УХВАЛА

26 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 920/1321/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Андрієнко В.В., судді - Буравльов С.І., Шапран В.В.)

від 08.03.2023

у справі за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз"

про стягнення 181017,54 грн

за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз"

до Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

про визнання недійсним пункту 3.3. договору № 234/О

ВСТАНОВИВ:

1. 07 грудня 2021 року до Господарського суду Сумської області звернулось Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради (далі - Комунальне підприємство) з позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" (далі - Оператор ГРМ) про стягнення 181 017,54 грн, з яких: 161 405,51 грн основний борг, 5 671,77 грн 3% річних, 13 940,26 грн інфляційні втрати, а також судові витрати в розмірі 2 715,26 грн.

2. В січні 2022 року Оператор ГРМ подав зустрічний позов до Комунального підприємства про визнання недійсним пункт 3.3. договору № 234/О, укладеного 01.11.2014 між Комунальним підприємством та Оператором ГРМ на приймання, відведення та очищення дощових (снігових) стічних вод, які потрапляють в каналізаційну мережу м. Суми, яким об`єм поверхневих вод визначається згідно з п. 4.10, п. 4.11, п. 4.12 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 № 190 із змінами (далі - Правила № 190).

3. Рішенням Господарського суду Сумської області від 02.08.2022 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено, визнано недійсним пункт 3.3. договору № 234/О, стягнуто з Комунального підприємства на користь Оператора ГРМ 2 270,00 грн судового збору.

4. 08.03.2023 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове рішення, яким позов Комунального підприємства задовольнив повністю, стягнув з Оператора ГРМ 161 405,51 грн основного боргу, 5 671,77 грн 3% річних, 13 940,26 грн інфляційних втрат, 2 715,26 грн судового збору та 4 072,89 грн судового збору за перегляд справи апеляційною інстанцією. У задоволенні зустрічного позову Оператора ГРМ відмовив повністю.

5. 06.04.2023 Оператор ГРМ звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

6. Також у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

7. Верховний Суд, перевіривши матеріали касаційної скарги, залишає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження без розгляду, оскільки Оператор ГРМ звернувся з касаційною скаргою 06.04.2023 в межах строку, передбаченого абзацом другим частини першої статті 288 ГПК України.

8. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

9. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

10. У касаційній скарзі скаржник визначає підставами касаційного оскарження пункти 1, 3 та 4 частини другої цієї статті.

11. В обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункти 4.10-4.13 Правил №190 та не врахував висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 12.04.2018 у справі № 905/675/17, від 07.02.2019 у справі № 921/74/18; неправильно застосував норми статей 526, 530, 625 ЦК України та не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц.

12. Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

13. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини другої статті 287 ГПК України, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

14. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

15. Однак, у касаційній скарзі скаржник не наводить обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, в якій Верховний Суд виклав свої висновки, на які посилається скаржник.

16. Також, відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України в касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.

17. Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні узгоджуватися з визначеними скаржником підставами касаційного оскарження судових рішень.

18. В прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити рішення суду першої інстанції в силі. При цьому, підставою касаційного оскарження визначає пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з огляду на процесуальне порушення з передбачених частиною третьою статті 310 цього Кодексу, що призвело до прийняття незаконного судового рішення, а саме суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази належним чином та проігнорував заперечення відповідача щодо їх належності (не дослідив рахунки та розрахунки за весь заявлений період з червня 2019 р. по червень 2021 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2021р).

19. Зазначення у касаційній скарзі цієї підстави касаційного оскарження, є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.

20. Також Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

21. Отже описова частина касаційної скарги містить протиріччя з її прохальною частиною.

22. З огляду на викладене та враховуючи, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, суд зазначає що скаржнику необхідно уточнити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, та/або вимоги касаційної скарги.

23. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

24. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пунктами 5, 6 частини другої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Сумигаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 920/1321/21 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у цій ухвалі;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова