ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/700/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікас Фуд Україна" (01042, м. Київ, вул. Бориспільська, буд.11-А, офіс 401)
до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "K.I.T. LTD" (61044, м. Харків, вул. Новопроектна, 7)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікас Фуд Україна" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "К.І.Т. LTD", в якому просить стягнути з відповідача 25 % річних у розмірі 134248,06 грн. та інфляційні втрати в розмірі 132686,51 грн. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № НФУ/18062018/3 від 18.06.2018 щодо своєчасної оплати поставленого товару. Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.12.2022 у справі № 922/1797/22 з відповідача за вказаним договором стягнуто заборгованість, пеню та штраф. Проте, позивачем додатково нараховано проценти річні та інфляційні втрати, які позивач і просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/700/23. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

30.03.2023 відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов за вх. № 7728, в якому відповідач просить зменшити заявлені до стягнення проценти річні та інфляційні втрати на 90%, а також зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

11.04.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив за вх. № 8833, в якій позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та повідомляє, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду в порядку, строки та на умовах ст. 129 ГПК України, тобто протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

Інших заяв по суті від сторін до суду не надходило.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Кінцевим строком вирішення даного спору, у відповідності до ст. 248 ГПК України, є 28.04.2023. Однак, зважаючи на перебування судді Суслової В.В. на навчанні з 24.04.2023 по 28.04.2023, рішення у даній справі постановлено у перший робочий день судді, тобто 01.05.2023.

Отже, дослідивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікас Фуд Україна" (надалі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВКП "К.І.Т. LTD" (надалі - Покупець, Відповідач) укладено Договір поставки № НФУ/18062018/3 (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати Покупцеві Товар (запчастини, вироби з нержавіючої сталі, вакуумні пакети та супутні матеріали для харчової промисловості, в т.ч. іноземного походження) на загальну суму 1 179 579 грн., а Покупець зобов`язався прийняти Товар і оплатити його на умовах визначених у Договорі.

Згідно з п. 1.2. Договору асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість Товару, постачається за цим Договором, визначається у рахунку - фактурі та видаткових накладних, які після підписання Сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 ГК України та письмових специфікаціях, які є невід`ємними додатками до цього договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору Покупець здійснює оплату за Договором, за наданим Продавцем рахунком-фактурою протягом 30 календарних днів з моменту (дати) поставки Порядок оплати може бути змінено в відповідній Специфікації.

Відповідно до видаткових накладних Позивач поставив Товар Покупцеві (Відповідачеві), а саме:

- №5221 від 15.12.2021 на суму 123 897,60 грн;

- №5220 від 15.12.2021 на суму 63 480 грн;

- №5270 від 17.12.2021 на суму 49 428 грн;

- №5346 від 22.12.2021 на суму 67 680 грн;

- №5348 від 22.12-2021 на суму 43 512 грн;

- №5347 від 22.12.2021 на суму 60 772,80 грн;

- №5437 від 28.12.2021 на суму 27 249 грн;

- №5436 від 28.12.2021 на суму 70 080 грн;

- №5496 від 29.12.2021 на суму 20 032,80 грн;

- №5495 від 29.12.2021 на суму 52 255,20 грн;

- №19 від 05.01.2022 на суму 4447,20 грн;

- №20 від 05.01.2022 на суму 91 514,40 грн;

- №264 від 24.01.2022 на суму 34 500 грн.

- №451 від 03 ,02.2022 на суму 35 850 грн;

- №452 від 03.02.2022 на суму 40 500 грн;

- №453 від 03 02.2022 на суму 50 304 грн;

- №454 від 03.02 2022 на суму 30 840 грн;

- №548 від 10.02.2022 на суму 48 168 грн;

- №661 від 17.02.2022 на суму 38 664 грн.

- №662 від 17.02.2022 на суму 4560 грн;

- №1238 від 24.06.2022 на суму 48 720 грн.

Загальна сума, на яку Позивач поставив товар Відповідачу, згідно з вказаними вище накладними, становить 1 179 579 грн.

Однак, Постачальником отримано від Покупця лише часткову оплату в сумі 439 730,00 грн, яка була зарахована в якості плати за Товар за видатковими накладними:

-№5221 від 15.12.2021 на суму 123 897,60 грн;

-№5220 від 15.12.2021 на суму 63 480 грн.

- №5270 від 17.12.2021 на суму 49 428 грн;

- №5346 від 22.12.2021 на суму 67 680 грн;

- №5348 від 22.12.2021 на суму 43 512 грн;

- №5347 від 22.12.2021 на суму 60 772,80 грн;

- №5437 від 28.12.2021 на суму 27 249 грн, та часткової оплати за Товар за видатковою накладною №5436 від 28.12.2021 на суму 70 080 грн, а в іншій частині з зазначеного платежу було закрито борг за попередніми видатковими накладними.

Враховуючи, що ВКП «K.I.T. LTD» не розрахувалось в повному обсязі за поставлений товар, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікас Фуд Україна» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКП «K.I.T. LTD» про стягнення основної заборгованості у розмірі 739849 грн, пені в сумі 210387,49 грн та штрафу в сумі 70451,85 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням грошових зобов`язань за Договором поставки № НФУ/18062018/3 від 18.06.2021.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.12.2022 у справі № 922/1797/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ВКП «K.I.T. LTD» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікас Фуд Україна» заборгованість у розмірі 739849 грн, пеню в сумі 210217,77 грн, штраф в сумі 70451,85 грн та судовий збір у розмірі 15307,78 грн.

