ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1592/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 (повний текст складено та підписано 28.12.2022 суддя Назаренко Н.Г.) у справі №904/1592/22

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомак Центр", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 49 455, 07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомак Центр" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:383:0005, за період з 14.05.2021 до 31.12.2021 у розмірі 49 455, 07 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 у справі №904/1592/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомак Центр" на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:383:0005, за період з 14.05.2021 до 31.12.2021 у розмірі 27 572,64 грн., 1 383,16 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що у період з 14.05.2021 до 31.12.2021 між Позивачем та Відповідачем не існувало договірних правовідносин щодо спірної земельної ділянки за адресою: вулиця Літке, будинок 2Д, у місті Кривий Ріг, на якій розташований об`єкт нерухомого майна - комплекс, який складається з будівлі КПП -А-2, будівлі побутових приміщень - Е, нежитлової будівлі - Н, бойлерної - Л, навісу - Ж, К, воріт №3, огорожі №5 (реєстраційний номер об 'єкта нерухомого майна - 110), який на праві приватної 22.12.2018 зареєстрований за Відповідачем. Відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі договору про поділ нерухомого майна від 22.12.2018 за № 5442. Враховуючи, що договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем укладено 03.02.2022 та зареєстровано 15.02.2022, відповідач користувався цією земельною ділянкою в спірний період без достатньої правової підстави. Отже, немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. З огляду на викладене, Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності». При здійсненні розрахунку коштів, збережених у себе відповідачем без достатньої правової підстави, позивач не врахував розміру сплаченого відповідачем земельного податку за заявлений у позові період (з травня 2021 по грудень 2022). Матеріали справи містять платіжні доручення щодо сплати відповідачем земельного податку за період з травня 2021 по грудень 2021 у розмірі 21 849,43 грн. (т.1, а.с. 157-165). Відповідач, за спірні періоди він сплачував за земельну ділянку площею 0,0482 га на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 150895041 від 22.12.2018 (т.1, а.с. 81-82), розрахувавши площу, яка знаходиться під об`єктами нерухомого майна (42,8 м2).

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції прийнято до уваги заперечення відповідача для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою в розмірі 27 572,64 грн. В частині позовних вимог в розмірі 21 849,43 грн. слід відмовити.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаними рішеннями, Криворізька міська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обґрунтовано настуним:

- жодне платіжних доручень та зазначених в них реквізитів не містять інформації щодо предмета доказування та не указують, що сплата відбувалась саме відносно спірної земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Літке, 2Д, кадастровий номер :03:383:0005, площею 0,8464 га, без чого не можуть вважатись належними доказами.

- згідно листа Головного управління ДПС у Дніпропетровської області від 06.10.2022 №24115/5/04-36-04-12-14 ТОВ «АВТОМАК ЦЕНТР» податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) га 2021 рік за земельну ділянку в Довгинцівському районі площею 0,8464 га та з кадастровим номером :03:383:0005 не надавали.

- переконливої впевненості в тому, що надані платіжні доручення несуть інформацію саме щодо предмета доказування (є належними і допустимими) немає, відтак, суд необгрунтовано вважав доведеними обставини, які мають значення для справи.

- суд не конкретизував, які саме платіжні доручення мав на увазі (не зазначено номеру і дати). Це є необхідним задля прозорості судового рішення, правової визначеності та, головне, для унеможливлення повторного їх застосування відповідачем в майбутньому відносно інших земельних ділянок.

- після проведеного логічного контролю не знаходить своє підтвердження остаточна сума, присуджена до стягнення з відповідача, зазначена в резолютивній частині рішення (27 572,64 грн.).

Насправді, різниця між ціною позову (49 455,07 грн.) і частиною, в якій позивачу відмовлено (21 849,43 грн), становить 27 605,64 грн. (49 455,07 - 21 849,43 = 27 605,64), а не 27 572,64 грн.

- сумнів у правильності викликає арифметичний підрахунок суду суми, в якій позивачу відмовлено, позаяк позивач не налічує такої суми як « 21 849,43 грн».

За підрахунком позивача, яким вибрано усі суми з платіжних доручень, що охоплюють спірний період (травень-грудень 2021), їх загальний розмір не перевищує 18 387,31 грн.

