ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 Справа № 914/179/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області, м. Яворів,

в інтересах держави в особі позивача: Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, м. Новояворівськ, Львівська область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ», м. Новояворівськ, Львівська область,

про: стягнення заборгованості з орендної плати 421 733, 09 грн, розірвання договору оренди та повернення нежитлового приміщення комунальної власності

за участю представників сторін:

прокурор: Рогожнікова Н.Б.;

від позивача: ОСОБА_1 ;

від відповідача: Олійник А.Р.;

Хід розгляду справи.

Керівник Яворівської окружної прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» про стягнення заборгованості з орендної плати 421 733, 09 грн, розірвання договору оренди та повернення нежитлового приміщення комунальної власності.

Ухвалою від 11.01.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи на 07.02.2023.

Ухвалою від 07.02.2023 суд відклав розгляд справи на 07.03.2023.

Ухвалою від 07.03.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 21.03.2023.

Ухвалою від 21.03.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 04.04.2023.

Ухвалою від 04.04.2023 суд відклав розгляд справи на 18.04.2023.

В судове засідання 18.04.2023 з`явився прокурор, представник Позивача надали пояснення по суті спору, просили позовні вимоги задоволити. Представник Відповідача з`явилась, заборгованість в розмірі 421 733,09 грн не заперечила, зазначила що така дійсно є, в частині стягнення позовні вимоги визнала, проти розірвання договору заперечила, просила в тій частині позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 18.04.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція прокурора.

У позовній заяві Прокурор обґрунтовує заявлені вимоги порушенням ТзОВ «НВП «Енергія-Новояворівськ» своїх договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за оренду нерухомого майна, що розташоване за адресою: Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. Пасічника, 1 на другому поверсі двоповерхової цегляної будівлі загальною площею 255,9 м.кв. Враховуючи вказане прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача 421 733,09 грн, з яких 391 336,60 грн орендної плати та 18'627,18 грн пені. У зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань по Договору щодо сплати орендних платежів просив розірвати договір оренди нежилого приміщення від 21.02.2005 та повернути орендоване майно.

Правова позиція позивача.

Новояворівська міська рада Львівської області письмових пояснень щодо суті заявлених вимог суду не подала, у судових засіданнях позовні вимоги підтримала.

Правова позиція відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія Новояворівськ» відзиву на позовну заяву не подало, натомість в судовому засіданні представник зазначила про часткове визнання позовних вимог. Зокрема в частині стягнення заборгованості в розмірі 421 733,09 грн не заперечила та зазначила, що відповідач не має можливості здійснити вчасно та в повному обсязі оплату за договором оренди через те, що на всі його банківські рахунки накладено арешт. Маючи арештовані рахунки відповідач не має змоги своєчасно погасити заборгованість з орендної плати.

Щодо розірвання договору оренди заперечила, зазначивши що Товариство є стратегічним об`єктом у сфері енергетики, для належного виконання роботи вказане приміщення потрібно, однак, відповідач не має змоги своєчасно погасити заборгованість з орендної плати.

Обставини справи, встановлені судом.

21.02.2005р. Новояворівською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ (орендар) укладено договір оренди нежилого приміщення, згідно із розділом 1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежиле приміщення площею 255,9 м2, розміщене за адресою: м. Новояворівськ, вул. Б.Пасічника, 1 на другому поверсі двохповерхової цегляної будівлі, що знаходиться у власності Новояворівської міської ради, вартість якого визначена згідно з актом і становить за експертною оцінкою 112412 грн. без ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення офісу ТОВ Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ.

Відповідно до п.3.1, 3.2, 3.3 даного договору від 21.02.2005р., орендна плата визначається на підставі експертної оцінки та Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Новояворівською міською радою і становить без ПДВ за перший місяць оренди 1686 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством і на дату складання становить 281 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується на розрахунковий рахунок Новояворівської міської ради щомісячно до 10 числа наступного місяця, з одночасним повідомленням про кожний внесок проведеної оплати. За несвоєчасне внесення орендної плати «Орендар» сплачує пеню в розмірі 0,2 % за кожний день прострочки.

Договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 21.02.2005 до 31.12.2005 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.п. 10.1 та 10.6 договору від 21.02.2005р.).