Так, судом було встановлено, що відповідачем лише частково оплачено товар за Договором у розмірі 439730, 00 грн та борг останнього перед позивачем становить 739849, 00 грн.

В подальшому, постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 частково задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВКП «K.I.T. LTD». Рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2022 у справі № 922/1797/22 скасовано в частині задоволення позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ВКП «K.I.T LTD» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікас Фуд Україна» пені у розмірі 189196, 00 грн та штрафу у розмірі 63406, 67 грн. Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ВКП «K.I.T LTD» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікас Фуд Україна» пені у розмірі 189196, 00 грн та штрафу у розмірі 63406, 67 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2022 у справі № 922/1797/22 залишено без змін.

Однак, зважаючи на те, що відповідачем були порушені зобов`язання за Договором поставки № НФУ/18062018/3 від 18.06.2018 щодо своєчасної оплати поставленого товару, ТОВ «Нікас Фуд Україна» відповідачу нарахувало 25 % річних у розмірі 134248,06 грн. та інфляційні втрати у розмірі 132686,51 грн. Зазначені суми позивач просить стягнути з відповідача звертаючись до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 Господарського України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 20.12.2022 у справі № 922/1797/22 судом було встановлено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки № НФУ/18062018/3 від 18.06.2021 та існування за останнім заборгованості у розмірі 739 849,00 грн., внаслідок чого вказана сума була стягнута з відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, обставини встановлені судовим рішенням у справі № 922/1797/22, повторного доведення не потребують.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Згідно п. 7.4. Договору, Сторона, яка прострочила виконання грошового зобов`язання, на вимогу іншої Сторони зобов`язана сплатити 25% річних від простроченої суми.

Отже, сторони в Договорі встановили інший розмір процентів, ніж передбачено статтею 625 ЦК України.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивачем нараховано відповідачу 25% річних у розмірі 134 248,06 грн. та інфляційні втрати у розмірі 132 686,51 грн.

Перевіривши правомірність нарахування 25% в розмірі 134 248,06 грн. та збитків від інфляції в розмірі 132 686, 51 грн., суд дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними.

Разом з цим, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру нарахованих 25% річних та інфляційних втрат на 90%.

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також, у п.8.38 постанови від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, дійшла висновку про те, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери кредитора. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, вказаних вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зробила наступні висновки.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Звертаючись до суду з клопотанням про зменшення розміру процентів річних та інфляційних втрат, відповідач вказує, що через військову агресію Російської Федерації проти України та веденням активних бойових дій на території міста Харкова, починаючи з 24.02.2022 року у Товариства з обмеженою відповідальністю ВКП "К.І.Т LTD" виникли обставини, які не залежали від підприємства та не дозволили своєчасно виконати свої зобов`язання за спірним Договором поставки, це, зокрема, пошкодження приміщення відповідача (разом із документацією, а також речей товариства, навіть товару, який було придбано у позивача за спірним Договором). Підприємство відповідача після руйнування приміщення потребує капітального ремонту тоді, як зазнало вже збитків у значних розмірах. Незважаючи на це відповідач намагається відновити свою роботу, а стягнення 25 % річних та інфляційних втрат ставить під загрозу взагалі існування підприємства відповідача. В підтвердження вказаних обставин до суду надано копію Акту про пошкодження майна від 06.03.2022, а також копію кошторису на відновлення та ремонт приміщення. Крім того, відповідач наполягає на тому, що на час звернення позивача до суду з даним позовом, заборгованість за Договором відповідачем погашена в повному обсязі.

А отже, при розгляді клопотання, суд приймає до уваги доводи відповідача та вважає за необхідне врахувати наступні обставини:

- наявність обставин, що свідчать про відсутність в діях відповідача прямого умислу у порушенні зобов`язання за спірним Договором поставки;

- підприємство після руйнування приміщення потребує капітального ремонту тоді, як зазнало вже збитків у значних розмірах. Незважаючи на це відповідач намагається відновити свою роботу, а стягнення штрафних санкцій ставить під загрозу взагалі існування підприємства відповідача;

- відсутність понесення позивачем прямих збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за Договором поставки, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача;

- період прострочення, який фактично з огляду на тривалу дію воєнного стану на території України фактично є не значним;

- оплату заборгованості;

- співвідношення розміру процентів річних та інфляційних втрат до суми заборгованості.

На підставі викладеного, господарський суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача, а саме зменшити розмір 25% річних та інфляційних втрат, заявлених позивачем до стягнення, на 90%, що, на думку суду, буде відповідати принципу справедливості, добросовісності, розумності, а також дотриманню балансу інтересів як позивача так і відповідача.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача підлягають 25 % річних у розмірі 13 424,81 грн. та інфляційні втрати у розмірі 13 268,65 грн. В іншій частині суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

При розподілі сум судового збору суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення цих сум.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 130, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Задовольнити клопотання відповідача, зменшивши розмір 25% річних та інфляційних втрат на 90%.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "K.I.T. LTD" (61044, м. Харків, вул. Новопроектна, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікас Фуд Україна" (01042, м. Київ, вул. Бориспільська, буд.11-А, офіс 401, ) 25 % річних у розмірі 13 424,81 грн., інфляційні втрати у розмірі 13 268,65 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 4004,02 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення 25 % річних у розмірі 120823,25 грн. та інфляційних втрат у розмірі 119 417,86 грн. відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікас Фуд Україна" (01042, м. Київ, вул. Бориспільська, буд.11-А, офіс 401, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "K.I.T. LTD" (61044, м. Харків, вул. Новопроектна, 7, ).

Повне рішення складено "01" травня 2023 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/700/23