- задля точності і правової визначеності слід відзначити, що з означених щомісячних 2 430,00 грн. лише 2 428,13 грн. відносяться до спірного періоду (були задекларовані відповідачем та враховані контролюючим органом у спірному періоді), в силу чого статус решти суми (1,87 грн.) - це «надміру сплачені кошти», які будуть враховані в наступних звітних періодах. Про це зазначається у зведеній відомості, яка додавалась відповідачем до означених платіжних доручень.

З урахуванням викладеного за 7 місяців спірний періоду, де спостерігалась надмірна сплата (з травня по листопад 2021), набігло 13,09 грн. (1,87 х 7 = 13,09). Дана сума є накопичувальною та збереглася станом на 31.12.2021, тому, вважаємо, не має зараховуватись до спірного періоду.

18 400,40-13,09 = 18 387,31

В кінцевому підрахунку, на відміну від визначених судом до стягнення з відповідача 27 572,64 грн., ця сума становить 31 067,70 грн. (49 455,07 - 18 387,37 = 31 067,70)

Вищезазначене в сукупності дає підстави вважати, що суд першої інстанції припустився неповного з`ясування обставин справи та необгрунтовано визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, діяв у порушення норм матеріального і процесуального права і це призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, таке судове рішення не може вважатись законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомак Центр" вказує, що:

- згідно листа Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради № 17/02-08/3079 від 16.12.2020 року та Висновку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області про розгляд документації із землеустрою № 1354/82-21 від 29.01.2021 року загальна площа ділянки становить 0,8464 га, категорія земельної ділянки 03.10.

14.05.2021 було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, з присвоєнням кадастрового номеру :03:383:0005. з категорією земельної ділянки 03.10.

15.02.2022 року було здійснено державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки між Позивачем та Відповідачем (дата укладання 03.02.2022 p.).

- Оскільки у ТОВ «АВТОМАК ЦЕНТР» до 15 лютого 2022 року був відсутній Договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:383:0005) з Позивачем, а разом із ним і Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, Відповідач згідно з п.54.1 ст.54 ПКУ, крім випадків, передбачених податковим законодавством та згідно з інформацією зазначеною в листі Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради від 18.02.2019 року (копія листа знаходиться в матеріалах справи) самостійно обчислював суму податкового зобов`язання за земельну ділянку (кадастровий номер :03:383:0002, з площею 0,0482 m2 згідно з договором про поділ нерухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Донцовою Н.Ю., р-й № 5442), яку зазначав у податкових деклараціях, які потім подавалися контролюючому органу в строки, встановлені цим Кодексом з 01.01.2019 року по 15.02.2022 року, про що свідчать Податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік.

- в платіжних дорученнях згідно 1 Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24 липня 2015 року № 666, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2015 р. за № 974/27419. кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої сплачується земельний податок не є обов`язковим реквізитом.

В платежі ТОВ «АВТОМАК ЦЕНТР» зазначав наступне:

*;101;41013975;18010500;3емельний податок з юридичних осіб за (місяць ча який сплачується податок) 2021 р;

На момент спірного періоду (травень - грудень 2021 року) Позивачем земельний податок сплачувався тільки за вищевказану ділянку.

У Відповідача у користуванні перебувають інші земельні ділянки комунальної власності, але на кожну земельну ділянку укладено договір оренди.

Відповідач вважає, що Позивач не врахував розміру сплаченого Відповідачем земельного податку сплачений ним у період (з травня 2021 по грудень 2021 p.p.).

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О., судді: Іванов О.Г., Березкіна О.В.

Ухвалою суду від 31.01.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/1592/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

До Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/1592/22.

Ухвалою суду від 17.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 у справі №904/1592/22. Розгляд апеляційної скарги ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Іванова О.Г., на підставі розпорядження керівника апарату суду №533/23 від 21.04.2023, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіну О.В., Чус О.В.

Ухвалою суду від 25.04.2023 вищезазначеною колегією суддів прийнято справу №904/1592/22 до свого провадження.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Земельна ділянка площею 0,8464 га з кадастровим номером :03:383:0005, яка розташована на вулиці Літке, 2Д, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область є сформованою з 14.05.2021, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.11.2021 №НВ-021 (Т.1, а.с. 13-15).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.11.2021 №284743902 за адресою: вулиця Літке, будинок 2Д, у місті Кривий Ріг, розташований об`єкт нерухомого майна - комплекс, який складається з будівлі КПП -А-2, будівлі побутових приміщень - Е, нежитлової будівлі - Н, бойлерної - Л, навісу - Ж, К, воріт №3, огорожі №5 (реєстраційний номер об 'єкта нерухомого майна - 110), який на праві приватної 22.12.2018 зареєстрований за Відповідачем.

