СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01 травня 2023 року м. Харків Справа № 905/623/22

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Тарасової І.В.,

дослідивши матеріали апеляційної скарги відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (вх. № 631 Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 16.01.23 (постановлене суддею Левшиною Г.В. у приміщенні господарського суду Донецької області, повний текст складено 16.01.23) у справі № 905/623/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ", сел. Вовчанка Донецької області,

про стягнення штрафу в сумі 117000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" про стягнення на підставі ст.ст. 118,122 Статуту залізниць України 117000,00 грн. штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.01.23 у справі №905/623/22 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ про стягнення штрафу в сумі 117000,00 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" штраф в сумі 117000,00 грн. та судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" подало на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення складено 16.01.23, а тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 06.02.2023, проте апеляційну скаргу на неї подано шляхом здання до поштового відділення 22.03.23, тобто з пропуском встановленого строку на 44 дні.

Скаржник в апеляційній скарзі просить поновити пропущений строк, посилаючись як на поважну причину його пропуску на те, що він не отримував тексту оскаржуваного рішення та ознайомився з ним на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім цього скаржник зазначив, що зареєстрованою адресою його місцезнаходження є с. Мар`їнка Донецької області, що знаходиться в 17 км. від лінії фронту та перебуває під постійними обстрілами, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України від 25.04.20 цей населений пункт відноситься до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), в ньому не працюють більшість державних установ, банківські установи та пошта. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.22 № 24/2022 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.08.22 № 679-р відповідачем було здійснено евакуацію більшості працівників до інших регіонів, що з урахуванням відключення мобільного зв`зку та Інтернету, обмеження доступу до системи Електронний суд унеможливило своєчасне ознайомлення представника з матеріалами справи та захист його прав та інтересів.

Колегія суддів вважає, що скаржником у зазначеній заяві не наведеного поважних причин тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження , з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявна заявка відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівськеа ЦЗФ», згідно з якою він просив суд надсилати процесуальні документи в електронному вигляді на електронну адресу його представника. ( т. 1 а.с. 43).

На вказану адресу представника відповідача судом 09.08.22 було надіслано ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.22 про відкриття провадження у справі № 905/623/22 (спрощене провадження, без виклику сторін), що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою суду про доставку електронного листа (т. 1 а.с. 47).

Крім цього на сайті «Судова влада» до уваги відповідача було розміщено повідомлення про постановлення вказаної ухвали суду із посиланням на електронну адресу в мережі Інтернет, за якою розміщено електронний варіант ухвали суду(т. 1 а.с.48).

У матеріалах справи наявна телефонограма від 29.11.22, за якою представника відповідача Гаврихіва В.В. було повідомлено про постановлення ухвали господарського суду Донецької області від 08.08.22 про відкриття провадження у справі № 905/623/22 (т. 1 а.с. 50).

Відповідно до журналу вихідної кореспонденції вказана ухвала була надіслана на електронні адреси зазначеного представника відповідача: ,(n/ 1 f/c/ 51).

12.12.22 через підсистему "Електронний суд" представником відповідача Гаврихівим В.В. було подано заяву про надання доступу до електронної справи, яка була розглянута судом та задоволена.

За приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З наведеного вбачається, що відповідач був неодноразово повідомлений судом про розгляд даної справи в порядку спрощеного письмового провадження ще у 2022 року, а саме: 09.08.22, 29.11.22, а з 12.12.22 -мав доступ до справи в електронному вигляді, у зв`язку з чим з обставин, на які він посилається в заяві про поновлення строку, не вбачається об`єктивних причин які завадили заздалегідь ознайомитись з текстом оскаржуваного рішення та подати апеляційну скаргу на нього у встановлений строк.

Згідно із ст.2 Господарського процесуального кодексу України однією із засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав необмеженому колу осіб свої номери, адресу, але не користується чи не стежить за ними. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р., сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Частиною 1 статті 199 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми статті 199 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Натомість за наявності вищенаведених обставин щодо обізнаності скаржника про розгляд даної справи , останній в заяві про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги не навів обґрунтованих доводів та не надав доказів на підтвердження наявності в останнього непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі, які обумовлили подання апеляційної скарги з пропуском на 44 дні.

Зважаючи на наведене, зазначені скаржником в заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними.

При цьому колегія суддів зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З метою усунення зазначених в даній ухвалі недоліків заявник має у десятиденний строк з дня вручення ухвали вказати інші підстави для поновлення строку, ніж зазначені ним в заяві про його поновлення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська ЦЗФ" (вх. № 631 Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 16.01.23 (постановлене суддею Левшиною Г.В. у приміщенні господарського суду Донецької області, повний текст складено 16.01.23) у справі № 905/623/22 залишити без руху.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом наведення інших підстав для поновлення строку, ніж зазначені ним в заяві про його поновлення.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І.В. Тарасова