки у статутному капіталі Товариства відповідачу-3, оскільки до неї не перейшло право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «СР113».

З огляду на викладене позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018; застосувати наслідків недійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "СР113" від 13.08.2018, повернувши у власність позивача право власності на частку 100% у статутному капіталі ТОВ "СР113"; визнати недійсним рішення про вихід зі складу засновників ОСОБА_1 ; визнати недійсним акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "СР113" від 13.08.2018 року; скасувати реєстраційну дію № 1051460 від 14.08.2018 року; визнати недійсним договору купівлі-продажу частки № 15/08/18-1 від 15.08.2018; визнати недійсним акт прийому-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "СР113" від 15.08.2018; скасувати реєстраційну дію № 2051460 від 15.08.2018.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами (ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства»).

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

У відповідності до ст. 134 Господарського кодексу, суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб`єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у тому числі має право надати майно іншим суб`єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Статтею 346 Цивільного кодексу України визначено, що підстави для припинення права власності, зокрема є відчуження власником свого майна та відмова власника від права власності.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Як встановлено судом, 13.08.2018 між позивачем та відповідачем-2 укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113», відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113», статутний капітал якого складає 4 013 600,00 грн, та зобов`язується сплатити за неї певну грошову суму згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2 оспорюваного договору, частка, що відчужується продавцем, становить 100% (сто відсотків) статутного капіталу Товариства на суму 4 013 600 (чотири мільйони тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок. Частка, що відчужується, сплачена продавцем повністю та належить йому на праві власності згідно з даними Єдиного державного реєстру.

Право власності покупця на частку, зазначену в п. 2 даного договору, виникає з моменту підписання договору з необхідністю подальшої державної реєстрації змін до Єдиного державного реєстру, що містить відповідні зміни у складі учасників Товариства (п. 9. договору).

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» від 13.08.2018 між позивачем та відповідачем-2 складено акт прийому-передачі частки у статутному капіталі, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №2019, 2022, відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» у розмірі 100%, яка в грошовому еквіваленті становить 4 013 600 гривень 00 копійок.

Рішенням засновника (учасника) №2 ТОВ «СР113» від 13.08.2018, яке посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О. та зареєстрований в реєстрі за № 2015, № 2017, ОСОБА_1 вирішила, вийти зі складу учасників Товариства та передати (на підставі договору) належну їй частку в розмірі 100% (сто відсотків) у статутному капіталі Товариства, що складає 4 013 600 гривень 00 копійок, на користь ОСОБА_2 .

Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечувались.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113", укладений 13.08.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено під впливом обману, оскільки відповідач-2 мав намір заволодіти майном позивача.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України).

У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 230 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду України вказаною у постанові від 13 лютого 2019 року по справі №911/1171/18.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Тобто, визначальною ознакою обману є умисні дії сторони правочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

Як встановлено судом вище пунктом 4 оспорюваного договору від 13.08.2018 сторони вказали, що оплата суми, передбаченої п. 3 цього договору, здійснена покупцем до підписання цього договору готівкою шляхом перерахування грошових коштів покупцем на банківський рахунок продавця, продавець підтверджує факт отримання грошових коштів за продану частку в повному обсязі, а також підтверджує відсутність будь-яких претензій до покупця стосовно укладення та виконання цього договору.

Тобто, у договорі сторони вказали, що станом на 13.08.2018 відповідачем-2 перераховано на банківський рахунок позивача кошти у сумі 4 013 600,00 грн, при цьому номер рахунку та банк, в якому був відкритий рахунок, у договорі не зазначено.

Судом встановлено, що відкриття банківського рахунку, на який нібито перераховано кошти відповідачем-2 на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СР113», відбулось після укладання оспорюваного договору, а саме 15.08.2018, що підтверджується заявою ОСОБА_1 про відкриття рахунку в Придніпровському відділенні АТ «Банк Січ», договором № 3136/980 від 15.08.2018 банківського рахунку та комплексного надання послуг, заявою про видачу готівки №32172 від 15.08.2018, випискою з рахунку № 3136/980 від 06.12.2018.