Актом прийому-передачі від 21.02.2005р. Новояворівська міська рада (орендодавець) передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ (орендар) прийняло приміщення за договором від 21.02.2005р.

27.12.2019р. Новояворівською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ (орендар) укладено додаткову угоду про зміни до договору оренди нежилого приміщення від 21.02.2005р., згідно із якою п.1.1. розділу 1 викладено в наступній редакції: 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлові приміщення (об`єкт оренди), площею 251,8м2, розміщене за адресою: м.Новояворівськ, вул. Пасічника.1 на другому поверсі двохповерхової будівлі, що знаходиться у власності Новояворівської міської ради, вартість якого визначена згідно із актом оцінки станом на 09.07.2019 року і становить за експертною оцінкою 2 371 600 грн. без ПДВ. Пункт 3.1. розділу 3 викладено в такій редакції: 3.1. Орендна плата визначається на підставі експертної оцінки станом на 09.07.2019р. затвердженої рішенням Новояворівської міської ради N91043 від 29.08.2019 року.; Методики розрахунку орендної плати та порядку використання плати за оренду комунального майна в м. Новояворівську, затвердженої рішенням Новояворівської міської ради №593 від 26.03.2009 року і становить 29 821.26 грн. без ПДВ. Інші умови договору оренди нежилого приміщення від 21.02.2005 року залишаються без змін.

Прокурор зазначає, що відповідно до розрахунку Новояворівської міської ради суми боргу та пені по оренді приміщення (розрахунок долучено до матеріалів справи), орендна плата орендарем вносилась несвоєчасно та не в повному обсязі, заборгованість відповідача перед позивачем з орендних платежів за період з січня по листопад 2022 року становить 391 336,60 грн та пеня нарахована за період травень жовтень 2022 в розмірі 30 396,49 грн, яка визнана відповідачем.

Дані обставини не спростовані, доказів оплати боргу не представлено.

У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором оренди нежитлового приміщення, не сплати орендних платежів протягом 10 місяців підряд, прокурор звернуся з позовом до суду про стягнення з відповідача боргу у розмірі 421 733,09 грн, розірвання договору оренди нежилого приміщення від 21.02.2005 року та зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом підписанні акту приймання передачі відповідно до умов Договору оренди нежилого приміщення від 21.02.2005.

Оцінка суду.

Щодо права прокуратури на звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є очевидне порушення економічних інтересів держави, внаслідок несплати відповідачем орендних платежів за користування комунальним приміщенням, у вигляді незаконних витрат місцевого бюджету що, на думку прокуратури, суттєво порушує інтереси держави, а тому є підставою для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави в особі позивача Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області.

При цьому, судом встановлено, що до моменту звернення прокурора з даним позовом до господарського суду, а також після подання прокурором позову, позивач не звертався до суду з позовом про стягнення орендних платежів за спірним договором, його розірвання та зобов`язання повернути орендований об`єкт нерухомого майна.

Листами №2942/10 від 10.08.2022, № 4205/10 від 09.11.2022 Новояворівська міська рада зазначила про систематичну несплату Відповідачем за договором оренди нежилого приміщення від 21.02.2005 року та просила прокуратуру здійснити представництво інтересів територіальної громади про дострокове припинення договору оренди та стягнення заборгованості по орендних.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" внаслідок порушення Відповідачем умов договору до місцевого бюджету не надходила відповідна сума коштів, що ускладнює виконання міською радою завдань, покладених на неї Конституцією України та іншими законами України.

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Оцінюючи підстави для звернення прокурора з даним позовом, судом проаналізовано поведінку Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області у повноваженні якого володіння, ефективне користування і розпорядження на свій розсуд і в своїх інтересах належним майном.

У листі № 4205/10 від 09.11.2022 Міська рада повідомила Прокурора про відсутність бюджетних призначень для сплати судового збору, у зв`язку із чим просила невідкладного та ефективного вирішення питання здійснити представництво прокуратурою інтересів органу у судовому порядку.

