ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

25 квітня 2023 року м. ХарківСправа № 922/191/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера", м. Харків 3-і особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Васильєв Олександр Борисович ; 2) Приватний нотаріус ХМНО Х/о Машкова Світлана Леонідівна
про визнання прав іпотекодержателя
за участю представників:

позивача - Голубничий О.І. адвокат,

відповідача - не з`явився,

3-Ї особи (Васильєв О.Б.) - не з`явився,

3-ї особи (Приватний нотаріус ХМНО Х/о Машкова Світлана Леонідівна) - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", м. Київ звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера", м. Харків в якому просить:

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Поліс" (ідентифікаційний номер юридичної особи: 38994463) права іпотекодержателя за іпотечним договором № 15.59-00/08-ДІ01 від 16.01.2008 року, який зареєстрований в реєстрі за № 112 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л., стосовно нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 268,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, власником та іпотекодавцем якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Івера» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 39029320), яке належить йому на підставі: акту приймання-передачі нерухомого майна, виданий 18.01.2016, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Івера» та ОСОБА_2 .

- визначити порядок виконання судового рішення шляхом звернення до будь-якого державного реєстратора з метою внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» як іпотекодержателя нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 268,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/191/23 за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні 09.02.2023 залучено до справи 3-х осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Васильєва Олександра Борисовича ; 2) Приватного нотаріуса ХМНО Х/о Машкову Світлану Леонідівну.

24.04.2023 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить суд: визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 38994463) права іпотекодержателя за іпотечним договором №15.59-00/08-ДІ01 від 16.01.2008 року, який зареєстрований в реєстрі за № 112 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Матковою С.Л., стосовно нерухомого майна, власником та іпотекодавцем якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Івера» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 39029320), а саме:

- нежитлових приміщень 1-го пов. №5-:-13 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 92,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (підстава реєстрації: технічний паспорт, серіїї та номер: ТІ01: НОМЕР_1 , виданий 12.04.2023 року, видавник ЄДЕСББ, документ отримано з ЄДЕСББ; довідка щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серіїї та номер: DT01:0547-6623-5785-7349, видавник: ЄДЕСББ);

- нежитлових приміщень підвалу № 1,2,3; 1-го пов №1,2,16 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 179,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (підстава реєстрації: довідка щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серіїї та номер: DT01:0547-6623-5785-7349, видавник: ЄДЕСББ, документ отримано з ЄДЕСББ; технічний паспорт, серія та номер: П01:5986-0748-6707-4957, виданий 12.04.2023, видавник: ЄДЕСББ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івера» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39029320) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 38994463) сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Визначити порядок виконання судового рішення шляхом звернення до будь-якого державного реєстратора з метою внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» як іпотекодержателя нерухомого майна, а саме:

- нежитлових приміщень 1-го пов. №5-:-13 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 92,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлових приміщень підвалу № 1,2,3; 1-го пов №1,2,16 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 179,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 25.04.2023 задоволено заяву позивача про зміну предмету позову та подальший розгляд справи ведеться з урахуванням даної заяви.

24.04.2023 від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлових приміщень 1-го пов. №5-:-13 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 92,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлових приміщень підвалу № 1,2,3; 1-го нов №1,2,16 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 179,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до положень ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених, чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Також, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ "ФК "Поліс" зазначає наступне.

16.01.2008 між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ БАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк"; банк) та Васильєвим Олександром Борисовичем (далі - Васильєв О.Б. ; позичальник; іпотекодавець; боржник) був укладений кредитний договір №15.59-00/08-СК (далі - кредитний договір). Згідно вказаного правочину позичальник отримав від банку грошові кошти у розмірі 213 248,00 доларів США 00 центів.

16.01.2008 з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та Васильєвим О.Б. був укладений іпотечний договір №15.59-00/08-ДІ01, який зареєстрований в реєстрі за №112 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. (далі - договір іпотеки). Згідно з п.1.3 зазначеного договору предметом іпотеки є нежитлова будівля літ. "А-1", загальною площею 268,50 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - предмет іпотеки; нерухоме майно).

16.01.2008 на підставі договору іпотеки в Державному реєстрі іпотек був зареєстрований запис про іпотеку від 16.01.2008 за реєстраційним номером обтяження 5855610 (відомості про реєстрацію до 01.01.2013 з Державного реєстру іпотек: реєстраційний номер іпотеки: 6406219,16.01.2008 14:12:57, далі - запис про іпотеку).