Відповідно до опитувального листа ОСОБА_1 , який є додатком до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів АТ «Банк Січ», позивач вказала, що джерелом находження грошових коштів на рахунки є дохід від продажу власного майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки.

Отже, позивачем відкрито банківський рахунок № НОМЕР_7 в Придніпровському відділенні АТ «Банк Січ`АТ «Банк Січ» з метою отримання коштів від відповідача-2 з продажу житлового будинку та земельної ділянки, що підтверджує її намір отримати кошти (позику) під заставу власного майна.

Відповідно до виписки з банківського рахунку № НОМЕР_7 в АТ «Банк Січ», ОСОБА_2 внесено кошти 15.08.2018 у сумі 4 013 600,00 грн з призначенням платежу: «оплата за 100% частку згідно договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» від 13.08.2018, які проведено банком 16.08.2018 на рахунок позивача, тобто станом на 13.08.2018, дату укладання оспорюваного договору, відповідачем-2 не було перераховано грошових коштів на користь позивача за частку у статутному капіталі Товариства, що становить 100%.

Загальний порядок забезпечення банків готівкою та порядок передавання готівки банками своїм філіям передбачено Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного Банку України від 01.06.2011 №174.

Відповідно до п. 3.1 розділу ІІ Інструкції, Банк (філія) має право самостійно передавати готівку своїм філіям (банку), відділенням або іншим банкам (філіям, відділенням) незалежно від їх місця розташування на території України.

Пунктом 3.5 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі передавання банком (філією) готівки національної валюти своїм філіям та іншим банкам (філіям, відділенням) незалежно від їх місцезнаходження не пізніше наступного робочого дня надсилається повідомлення про передавання готівки як банком (філією), що передає готівку, так і банком (філією), що її одержує, відповідному відділу (управлінню) грошового обігу в регіоні засобами програмного комплексу «Автоматизація оброблення заявок банків на підкріплення готівкою, вивезення її надлишків і не придатних до обігу банкнот і монет» або, як виняток, засобами електронного зв`язку за погодженням із відділом (управлінням) грошового обігу в регіоні. У повідомленні про передавання готівки на кожний окремий опис мають зазначатися: у разі передавання готівки - найменування банку (філії, відділення), що передав готівку, дата видачі готівки, сума готівки та найменування банку-отримувача (філії, відділення); у разі отримання готівки - найменування банку (філії, відділення), що одержав готівку, дата видачі готівки, дата отримання готівки, сума готівки та найменування банку-відправника (філії, відділення.

Як вбачається з виписки банківського рахунку № НОМЕР_7 в АТ «Банк Січ» 16.08.2018 проведено видачу ОСОБА_1 коштів у сумі 4 013 600,00 грн з власного поточного рахунку № НОМЕР_7 .

Поряд з тим, у матеріалах справи містяться копія виписки з касової книги АТ «Банк Січ» за період з 15.08.2018 по 17.08.2018, лист АТ «Банк Січ» за вих.№392/06Б від 25.02.2019 адресований Старшому слідчому СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві та виписка рахунку, відповідно до яких залишок національної валюти у АТ «Банк Січ» станом на 15.08.20218 складав 199 469,49 грн, станом на 16.08.2018 складав 250 815,82 грн, заявок на підкріплення каси Придніпровського відділення АТ «Банк Січ» в період з 15.08.2018 по 16.08.2018 не надходило.

Отже, належних доказів оплати відповідачем-2 на користь позивача коштів у розмірі 4 013 600,00 в якості оплати 100% частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» матеріали справи не мітять.

Таким чином, доводи позивача щодо умислу третьої особи-1 та відповідача-2 ввести позивача в оману шляхом підписання документів в банку для отримання позики, на яку позивач розраховувала, підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи.

Судом враховано, що отримання позивачем частини коштів у сумі 80 000,00 доларів, що еквівалентно 2 140 800,00 грн, не може вважатися як схвалення позивачем оспорюваного договору, оскільки позивач вважала отримані кошти, як частину отриманої позики та не усвідомлювала про продаж частки відповідачу-2.

