УХВАЛА

м. Київ

02.05.2023Справа № 910/6506/23

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г. розглянула заяву Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДТЕХСЕРВІС» 187 648,45 грн заборгованості з орендної плати, 1 383,48 грн 3% річних та 1 294,79 грн втрат від інфляції.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У заяві про видачу судового наказу заявником вказується, що між ним та боржником укладено договір оренди нерухомого майна № 2019/2 від 27.02.2019.

Водночас, до заяви про видачу судового наказу додано договір № 2019/2 від 17.01.2019, тобто договір від іншої дати.

При цьому, суд зазначає, що строк дії вищевказаного договору оренди № 2019/2 від 17.01.2019 сторонами продовжено до 31.03.2022 включно відповідно до додаткової угоди № 6 від 14.12.2021.

Проте, заявником до стягнення заявляється сума основного боргу, яка визначена ним за період з 24.01.2023 по 24.04.2023, тобто поза межами строку дії вказаного договору.

З аналізу норм господарського процесуального законодавства, вбачається що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши додані заявником до заяви про видачу наказу документи: а саме акти надання послуг, а також акт звірки, суд зазначає про наступне.

Вказані документи підписані лише зі сторони заявника, у свою чергу, боржником такі документи не підписані.

При цьому, в заяві про видачу судового наказу заявником вказано, що строк дії договору закінчився 31.03.2022, проте заборгованість ним заявляється за період з 24.01.2023 по 24.04.2023, тобто поза межами строку дії вказаного договору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДТЕХСЕРВІС» 187 648,45 грн заборгованості за сплати орендної плати, 1 383,48 грн 3% річних та 1 294,79 грн втрат від інфляції.

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБУДТЕХСЕРВІС» 187 648,45 грн заборгованості за сплати орендної плати, 1 383,48 грн 3% річних та 1 294,79 грн втрат від інфляції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Удалова