16.01.2008 на підставі договору іпотеки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна була зареєстрована заборона на нерухоме майно від 16.01.2008 за реєстраційним номером обтяження 5855597 (відомості про реєстрацію до 01.01.2013 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 6406170, 16.01.2008 14:08:51, далі - запис про заборону).

За твердженнями заявника, Васильєв О.Б. не виконував належним чином зобов`язання, передбачені кредитним договором.

23.12.2008 ухвалою Господарського суду Харківської області прийнято до розгляду заяву ФОП Васильєва О.Б., порушено провадження у справі про банкрутство №Б-39/203-08, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та накладено арешт на все майно.

30.12.2008 постановою Господарського суду Харківської області ФОП Васильєва О.Б. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

17.04.2009 постановою Харківського апеляційного господарського суду, залишеною в силі постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2009, постанову Господарського суду Харківської області від 30.12.2008 по справі №Б-39/203-08 скасовано, провадження у справі про банкрутство припинено.

31.12.2010 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі №Б-50/271-10 заяву ФОП Васильєва О.Б. прийнято до розгляду, порушено провадження у справі про його банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та накладено арешт на все майно.

01.03.2011 постановою Господарського суду Харківської області ФОП Васильєва О.Б. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

06.10.2011 постановою Харківського апеляційного господарського суду постанову Господарського суду Харківської області від 01.03.2011 по справі №Б-50/271-10 скасовано, провадження у справі про банкрутство припинено.

21.06.2013 Виконавчим комітетом Харківської міської ради проведено державну реєстрацію змін до засновницького договору Повного товариства "Батура і Компанія", затвердженого рішенням загальних зборів учасників, протокол від 17.06.2013 №3, з якого вбачається, що учасником товариства є, зокрема, ФОП Васильєв О.Б.

11.12.2013 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі №922/4956/13 порушено провадження у справі про банкрутство Повного товариства «Батура і Компанія» за його заявою в порядку ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

24.12.2013 постановою Господарського суду Харківської області у справі №922/4956/13 визнано Повне товариство "Батура і Компанія" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

30.05.2014 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В., відповідно до ст.75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та на підставі акта про передання права власності на куплене нерухоме майно від 30.05.2014 і протоколу №7 про проведення відкритих торгів у формі аукціону, складеного Товарною біржею "Ресурс-інформ" від 30.05.2014, видано свідоцтво (зареєстровано в реєстрі за №859), яким посвідчується право власності ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2 ) на нерухоме майно, що складається з нежитлової будівлі літ. "А-1", загальною площею 268,5 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке було придбане ОСОБА_2 за 109 069, 90 грн., що раніше належало Васильєву О.Б.

30.05.2014 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В., на підставі вищевказаного свідоцтва, вчинено запис про право власності №5855590, зареєстровано право власності Лісовця М.С. на вищевказані приміщення.

Заявник вказує а те, що іпотечне майно відчужено арбітражним керуючим без припинення іпотеки і без згоди іпотекодержателя з посиланням на здійснення процедури банкрутства.

30.10.2015 ухвалою Господарського суду Харківської області у справі №922/4956/13 були скасовані обтяження, накладені на майно, яке належить, або раніше належало учаснику Повного Товариства "Батура О.В. і Компанія" ФОП Васильєву О.Б. (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, Державному реєстрі обтяжень рухомого майна:

- номер запису про іпотеку 5855610, зареєстровано на підставі іпотечного договору №15.59-00/08-ДІ01 від 16.01.2008 №112, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л.;

- номер запису про обтяження 5855597, зареєстровано на підставі іпотечного договору №15.59-00/08-ДІ01 від 16.01.2008 №112, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л.;

- реєстраційний №6406170, зареєстровано 16.01.2008 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. на підставі Іпотечного договору №15.59-00/08ДІ01, 112, 16.01.2008. Об`єкт обтяження: інше, нежитлова будівля літ. "А.-1", загальною площею 268,5 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН 7131097.

Як стверджує заявник, ОСОБА_2 набув права власності на вказане іпотечне майно незважаючи на наявність у реєстрі записів про іпотеку та обтяження .