В подальшому, 15.08.2018 між відповідачем-2 та позивачем укладено договір купівлі-продажу №872/165, за яким продано позивачу 100% частку у статутному капіталі ТОВ «СР113» вартістю 2 712 128,00 грн. Сторонами у п. 4 договору погоджено, що оплата суми здійснена покупцем до підписання цього договору готівкою шляхом перерахування грошових коштів покупцем на банківський рахунок продавця, продавець підтверджує факт отримання грошових коштів за продану частку в повному обсязі, а також підтверджує відсутність будь-яких претензій до покупця стосовно укладення та виконання цього договору.

Також між позивачем та відповідачем-2 укладається Графік платежів корпоративних прав ТОВ «СР113» про оплату коштів частинами у сумі 1600 доларів США у строку до 15.08.2019 включно.

При цьому, цього ж дня 15.08.2018 відповідач-2 укладає з відповідачем-3 договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СР113», за яким вже продає відповідачу-3 цю ж 100% частку у статутному капіталі ТОВ «СР113» вартістю 4 013 600,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вчинення дій третьою особою-1 щодо укладення договору доручення № 111/192 від 20.07.2018 та створення юридичної особи з назвою «СР113» з статутним капіталом нерухомого майна, яке належало на праві власності позивача, та вчинення дій відповідачем-2 щодо укладення договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» від 13.08.2018 та від 15.08.2018 з графіком платежів, а також надання позивачу готівкових коштів у сумі 80 000,00 доларів, що еквівалентно 2 140 800,00 грн, внаслідок таких дій у позивача сформувалось певне уявлення про відповідність їх та укладення правочинів вимогам чинного законодавства, та отримання позики під заставу нерухомого майна, яке належало на праві власності позивачу.

Водночас, укладення договору між позивачем та відповідачем-2 від 15.08.2018, в результаті якого б після виплати позивачем у строк 15.08.2019 визначеної суми (позики) ОСОБА_1 повернула 100% частку у статутному капіталі Товариства не відповідало дійсності, оскільки в цей же день 15.08.2018 відповідач-2 продав відповідачу-3 100% частку у статутному капіталі ТОВ «СР113».

При цьому, на день продажу 15.08.2018 відповідачем-2 не була оплачена 100% частка в розмірі 4 013 600,00 грн, відповідно відповідач-2 не мав права відчужувати відповідачу-3 неоплачену ним частку в статутному капіталі ТОВ «СР113».

Однак відповідач-2, вчиняючи дії з укладення спірного правочину, за яким відчужувалася частка у статутному капіталі Товариства відповідачу-3, фактично здійснив розпорядження корпоративними правами ТОВ, власником яких він не був.

Належних та допустимих доказів оплати єдиним учасником частки в статутному капіталі ТОВ на момент укладання спірного правочину від 13.08.2018 матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять також і оплати частки в статутному капіталі ТОВ «СР113» на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» від 15.08.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідачами не наведено жодних аргументів щодо укладення договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» з різними покупцями у один період.

Отже, наведеними діями ОСОБА_2 ввела в оману ОСОБА_1 щодо обставин, які мають істотне значення для укладення спірного договору, а саме щодо наміру відчужити нерухоме майно, яке належало позивачу на праві власності.

Якщо б позивач володіла інформацією про не отримання частини позики, укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» від 15.08.2018 між відповідачем-2 та відповідачем-3 та не повернення 100% частки у статутному капіталі Товариства, в результаті чого останню позбавлено право власності на нерухоме майно, позивач б не вступала у правовідносини з відповідачем-2.

Отже, обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Водночас, наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману (позивач).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.05.2021 у справі №924/1293/19.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність навмисного введення позивача в оману з метою укладення правочину (позики під заставу), який не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, таких як отримання безпосередньо позивачем кредитних коштів під заставу, оскільки грошові кошти у повному розмірі позивач не отримав та відповідач незаконно позбавив позивача його права власності на нерухоме майно шляхом обману.

