ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023м. ДніпроСправа № 904/621/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників

за позовом Акціонерного товариство "Райффайзен Банк", 01011, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд.4а,

до Фізичної особи-підприємця Мироненко Володимира Анатолійовича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Мироненко Володимира Анатолійовича про стягнення заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 131 353,82грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 48 016,71грн. та судового збору у розмірі 2 684,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов заяви про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/3161/781416 від 10.01.2020 в частині оплати.

Також в своїй позовній заяві позивач просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.02.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (пункт 18 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (розділ "Інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою") офіційним засобом зв`язку з юридичною особою відповідача є телефон НОМЕР_2 .

Суд відзначає, що вказаний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер телефону відповідача - НОМЕР_2 є офіційним та достовірним, отже може бути використаний судом для здійснення повідомлення відповідача у даній справі.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції, про що 23.05.2022 на сайті Судової влади України розміщене відповідне оголошення, ухвала суду від 03.02.2023р. суду була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку, зокрема:

- позивачу на електронну пошту, яку він зазначив у позовній заяві;

- відповідачу шляхом передачі телефонограми на номер телефону НОМЕР_2 , який зазначений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (розділ "Інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою"), та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України.

Слід відзначити, що відповідно до частини 6 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Так, відповідача було повідомлено про зміст ухвали суду від 03.02.2023, шляхом передачі телефонограми, яку було отримано ФОП Мироненко В.А. - 06.02.2023р.

Крім того, з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі судом, а також доведення до відповідача змісту ухвали суду від 03.02.2023, судом здійснена відповідна публікація оголошення на офіційному сайті "Судова влада України" від 06.02.2023р.

Інших засобів зв`язку з відповідачем Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також матеріали справи не містять.

В даному випадку господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом, що підтверджується направленням ухвал суду на всі відомі суду засоби зв`язку з відповідачем.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 03.02.2023р. надіслано судом 03.02.2023р., зареєстровано в реєстрі 03.02.2023р. та оприлюднено 06.02.2023р., тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково надані три тижні господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій внесено не внесено.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Отже, станом на 01.05.2023р. строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору банківського обслуговування, умови надання та повернення кредиту, факт надання кредитних коштів, строк користування кредитними коштами та їх розмір, настання строку повернення кредиту чи його частини, наявність часткової чи повної сплати, допущення прострочення повернення кредитних коштів.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

17.01.2020р. між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк, кредитор, позивач) та фізичною особою-підприємцем Мироненко Володимиром Анатолійовичем (далі - позичальник, клієнт, відповідач) була укладена заяву про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/3161/781416, згідно умов якої кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти в межах поточного ліміту (Кредит), на умовах Кредитного договору в межах максимального ліміту 250 000 гривень строком на 24 місяці, фіксована відсоткова ставка 29,9%, за користування недозволеним овердрафтом у розмірі 49,0 % річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні Заявою-Договором.

Мета (цільове використання Кредиту) - фінансування господарської (підприємницької) діяльності Клієнта, та сплата Клієнтом страхового платежу згідно п. 6 Заяви, до відносин сторін не застосовується Закон України «Про споживче кредитування» (п.1.1 .Кредитного договору).

Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів в Картковому рахунку № НОМЕР_3 /СКР МФО 322904, надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту з Карткового рахунку у випадках, визначених Договором.

Відповідно до умов п. 4.1 Заяви - Договору сторони погодили, що проценти за Договором будуть нараховуватися в порядку, визначеному п. п. 2.5.2,2.5.3 п. 2.5. Статті 2 Розділу 8 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно умов п. 4.2. Заяви - Договору, клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа кожного місяця наступного за місяцем користування Кредитом, сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків від власної заборгованості перед Банком але не менше фіксованої суми встановленої Тарифами Банка або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму.

Відповідно до умов п.10. Заяви - Договору Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою - Договором поширюється положення Договору, Правил, в тому числі Розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови надання Банком кредитів. Підписанням цієї Заяви - Договору Клієнт підтвердив, що до відносини Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділ 8 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом.

Відповідно до п.3.1. Заяви-Договору Строк Кредиту встановлений п.1.4. Заяви, без укладання додаткових заяв (договорів) до Заяви Банк має право подовжити Строк Кредиту на той самий строк, за умови, що на останній Робочий день Строку Кредиту Банк не отримав листа Клієнта про відмову від подовження Строку Кредиту. Використання Клієнтом за рахунок Кредиту будь-якої суми коштів після подовження Строку Кредиту розглядається Сторонами як згода Клієнта на подовження Строку Кредиту. В разі настання обставин, передбачених пунктом 2.3. або пунктом 2.5. заяви, строк кредиту може бути подовжений банком без перевипуску ПК до КР клієнта та без права отримання кредиту виключно з метою виконання клієнтом обов`язку погашення кредиту, про що бак повідомляє клієнта шляхом направлення SMS - повідомлення.

В заяві-договорі зазначено, що позивач та відповідач уклали цю Заяву - Договір до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № СМDРЕ-848450 від 10.01.2020 року).

Згідно з п. 2 Угоди № СМDРЕ-848450 від 10.01.2020р., яка була укладена між Позивачем та -Відповідачем (далі - «Угода») підписанням цієї згоди клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами.

Заява підписана обома сторонами та скріплена відтиском печатки Банку.

Доказів визнання недійсними або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

З врахуванням вище викладеного, з укладенням Заяви - Договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку Кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених Заявою - Договором та Правилами, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки по рахунку № НОМЕР_4 позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача.

Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 131 353,82грн. (яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом 131 353,82грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 48 016,71грн..), що відображено у розрахунку заборгованості по картковому кредиту відповідача.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку по поверненню кредитних коштів, наданих йому банком за договором, позивач направив на адресу відповідача вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 011/3161/781416 від 17.01.2020р. (вих. № 114/5-К-269979 від 30.11.2022р., вих. № 114/5-К-26998 від 30.11.2022р.), в якій повідомив про прострочену заборгованість за кредитом в сумі 48 016,71грн., у зв`язку із чим вимагав здійснити погашення кредиту у повному обсязі в сумі 131 353,82грн. Докази направлення вказаної вимоги наявні в матеріалах справи. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало причиною звернення із позовом до суду.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором № 011/3161/781416 від 17.01.2020р. складає 131 353,82грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

З врахуванням вище викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги за заявою про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/3161/781416 від 10.01.2020 року щодо стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 131 353,82грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом в сумі 131 353,82грн., в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску в сумі 48 016,71грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 2 684,00грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мироненко Володимира Анатолійовича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариство "Райффайзен Банк", 01011, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд.4а, заборгованість за заявою про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/3161/781416 від 10.01.2020 року в сумі 131 353,82грн. та судовий збір в розмірі 2 684,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 01.05.2023р.

Суддя С.П. Панна