14.12.2015 державним реєстратором Харківського районного управління юстиції Михайловою Я.О. на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 30.10.2015 у справі №922/4956/13 було припинено обтяження №5855597, що було зареєстровано 16.01.2008 на підставі іпотечного договору №15.59-00/08-ДІ01, а також декілька інших обтяжень №5855604, №5855608, №5855599 та №5855593 щодо арешту нерухомого майна, які були накладені на підставі ухвал Дзержинського районного суду міста Харкова від 01.03.2010 у справі №2-489/10, від 03.04.2012 у справі №2011/1800/2012, постанови Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 05.12.2012.

24.12.2015 державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Кобиляцькою А.А. було припинено іпотеку (запис №5855610) на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 30.10.2015 у справі №922/4956/13.

27.01.2016 право власності на предмет іпотеки зареєстроване як внесок до статутного капіталу ТОВ "ІВЕРА" (код ЄДРПОУ - 39029320) на підставі акту приймання-передачі та оцінки майна до статутного капіталу від 18.01.2016 (запис про право власності №13072502).

04.04.2016 постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі №922/4956/13 ухвала Господарського суду Харківської області від 30.10.2015 у справі №922/4956/13 скасована, провадження у справі №922/4956/13 припинено. Підставою скасування

18.11.2015 між ВАТ «ВТБ БАНК» та ТОВ "ФК "Поліс" був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ (далі - договір про відступлення права вимоги). Окрім того, також була укладена додаткова угода №1 від 27.11.2015 до вказаного договору про відступлення права вимоги (далі - додаткова угода). На підставі зазначених документів ТОВ "ФК "Поліс" стало новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору, укладеного між банком та Васильєвим О.Б.

01.12.2015 між банком та ТОВ "ФК "Поліс" був укладений договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. та зареєстрований в реєстрі за №2225 (далі - договір про відступлення прав за договорами іпотеки). Відповідно до зазначеного вище договору банком були відступлені на користь ТОВ "ФК "Поліс" права вимоги до Васильєва О.Б. за договором іпотеки. 12.01.2023 року відбувається звернення ТОВ «ФК «Поліс» до господарського суду Харківської області з позовом «про визнання прав іпотекодержателя» та заявою про забезпечення позову.

19.01.2023 року господарський суд Харківської області своєї ухвалою в рамках справи № 922/191/23 відмовляє в забезпеченні позову.

23.01.2023 року господарський суд Харківської області своєї ухвалою приймає позовну заяву ТОВ «ФК «Поліс» до розгляду та відкриває провадження у справі № 922/191/23.

21.02.2023 року ухвалою Східного апеляційного господарського суду в справі № 922/191/23 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.01.2023 року.

04.04.2023 року постановою Східного апеляційного господарського суду в справі № 922/191/23 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Поліс» було задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 19.01.2023 року скасовано, заяву позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 268,50 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

В заяві про забезпечення позову, заявник зазначає про те, що 10.04.2023 у з ДРРП зникає об`єкт нежитлової нерухомості в літ. «А-1» з реєстраційним номером: 01, площею 268,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; натомість, як вказує позивач, з`являється 2 окремих об`єкта:

- нежитлові приміщення 1-го пов. №5-:-13 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 92,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (підстава реєстрації': технічний паспорт, серія та номер: ТІ01:5988-5397-0854-0424, виданий 12.04.2023 року, видавпик ЄДЕСББ, документ отримано з ЄДЕСББ; довідка щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: DT01:0547-6623-5785-7349, видавник: ЄДЕСББ);

- нежитлові приміщення підвалу № 1,2,3; 1-го пов №1,2,16 в літ. «А-1» з реєстраційним номером 120, площею 179,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (підстава реєстрації: довідка щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, серія та номер: DT01-.0547-6623-5785-7349, видавник: ЄДЕСББ, документ отримано з ЄДЕСББ; технічний паспорт, серія та номер: ТІ01:5986-0748-6707-4957, виданий 12.04.2023, видавник: ЄДЕСББ).

Враховуючи вищевикладені обставини, ТОВ «ФК «Поліс» вважає за необхідне здійснити захист своїх порушених та невизнаних майнових прав, як нового кредитора та іпотекодержателя, в судовому порядку, адже, як стверджує позивач, він фактично позбавлений можливості задовольнити свої вимоги за простроченим кредитним зобов`язанням Васильєва О.Б. за рахунок предмета іпотеки.

Заявник вважає, що дані обставини є об`єктивними факторами, що зумовлюють потенційну можливість невиконання відповідачем рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову зробив Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 р. (справа №924/150/17).