Отже, протягом досить тривалого часу (розумного строку) позивач знав про порушення його прав та не звертався до суду за захистом таких, що є підставою вважати про нездійснення захисту інтересів держави.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що в даному випадку прокурор правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області та належним чином обґрунтував порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та неналежного здійснення такого захисту позивачем в частині стягнення орендних платежів, розірвання договору та повернення орендованого майна.

Щодо стягнення орендних платежів та пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір оренди нежилого приміщення від 21.02.2005.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобов`язання за договором найму (оренди) в силу ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 5 цієї статті встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем за період січень листопад 2022 року не представлено, відтак заборгованість з орендних платежів, яка визнана відповідачем та становить 391 336,60 грн підлягає до стягнення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п.3.3 договору від 21.02.2005р. сторони дійшли згоди, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар оплачує пеню в розмірі 0,2 % за кожний день прострочки.

Позивач на підставі п. 3.3 договору від 21.02.2005р., нарахував відповідачу за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки за період з 16.06.2022р. по 30.11.2022р. на загальну суму заборгованості, що становить 30 396,49 грн. Розрахунки долучені до матеріалів справи.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів оплати проведених позивачем нарахувань пені не подано.

З огляду на фактичні обставини справи, умови договору та наведені норми законодавства, здійснивши перевірку наданого прокурором та позивачем розрахунку пені в розмірі подвійної облікової ставки, суд зазначає, що наданий розрахунок є правильним, а тому заявлені вимоги у цій частині підлягають до задоволення у повному розмірі.

Щодо позовних вимог про розірвання договору оренди нежилого приміщення від 21.02.2005 та зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом підписання акту приймання-передачі відповідно до умов Договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно п. 8.2 Договору Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання у разі погіршення стану орендованого майна внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

Відповідно до п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно п. 10.4 Договору за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Частиною 1 статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, останній не сплачував орендну плату з січня по листопад 2022 року, що свідчить про її систематичну несплату.

Порушення строків внесення орендної плати з боку відповідача носить системний та довготривалий характер, що є істотним порушенням договору в розумінні ст. 651, 782 ЦК України, а тому, є підставою для розірвання такого договору.

Згідно з ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Що стосується істотності порушення умов договору, то в цій частині суд нагадує мету укладення договору найму нерухомого майна. Наймодавець, вступаючи в договірні відносини, розраховує, зокрема, на належне і своєчасне виконання умов договору оренди, в тому числі в частині внесення орендної плати. Суттєве порушення фінансової дисципліни наймачем очевидно є істотним порушенням та підставою для розірвання такого договору в судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані який було обумовлено договором.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що у разі припинення цього Договору майно повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає майно Орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

З огляду на викладене, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є вимоги про розірвання договору оренди нежилого приміщення від 21.02.2005 укладеного між Новояворівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ».

Враховуючи, що у випадку розірвання договору у судовому порядку, договір є розірваним з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України), суд дійшов висновку зобов`язати відповідача повернути об`єкт оренди позивачу шляхом підписання акту прийому передачі нежитлового приміщення площею 251,8 м2, розміщеного за адресою: м.Новояворівськ, вул. Б. Пасічника, 1 на другому поверсі двохповерхової будівлі, що знаходиться у власності Новояворівської міської ради.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами не спростовані відповідачем.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Відтак, до стягнення з Відповідача на користь прокуратури підлягає 11 288,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди нежилого приміщення від 21.02.2005 укладений між Новояворівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ», повернути Новояворівській міській раді нежитлове приміщення площею 251,8 м2, розміщене за адресою: м.Новояворівськ, вул.Б. Пасічника, 1 на другому поверсі двохповерхової будівлі, що знаходиться у власності Новояворівської міської ради, шляхом підписання акту приймання-передачі відповідно до умов Договору оренди нежилого приміщення від 21.02.2005.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково- виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Богдана Пасічника, буд. 1, ) на користь Новояворівської міської ради (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Шевченка, 2, ) до міського бюджету 421 733, 09 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково- виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» (81053, Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ, вул. Богдана Пасічника, буд. 1, ) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19, МФО 820172, р/р UA 0000774 в ДКСУ в м. Київ, ) сплачений судовий збір у сумі 11 288,00 грн.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2023.

Суддя Запотічняк О.Д.