У Х В А Л А

25 квітня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/578/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., перевіривши матеріали позовної заяви від 17.04.2023 №01-05/326

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс",

юридична адреса: , вул. Полковника Гегечкорі, 32, м. Кременчуг, Полтавська область, 39605

фактична адреса: вул. Небесної Сотні, 32, м. Кременчуг, Полтавська область, 39605

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин",

, вул. Миру, 46 , смт. Варва, Варвинський р-н, Чернігівська область, 17600

Предмет спору: стягнення 31 108,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю Житлорембудсервіс подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Варин, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 31 108,56 грн заборгованості за договором № 1/526 від 18.07.2018 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.03.2020 по 30.04.2023, з яких основний борг становить 23 532,08 грн, 3% річних в розмірі 1009,47 грн та інфляційні нарахування в сумі 6567,01 грн.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Частиною 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність справ.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної' підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Так, ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України передбачає, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів щодо спорів, які виникають з приводу нерухомого майна.

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18 дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що нерухоме майно (нежитлове приміщення), щодо якого було укладено спірний договір, знаходиться в м. Кременчуг Полтавської області, суд дійшов висновку, що за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної підсудності Господарського суду Полтавської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 1, 27, 30, 31, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Справу №927/578/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлорембудсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" передати за виключною підсудністю до Господарського суду Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 25.04.2023.

Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою http://www.court.gov.ua. або в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.В. Моцьор