При вирішенні питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Аналогічне викладено в Постанові ВС КГС від 03 грудня 2021 року по справі №910/4777/21.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідні положення містяться у постанові КГС ВС від 18 жовтня 2021 року у справі № 910/7029/21.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголошує, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Крім того, у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

В пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України також наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Так, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18). З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 08.11.21р. по праві №911/1141/21.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а отже застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову.

При цьому суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову може мати місце за наявності хоча б однієї з таких умов, а саме: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В даному випадку, за твердженнями заявника, боржник не вживає заходів, спрямованих на добровільне врегулювання питань наявної простроченої заборгованості, а, також, наявність інших спорів за участі відповідача та наявна прострочена заборгованість зумовлює об`єктивно негативний вплив на фінансово-господарську діяльність позивача, що створює передумови неможливості виконання позивачем власних грошових зобов`язань перед контрагентами та податкових зобов`язань перед бюджетами різних рівнів.

Зважаючи на вказані обставини, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Верховний Суд у складі ОП КГС в постанові від 17.06.2022 по справі №908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 Господарського процесуального кодексу України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 904/1478/19, від 16.12.2019 у справі № 904/3459/19 та від 28.05.2021 у справі № 10/5026/290/2011(925/1502/20), зокрема, вказавши наступне.

"...Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду, у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.".

Cуд, дослідивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, приймаючи до уваги, тривале не повернення коштів позивачу, суд дійшов висновку про те, що вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на майно відповідача в межах ціни позову сприятиме запобіганню порушенню прав заявника на час вирішення спору в суді, та у разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Також, суд приймає твердження позивача про те, що станом на дату звернення позивача до суд уз заявою про забезпечення позову ТОВ «Івера» може безперешкодно вчиняти будь-які дії з предметом іпотеки, щоб унеможливити виконання як постанови Східного апеляційного господарського суду, так і ухвали чи рішення господарського суду Харківської області; має можливість безперешкодного продажу та будь-якого іншого відчуження предмету іпотеки третім особам, що суттєво ускладнить судовий розгляд справи, так як позивачу необхідно буде подавати заяву про заміну відповідача, адже з урахуванням положення ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» діючий власник майна є належним відповідачем у справі; неможливість виконання потенційного рішення суду про задоволення позову, оскільки у випадку, якщо майно буде відчужене власником ТОВ «Івера» в період, наприклад, набрання рішенням законної сили, то виконати його буде неможливо з підстав того, що Єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно буде містити відомості про іншого власника, в той час як в рішенні суду відображенні відомості про ТОВ «Івера», як власника та іпотекодавця.

Заявлений захід забезпечення позову є обґрунтованим та адекватним, а його невжиття може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або охоронюваних законом інтересів заявника.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме в частині накладення арешту на визначене майно відповідача в межах суми заявленого позову.

Щодо зустрічного забезпечення суд зазначає таке.

Господарським процесуальним кодексом України не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1 ст.141): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, висловлена у справі №911/1695/18 від 19 лютого 2019 року).

Також, згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 25 лютого 2019 року у справі №924/789/18, якою відхилено аргументи про розгляд судом заяви позивача про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, суперечить вимогам ч.7 ст.140 ГПК України, з огляду на те, що ч.1 ст. 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням наведених норм законодавства та не свідчить про незаконність оскаржуваних судових рішень.

Суд, враховуючи положення ст. 141 ГПК України, констатує відсутність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків у відповідача.

Відповідно до ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 136, 140, 141, 144, 234, 254, 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" про вжиття заходів забезпечення позову (вх. від 24.04.2023) - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову по справі №191/23 шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- нежитлових приміщень 1-го пов. №5-:-13 в літ. "А-1"з реєстраційним номером 120, площею 92,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Миру, буд. 38,

- нежитлових приміщень підвалу № 1,2,3; 1-го пов №1,2,16 в літ. "А-1" з реєстраційним номером 120, площею 179,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Миру, буд. 38.

3. Дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 25.04.2023 року і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 25.04.2026.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (Ідентифікаційний код юридичної особи: 38994463 м. Київ, 01024, вул. Шовковична, буд. 42-44, оф. 13-В).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Івера" Ідентифікаційний код юридичної особи: 39029320 м. Харків, 61045, пров. Отакара Яроша, 20, корп. 2, кв. 25.

Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повна ухвала підписана 25.04.2023.

Суддя Л.В. Шарко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.