УХВАЛА

28 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/406/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Суховий В.Г. (головуючий), Берднік І.С., Волковицька Н.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" (далі - скаржник)

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2023

у справі № 904/406/22

за позовом Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект"

до Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського,

третя особа Фізична особа-підприємець Романець Олександр Миколайович,

про стягнення 4 115 667,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Асоціація підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" 22.03.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2023 у справі № 904/406/22; ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 для розгляду касаційної скарги у справі № 904/406/22 визначено колегію суддів у складі: Суховий В.Г. - головуючий, Берднік І.С., Волковицька Н.О.

Ухвалою Верховного Суду від 12.04.2023 касаційну скаргу Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" у справі № 904/406/22 залишено без руху; надано скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання: касаційної скарги в новій редакції з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); доказів надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам даної справи; документа на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Роз`яснено скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 904/406/22, скаржником 19.04.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків, яку зареєстровано канцелярією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 21.04.2023.

До матеріалів зазначеної заяви додано касаційну скаргу в новій редакції з доказами надіслання її копії з додатками іншим учасникам даної справи та платіжне доручення № 601 від 13.04.2023 на підтвердження сплати судового збору в розмірі 123 470,02 грн.

Перевіривши касаційну скаргу в новій редакції на відповідність вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі в новій редакції скаржник із посиланням на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України оскаржує судові рішення у даній справі з підстав, передбачених частиною третьої статті 310 цього Кодексу. Разом з тим, скаржник вказує, що за приписами частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо судом не досліджено зібрані у справі докази, відхилено клопотання сторони щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, встановлено обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Верховний Суд зазначає, що у разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах першою, третьою статті 310 цього Кодексу. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

При цьому, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Водночас, скаржником у касаційній скарзі в новій редакції не зазначено підстав (підстави) касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, що є обов`язковою підставою для відкриття касаційного провадження з підстав недослідження зібраних у справі доказів.

Крім того, скаржник обґрунтовує касаційну скаргу в новій редакції тим, що судом відхилено клопотання щодо встановлення обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, проте, скаржник конкретно не зазначає, яке саме клопотання відхилено судом та щодо встановлення, яких саме обставин справи.

Окрім цього, Верховний Суд зазначає, що системний аналіз частини другої статті 287 та вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У касаційній скарзі в новій редакції скаржник зазначає, що судом першої та апеляційної інстанції застосовані і покладенні в основу рішень норми права, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а саме статті 837, 843, 875 Цивільного кодексу України, а Закон України "Про публічні закупівлі" взагалі не застосований, проте, на порушення вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі в новій редакції не зазначено підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу касаційного оскарження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно її форми та змісту.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (див. mutatis mutandis рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France) від 23.10.1996; № 21920/93, "Бруалья Гомез де ла Торре проти Іспанії" (Brualla Gomes de la Torre v. Spain) від 19.12.1997, № 26737/95).

Отже, перевіркою щодо змісту касаційної скарги в новій редакції на відповідність вимог Господарського процесуального кодексу України, Верховним Судом встановлено, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині визначення передбаченої статтею 287 ГПК України підстави у спосіб, встановлений пунктом 5 частини другої статті 290 цього Кодексу, а тому касаційна скарга в новій редакції не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Отже, перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги в новій редакції на відповідність вимогам ГПК України, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга в новій редакції не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу враховуючи вищевикладені недоліки.

Згідно з частиною п`ятою статті 292 ГПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про повернення касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтею 234, 235, 242, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2023 у справі № 904/406/22 не приймати до розгляду і повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Суховий

Судді І. Берднік

Н. Волковицька