03.02.2022 на підставі рішення Криворізької міської ради від 30.06.2021 №594, між Криворізькою міською радою (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАК ЦЕНТР» (далі відповідач) був укладений договір оренди земельної ділянки №2022041 (дата державної реєстрації 15.02.2022, номер запису про інше речове право 46783172), за яким Позивач надав, а Відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:383:0005, площею 0,8464 га, для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення фактичних обставин стосовно того, що за адресою: вулиця Літке, будинок 2Д, у місті Кривий Ріг, розташований об`єкт нерухомого майна - комплекс, який складається з будівлі КПП -А-2, будівлі побутових приміщень - Е, нежитлової будівлі - Н, бойлерної - Л, навісу - Ж, К, воріт №3, огорожі №5 (реєстраційний номер об 'єкта нерухомого майна - 110), який на праві приватної 22.12.2018 зареєстрований за Відповідачем ; 03.02.2022 на підставі рішення Криворізької міської ради від 30.06.2021 №594, між Криворізькою міською радою (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАК ЦЕНТР» (далі відповідач) був укладений договір оренди земельної ділянки №2022041 (дата державної реєстрації 15.02.2022, номер запису про інше речове право 46783172), за яким Позивач надав, а Відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:383:0005, площею 0,8464 га, для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110); у період з 14.05.2021 до 31.12.2021 між Позивачем та Відповідачем не існувало договірних правовідносин стосовно спірної земельної ділянки.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач у відзиві зазначав наступне: « … у ТОВ «АВТОМАК ЦЕНТР» до 15 лютого 2022 року був відсутній Договір оренди земельно ділянки з Позивачем, Відновідач згідно з п.54.1 ст.54 ПКУ, крім випадків, передбачених податковим законодавством, самостійно обчислював суму податкового зобов`язання, яку зазначав у податкових деклараціях, які потім подавалися контролюючому органу в строки, встановлені цим Кодексом з 01.01.2019 року по 15.02.2022 року, про що свідчать:

1. Податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019 рік на суму 2 950 грн. 94 коп. (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 94 коп. - копія додається.

2. Податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020 рік на суму 24 281 грн. 25 коп. (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят одна гривня 25 коп.) - копія додається.

3. Податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2021 рік на суму 29 132 грн. 30 коп. (двадцять дев`ять тисяч сто тридцять сім гривень 30 коп.) - копія додається.

4. Податкова декларація з плати за землю (земельнии податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунально власності) за 2022 рік на суму 1 602 грн. 57 коп. (одна тисяча шістсот дві гривні 57 коп.) - копія додається.

Виконання податкового зобов?язання зі сплати плати за землю ТОВ «АВТОМАК ЦЕНТР» підтверджується платіжними дорученнями та Випискою з електронного кабінету платника податків особового рахунки з плати земельного податку з юридичних осіб за 2019 рік на загальну суму 2 950 грн. 94 коп. (дві тисячі дев?ясот п?ятдесят гривні 94 коп.) (копії додаються):

1. №398 від 25.02.2019 р. на суму 246 грн. 00 коп.

2. №437 від 21.03.2019 р. на суму 246 грн. 00 коп.

3. №474 від 09.04.2019 р.; на суму 246 грн. 00 коп.

4. №325 вд 15.05.2019 р.: на суму 246 грн. 00 коп.

5. №586 від 18.06.2019 р.; на суму 246 грн. 00 коп.

6. №633 від 11.07.2019 р.; на суму 246 грн. 00 коп.

7. №699 від 13.08.2019 р.; на суму 246 грн. 00 коп.

8. №768 від 12.09.2019 р.; на суму 246 грн. 00 коп.

9. №850 від 21.10.2019 р. на суму 246 грн. 00 коп

10. №960 від 25.11.2019 р.; на суму 246 грн. 00 коп.

11. №1046 від 12.12.2019 р. на суму 246 грн. 00 коп.

12. №26 від 14.01.2020 р. на суму 244 грн. 94 коп.