Таким чином, оцінюючи наявні докази в їх сукупності є підстави вважати, що надання третьою особою-1 та відповідачем-2 невірних відомостей щодо надання суми позики під заставу та повернення ОСОБА_1 частки у статутному капіталі Товариства, замовчування обставин, що мали істотне значення, а саме укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «СР113» від 15.08.2018 між відповідачем-2 та відповідачем-3, є умисною дією відповідача-2 та третьої особи, оскільки надаючи позивачу невірних відомостей щодо укладення договорів доручення та купівлі-продажу частки, надання позики під заставу, та замовчування обставин щодо наміру продажу 100% частки в статутному капіталі ТОВ «СР113» відповідачу-3, відповідач-2 ввів в оману позивача щодо обставин, які мають істотне значення, в результаті чого позивач втратив нерухоме майном, яке належало йому на праві власності.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин є поєднанням волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Отже, у разі обізнаності позивачки про не повернення останній частки у статутному капіталі Товариства та не надання суми позики, ОСОБА_1 не мала б наміру укладати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018 та не вчиняла б дій, спрямованих на укладення правочину, оскільки усвідомлювала б про втрату нерухомого майна, яке належало їй на праві власності.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, встановивши наявність умислу в діях відповідача щодо ведення позивача в оману при укладені оспорюваного договору та приховуванні обставин, які мають істотне значення, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" від 13.08.2018 є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами а тому підлягає задоволенню.

Визначені ст. 16 ЦК України способи захисту цивільних прав та інтересів можуть застосовуватися як окремо, так і в сукупності, тому цілком правомірним є застосування при вирішенні даної справи способів захисту, передбачене п. 4 (відновлення становища, яке існувало до порушення) ч. 2 ст. 16 ЦК України. Отже, повернення корпоративних прав позивачу можливо лише шляхом припинення корпоративних прав відповідача 3, як учасника ТОВ "СР113".

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Згідно ч. 2 ст. 5 ГПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону

Позовні вимоги позивача про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "СР113" від 13.08.2018, повернувши у власність позивача право власності на частку 100% у статутному капіталі ТОВ "СР113"; визнання недійсним рішення про вихід зі складу засновників ОСОБА_1 ; визнання недійсним акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "СР113" від 13.08.2018 року; визнання недійсним договору купівлі-продажу частки № 15/08/18-1 від 15.08.2018; визнання недійсним акт прийому-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "СР113" від 15.08.2018 є похідними вимогами, спрямованими на захист прав власності позивача на частку у статутному капіталі ТОВ "СР113" та поновлення його корпоративних прав як єдиного учасника.

Отже, дані позовні вимоги позивача також підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про скасування реєстраційної дії № 1051460 від 14.08.2018 року та скасування реєстраційної дії № 2051460 від 15.08.2018, суд зазначає, що вказані вимоги є похідними від вимог про визнання недійсним договорів, які були підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права, та відповідно також належать до задоволення, оскільки відповідно до частини 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи та враховуючи встановлений судом факт введення в оману позивача діями відповідача-2 та третьої особи-1, відсутність в матеріалах справи доказів спростування заявлених вимог, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 задоволено клопотання ОСОБА_1 та звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви у справі № 910/10905/21 на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Частиною 2 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги позивача, звільненої від сплати судового збору, задоволено судом повністю, судовий збір відповідно до норм ч. 2 ст. 129 ГПК України стягується з відповідачів 2 та 3 у рівних частинах в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» № б/н від 13.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» 13.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , повернувши у власність ОСОБА_1 право власності на частку 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113».

Визнати недійсним Рішенням учасника № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» від 13.08.2018 стосовно виходу ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113».

Визнати недійсним Акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «СР113» від 13.08.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Тетяною Олександрівною.

Скасувати реєстраційну дію № 1051460 від 14.08.2018 реєстратора Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Новік Наталії Юріївни.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» № 15/08/18-01 від 15.08.2018, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнати недійсним Акт прийому-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «СР113» від 15.08.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем.

Скасувати реєстраційну дію № 2051460 від 15.08.2018 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитра Олеговича.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_8 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 ) судовий збір у сумі 18 160,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 01.05.2023.

Суддя О.В. Гулевець