ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"25" квітня 2023 р. Справа № 911/1167/23

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Колос» 26 387, 92 грн

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою № 03/13-684 від 04.04.2023 (вх. № 1008/23 від 19.04.2023) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Колос» заборгованості за поставлену електричну енергію за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року у розмірі 26 387, 92 грн за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2020, укладеним шляхом підписання боржником заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно положень Господарського процесуального кодексу України місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, у заяві про видачу судового наказу має бути вказано місцезнаходження сторони юридичної особи відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» є адреса: 54017, Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Погранична, будинок 39/1, а місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Колос» є адреса: 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 6-Г».

Проте, всупереч наведеному заявником місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» визначено як: 54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, а місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Колос» - 07300, Київська область, м. Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок 6-Г.

Відповідно до статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» на виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2020, укладеним шляхом підписання боржником заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020 було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Колос» електричну енергію, проте останній у повному обсязі оплату за спожиту електричну енергію не здійснив, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість перед заявником у розмірі 26 387,92 грн.

В обґрунтування заявленої вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до заяви № 03/13-684 від 04.04.2023 (вх. № 1008/23 від 19.04.2023) про видачу судового наказу додано: довідку № 14-17/488 від 27.03.2023 про дебіторській заборгованості по особовому рахунку № 38/82 станом на 01.04.2023, примірний договір про постачання електричної енергії споживачу, заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020, комерційну пропозицію 8/20 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020, рахунки № 36/82/12/1 від 04.01.2023 за грудень 2022 року на суму 28 040, 57 грн, № 36/82/1/1 від 03.02.2023 за січень 2023 року на суму 7 347, 30 грн, № 36/82/2/1 від 03.03.2023 за лютий 2023 року на суму 3 150, 89 грн, а також акти про прийняття-передавання товарної продукції від 31.12.2022 на суму 28 040, 57 грн, від 31.01.2023 на суму 7 347, 30 грн, від 28.02.2023 на суму 3 150, 89 грн, лист № 14-17/486 від 27.03.2023 з проханням сплатити заборгованість, банківську карту підприємства за період з 01.12.2022 по 01.04.2023, а також банківську виписку за 09.02.2023.

Згідно з п. 1.1 примірного договору цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.7 примірного договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Пунктом 3 комерційної пропозиції 8/20 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020 передбачено, що постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: elektropostach.mk.ua (далі-сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов`язаний підписати електронно - цифровим підписом (далі-ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, «Акт прийняття-передавання товарної продукції» та після цього завантажити їх на сервіс. У разі не завантаження споживачем підписаних ЕЦП документів, вони вважаються підписаними з боку споживача без зауважень.

Платіжний документ формується постачальником безкоштовно, згідно з обраною комерційною пропозицією до договору. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах постачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті постачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором.

Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий споживачем ні через персональну сторінку споживача, ні у паперовому вигляді у постачальника на 6 (шостий) робочий день місяця наступного після розрахункового - він вважається таким, що вручений постачальником споживачу та споживач вважається таким, що з ними ознайомлений.

Судом встановлено, що надані заявником рахунки та акти прийняття-передавання товарної продукції за період з грудня 2022 року - лютий 2023 року мають односторонній характер, оскільки складені та підписані лише заявником.

Як вбачається з матеріалів заяви № 03/13-684 від 04.04.2023 (вх. № 1008/23 від 19.04.2023) про видачу судового наказу, заявником, в якості документу, який підтверджує відправлення відповідачу рахунків та актів прийняття-передавання товарної продукції, які долучені до листа № 14-17/486 від 27.03.2023 з проханням сплатити заборгованість за спожиту електричну енергію за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року, надано фіскальний чек Укрпошти від 27.03.2023, з якого вбачається, що в рядку «Кому» зазначено: «ТОВ ПІВДЕНЬ АГРО», в рядку «Куди» зазначено: « 57440 Калинівка».

Отже, заявником до заяви № 03/13-684 від 04.04.2023 (вх. № 1008/23 від 19.04.2023) про видачу судового наказу не додано жодних доказів отримання боржником або надіслання (вручення) заявником на адресу боржника вказаних рахунків та актів прийняття-передавання товарної продукції, які передбачені комерційною пропозицію 8/20 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020.

З банківської виписки за 09.02.2023, яка підтверджує часткову сплату боржником коштів вбачається, що у призначенні платежу зазначено: «рахунок 36/82/12/1 від 01.01.2023 виданий 04.01.2023» та «рахунок 36/82/1/1 від 01.02.2023 виданий 03.02.2023». Загальна сума погашеної боржником заборгованості становить 35 387, 87 грн.

Таким чином, надані суду матеріали не містять доказів того, що боржнику відомо про розмір нарахованої йому заборгованості та обсяги спожитої електричної енергії, а долучені рахунки та акти прийняття-передавання товарної продукції, які підписані заявником в односторонньому порядку, не можуть бути взяті судом до уваги як належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази виконання сторонами договору постачання електричної енергії у спірний період.

При цьому, рахунок № 36/82/12/1 від 01.01.2023 на суму 28 040, 57 грн та рахунок № 36/82/1/1 від 03.02.2023 за січень 2023 року на суму 7 347, 30 грн, згідно з банківською випискою за 09.02.2023, є оплаченими. Належних доказів існування інших рахунків, наявності за ними заборгованості та можливості зарахування коштів за іншими рахунками, окрім тих, що вказані в призначенні платежу заявником не надано.

Наведене свідчить про недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» при зверненні до суду із заявою № 03/13-684 від 04.04.2023 (вх. № 1008/23 від 19.04.2023) вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 1 та 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заявником не зазначено дійсного місцезнаходження сторін, не подано жодних доказів, що підтверджують факт отримання боржником та/або надіслання (вручення) заявником на адресу боржника рахунків та актів прийняття-передавання товарної продукції, які передбачені комерційною пропозицію 8/20 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020 та належних доказів існування заборгованості у розмірі 26 387, 92 грн за заявленими рахунками, суд позбавлений можливості встановити обставини виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа має право звернутися до суду з такими ж вимогами в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись статтями 147-153 та 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Колос» заборгованості за поставлену електричну енергію за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року у розмірі 26 387, 92 грн за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.07.2020, укладеним шляхом підписання боржником заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 36/82 від 01.07.2020

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 25.04.2023.

Суддя Т.В. Лутак