платіжними дорученнями та Випискою з електронного кабінету платника податків особового рахунки з плати земельного податку з юридичних осіб за 2020 рік на загальну суму 24 281 грн. 25 коп. (копії додаються):

1. №147 від 13.02.2020 р. на суму 2 024 грн. 00 коп.

2. №216 від 10.05.2020 р. на суму 2 024 грн. 00 коп.

3. №364 від 23.04.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

4. №531 від 24.06.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

5. №632 від 18.07.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

6. №742 від 27.08.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

7. №873 від 28.09.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

8. №977 від 26.10.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

9. №1093 від 26.11.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

10. №1184 від 21.12.2020 р.; на суму 2 024 грн. 00 коп.

11. №37 від 26.01.2021 р. на суму 2 017 грн. 81 коп.

платіжними дорученнями та Випискою з електронного кабінету платника податків особового рахунки з плати земельного податку з юридичних осіб за 2021 рік на загальну суму 29 139 грн. 43 коп. (копії додаються):

1. №98 від 23.02.2021 р. на суму 2 430 грн. 00 коп.

2. №162 від 25.03.2021 р. на суму 2 430 грн. 00 коп.

3. №252 від 28.04.2021 р.; на суму 2 430 грн. 00 коп

4. №324 від 25.05.2021 р.; на суму 2 430 грн. 00 коп.

5. №378 від 23.06.2021 р.; на суму 2 430 грн. 00 коп.

6. № 447 від 23.07.2021 р.; на суму 2 430 грн. 00 коп.

7. №492 від 25.08.2021 р.; на суму 2 430 грн. 00 коп.

8. №570 від 27.09.2021 р. на суму 2 430 грн. 00 коп.

9. №662 від 26.10.2021 р.; на суму 2 430 грн. 00 коп.

10. №752, від 29.11.2021 р.; на суму 2 430 грн. 00 коп.

11. №808 від 17.12.2021 р.; на суму 2 430, грн. 00 коп.

12. №54 від 26.01.2022 р. на суму 2 409 грн. 43 коп.

платіжним дорученням та Випискою з електронного кабінету платника податків особового рахунки з плати земельного податку з юридичних осіб за 2022 рік на загальну суму 1 602 грн. 57 коп. (копія додається):

1. №194 від 25.04.2022 р. на суму 1 602 грн. 57 коп.

Загальна сума сплачених податкових зобов?язань з плати за земельну ділянку за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Літке. 2 д, Довгинцівський район, за 2019-2022 рік до бюджету Криворізької міської територіальної громади з плати земельного податку становить: 57 974 грн. 75 коп. (п?ятдесят сім тисяч дев?ятсот сімдесят чотири гривні 75 коп.) Зауважуємо, що земельний податок та орендна плата за землю відносяться до місцевих податків та в повному обсязі надходили до бюджету Криворізької міської територіальної громади. ТОВ «АВТОМАК ЦЕНТР» не вбачає втрат місцевого бюджету на суму 49 455 грн. 07 коп. (сорок дев`ять тисяч чотириста п`ядесят п`ять гривень 07 коп.), як вказує Позивач. Податкові зобов`яання було сплачено в повному обсязі, про що свідчать вищевказані платіжні доручення. Сума самостійно нарахованих, узгоджених і сплачених податкових зобов`язань перевищує суму, яка зазначена Позивачем в позові як втрату місцевого бюджету, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають (т.1 а.с. 67-73).

До відзиву в якості додатків додано зазначені у відзиві платіжні доручення (т. 1 а.с. 129-169).

Відповідно до частин 1,3 статті 166 Господарського процесуального кодексу України:

1. У відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

3. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Позивач не скористався можливістю надати відповідь на відзив.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги в частині того, що: "… після цього (зміни об`єкта оподаткування) відповідач, усупереч вимогам п. 286.4. ст. 284 ПК України, не подав відповідну податкову декларацію..."

Згідно листа Головного управління ДПС у Дніпропетровської області від 06.10.2022 №24115/5/04-36-04-12-14 ТОВ «АВТОМАК ЦЕНТР» () податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) га 2021 рік за земельну ділянку в Довгинцівському районі площею 0,8464 га та з кадастровим номером :03:383:0005 не надавали (копія листа міститься в матеріалах справи).

