ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

24 квітня 2023 року м. ХарківСправа № 61/46-08

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши заяву ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" про заміну стягувача у виконавчому документі (вх. № 9164 від 13.04.2023)

у справі № 61/46-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра"
до Приватного підприємства "Слов`янський культурний фонд"
про стягнення 12 142,47 грн.
за участю представників:

заявника не з`явився;

зацікавленої особи (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ "Комерційний Банк "Надра") не з`явився;

відповідача (боржника) не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходилася справа № 61/46-08 за позовом ВАТ КБ "Надра" до ПП "Слов`янський культурний фонд" про cтягнення заборгованості за Кредитним договором № 6/5/03/2007/980-К/238 від 31 травня 2007 року у розмірі 12 142,47 грн., з яких 9 769,04 грн. заборгованість за кредитом, 1 127,23 грн. заборгованість за відсотками та 1 246,20 грн. пеня.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24 листопада 2008 року позовні вимоги ВАТ КБ "Надра" було задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства "Слов`янський культурний фонд" заборгованість в сумі 12 000,00 грн., з яких 9 769,04 грн. - заборгованість за кредитом, 984,76 грн. - заборгованість за відсотками, 1 246,20 грн. - заборгованість по пені. Також стягнуто з Приватного підприємства "Слов`янський культурний фонд" державне мито в сумі 121,43 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. В частині стягнення 142,47 грн. провадження у справі припинено у зв`язку з відсутністю предмету спору.

На виконання вказаного рішення 09.12.2008 судом було видано відповідні накази, строк пред`явлення яких до виконання визначено до 10 грудня 2011 року.

13 квітня 2023 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (вх. № 9164) про заміну стягувача у виконавчому документі (наказі) - з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп". Зацікавлена особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ "Комерційний Банк "Надра".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2023 заяву ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" про заміну сторони виконавчого провадження прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 24 квітня 2023 року о 12:55 годині.

У визначений судом день та час учасники справи своїх представників в засідання суду не направили. В заяві вх. № 9164 від 13.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" просило проводити розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги обмежений строк розгляду заяви про заміну сторони її правонаступником, встановлений частиною третьою статті 334 ГПК України, а також з огляду на те, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони, суд визнав за можливе розглянути заяву ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" за відсутності представників заявника, боржника та зацікавленої особи - ПАТ "Комерційний Банк "Надра".

Дослідивши матеріали справи, а також надані заявником документи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", зважаючи на наступне.

Статтею 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість заміни однієї із сторін виконавчого провадження, у разі її вибуття, відповідним правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Хоча означені норми безпосередньо не встановлюють випадків вибуття чи його тлумачення, вказівка на необхідну ознаку - правонаступництво дозволяє у світлі положень загальної для всіх випадків (незалежно від стадії судового процесу) процесуального правонаступництва статті 52 Господарського процесуального кодексу України визначити належні матеріально-правові підстави такої процесуальної дії. Так, в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Для вирішення питання щодо можливості процесуального правонаступництва суд в кожному конкретному випадку має аналізувати фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, зокрема відомості первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи доказів, на аукціоні з продажу активів ПАТ КБ "Надра" 22.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" стало переможцем та придбало у Банку, зокрема, право вимоги, інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами.

13 серпня 2020 року між ПАТ КБ "Надра" (Банк /раніше ВАТ КБ "Надра") та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" (Новий кредитор) було укладено Договір № GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., зареєстрований в реєстрі за № 1170), відповідно до умов якого Банк відступає Новому кредитору належні банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом "Основні договори", надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначених цим Договором.

З Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги слідує, що Банк передав у власність ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", зокрема, і право вимоги за Кредитним договором № 6/5/03/2007/980-К/238 від 31.05.2007, де Боржником є Приватне підприємство "Слов`янський культурний фонд" (далі - Кредитний договір разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно положень статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак на підставі Договору № GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги кредитором за Кредитним договором № 6/5/03/2007/980-К/238 від 31.05.2007, де Боржником є ПП "Слов`янський культурний фонд", враховуючи положення статей 512-514 ЦК України, стало ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп".

Частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Крім того, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленням права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до статті 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відповідна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, однією з підстав можливості заміни стягувача у виконавчому документі є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який має обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Тому при вирішенні питання про заміну стягувача у виконавчому документі заявник повинен подати докази на підтвердження матеріального правонаступництва, а суд зобов`язаний перевірити, чи відбувся фактичний перехід до особи прав та обов`язків попередника та чи не пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Водночас інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнути законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права (вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.10.2022 у справі № 2-1105/10).

Як слідує із матеріалів справи, накази на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 61/46-08 від 24 листопада 2008 року було видано 09.12.2008. Строк пред`явлення їх до виконання встановлено до 10 грудня 2011 року.

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" вказує на те, що станом на звітну дату у Єдиному реєстру боржників відсутня інформація щодо виконавчих проваджень по стягненню боргу з Приватного підприємства "Слов`янський культурний фонд" () па користь ПАТ "КБ "Надра". Відповідно, Товариство подало вказану заяву 13 квітня 2023 року, тобто поза межами строку дії наказу на примусове виконання рішення у справі № 61/46-08.

Враховуючи те, що заява правонаступника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп") про заміну сторони у виконавчому документі (наказі) Господарського суду Харківської області у справі № 61/46-08 подана після спливу строку пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання, а також те, що цей строк не був поновлений судом, підстави для задоволення вказаної заяви відсутні.

Керуючись статтями 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (вх. № 9164) про заміну стягувача у виконавчому документі (наказі) у справі № 61/46-08 з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", як вибулої сторони, на його правонаступника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 25.04.2023.

Суддя В.В. Рильова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.