Тому переконливої впевненості в тому, що надані ним платіжні доручення несуть інформацію саме щодо предмета доказування (є належними і допустимими) немає, відтак, суд необгрунтовано вважав доведеними обставини, які мають значення для справи.

Згідно статті 76 ГПК України…

… після проведеного логічного контролю не знаходить своє підтвердження остаточна сума, присуджена до стягнення з відповідача, зазначена в резолютивній частині рішення (27 572,64 грн.).

Насправді, різниця між ціною позову (49 455,07 грн.) і частиною, в якій позивачу відмовлено (21 849,43 грн), становить 27 605,64 грн.» (49 455,07 - 21 849,43 = 27 605,64), а не 27 572,64 грн.

4. По-четверте, сумнів у правильності викликає арифметичний підрахунок суду суми, в якій позивачу відмовлено, позаяк позивач не налічує такої суми як « 21 849,43 грн».

За підрахунком позивача, яким вибрано усі суми з платіжних доручень, що охоплюють спірний період (травень-грудень 2021), їх загальний розмір не перевищує 18 387,31 грн. З них:

1) згідно платіжного доручення №378 від 23.06.2021 на суму 2 430,00 грн. (земельний податок за травень 2021), відповідно до чого, окремо за період з 14.05. по 31.05.2021 - 1 410,97 гри. ( 2 430,00 / 31 * 18 = 1 410,97);

2) згідно платіжного доручення №447 від 23.07.2021 на суму 2 430,00 грн. (земельний податок за червень 2021);

3) згідно платіжного доручення №492 від 25.08.2021 на суму 2 430,00 грн. (земельний податок за липень 2021);

4) згідно платіжного доручення №570 від 27.09.2021 на суму 2 430,00 грн. (земельний податок за серпень 2021);

5) згідно платіжного доручення №662 від 26.10.2021 на суму 2 430,00 грн. (земельний податок за вересень 2021);

6) згідно платіжного доручення №752 від 29.11.2021 на суму 2 430,00 грн. (земельний податок за жовтень 2021);

7) згідно платіжного доручення №808 від 17.12.2021 на суму 2 430,00 грн.(земельний податок за листопад 2021);

8) згідно платіжного доручення №54 від 26.01.2022 на суму 2 409,43 грн.(земельний податок за грудень 2021).

(1 410,97 + 2 430,00 + 2 430,00 + 2 430,00 + 2 430,00 + 2 430,00 + 2 430,00 + 2 409,43 = 18 400,40)

Але, задля точності і правової визначеності слід відзначити, що з означених щомісячних 2 430,00 грн. лише 2 428,13 грн. відносяться до спірного періоду (були задекларовані відповідачем та враховані контролюючим органом у спірному періоді), в силу чого статус решти суми (1,87 грн.) - це «надміру сплачені кошти», які будуть враховані в наступних звітних періодах. Про це зазначається у зведеній відомості, яка додавалась відповідачем до означених платіжних доручень.

З урахуванням викладеного за 7 місяців спірний періоду, де спостерігалась надмірна сплата (з травня по листопад 2021), набігло 13,09 грн. (1,87 х 7 = із,09). Дана сума є накопичувальною та збереглася станом на 31.12.2021, тому, вважаємо, не має зараховуватись до спірного періоду.

18 400,40-13,09 = 18 387,31

В кінцевому підрахунку, на відміну від визначених судом до стягнення з відповідача 27 572,64 грн., ця сума становить 31 067,70 грн.

(49 455,07 - 18 387,37 = 31 067,70)

Вищезазначене в сукупності дає підстави вважати, що суд першої інстанції припустився неповного з`ясування обставин справи та необгрунтовано визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, діяв у порушення норм матеріального і процесуального права і це призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, таке судове рішення не може вважатись законним та обґрунтованим і підлягає скасуванню…» відхиляються як такі, що не були предметом дослідження судом першої інстанції з вини апелянта, який, в свою чергу, не надав суду апеляційної інстанції докази неможливості заперечувати проти відповідних обставин з підстав, що не залежали від нього.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішені суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 у справі №904/1592/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Криворізької міської ради на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3 721,50 грн. (а.с.134) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 у справі №904/1592/22 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 у справі №904/1592/22 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 3 721,50 грн. покласти на Криворізьку міську раду (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя О.В. Березкіна