ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.04.2023м. СумиСправа № 920/431/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши в порядку наказного провадження заяву від 21.04.2023 №б/н (вх. №1420 від 24.04.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про стягнення 92386,77 грн

установив:

24.04.2023 ТОВ «Бізнес позика» звернулось із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за договором №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022, укладеним між сторонами спору в електронній формі, в розмірі 92386,77 грн, що складається з: 38000,00 грн прострочених платежів по тілу кредиту, 50716,82 грн прострочених платежів по процентах, 3669,95 грн прострочених платежів за комісією, а також стягнення з боржника 214,72 грн судового збору.

Заявником на підтвердження правомірності заявлених вимог надано суду копії наступних документів: анкети клієнта від 27.03.2023; пропозиції укласти договір (оферту) №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022 (електронна форма); прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022 (електронна форма); договору №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022 (електронна форма), в якому зазначено про підписання зазначеного договору відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-2283; довідок ТОВ «Елаєнс» від 20.04.2023 про перерахування 27.01.2022 грошових коштів у розмірі: 24000,00 грн. та 14000,00 грн на картковий рахунок боржника, відкритий в АТ КБ «Приватбанк»; Правил про надання грошових коштів у кредит фізичних особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», затверджених наказом директора заявника №10-ОД від 22.06.2021 (далі Правила), візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору; та розрахунок заборгованості.

Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 150 ГПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктами 3, 4 частини 3 статті 150 ГПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частина 1 та 2 статті 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд зазначає, що з наданих заявником Правил вбачається, що Позичальник, який бажає отримати від ТОВ «Бізнес позика» оферту на укладення кредитного договору, має заповнити заявку (п. 2.11.). Після обробки персональних даних Позичальника Кредитор приймає рішення про видачу кредиту та направляє Позичальнику оферту на укладення договору (п. 3.1.1.). Таким чином, оферта на укладення кредитного договору формується Кредитором після перевірки даних, зазначених Позичальником у заявці на укладення договору.

Заявником поданий договір №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022 (електронна форма), укладений між боржником та заявником, в якому зазначено про підписання даного договору зі сторони боржника ФОП ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором G-2283.

Статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

-електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис , за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

-електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

-аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Водночас, суд зазначає, що заявником не було подано суду доказів підписання ФОП ОСОБА_1 договору №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022 саме електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2283, що унеможливлює для суду провести електронну ідентифікацію боржника та зробити висновок, що наданий договір було підписано в електронній формі саме ФОП ОСОБА_1 .

На підтвердження перерахування грошових коштів на рахунок ФОП ОСОБА_1 ТОВ «Бізнес позика» було надано суду довідки, видані ТОВ «Елаєнс», про перерахування 27.01.2022 грошових коштів у розмірі 24000,00 грн та 14000,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» з призначенням платежу «перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. №335671-КС-006 від 27.01.2022 без ПДВ».

Водночас, суд зауважує, що з поданих заявником довідок не вбачається за можливе встановити, що картковий рахунок НОМЕР_1 , який зазначений у таких довідках, належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 . З наданих довідок також вбачається, що грошові кошти були перераховані ТОВ «Елаєнс» на картковий рахунок НОМЕР_1 на виконання договору про надання послуг з переказу №335671-КС-006 від 27.01.2022. Проте зі змісту оферти, акцепту та договору №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022 (електронна форма) не вбачається, що кредитні кошти будуть перераховані на користь Позичальника особою, яка не виступає стороною за кредитним договором, що має наслідком неможливість встановлення судом взаємозв`язку між вказаними обставинами.

Відповідно до пункту 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.

Відповідно до пункту 1.13 вказаної Інструкції (чинній на момент укладення кредитного договору, станом на 27.01.2022) під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження).

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Таким чином, належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку, у даному випадку перерахунку стягувачем боржнику кредитних коштів, є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа банком платника.

З огляду на ненадання ТОВ „Бізнес позика» доказів, які підтверджують, що кредитні кошти були перераховані саме на рахунок ФОП ОСОБА_1 , а не будь-якої іншої особи, відсутність у кредитному договорі відомостей про перерахування кредитних коштів на користь ФОП ОСОБА_1 особою, яка не виступає стороною за договором, а також відсутність доказів підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2283 ФОП ОСОБА_1 договору №335671-КС-006 про надання кредиту від 27.01.2022, господарський суд доходить висновку, що заявником порушено п. 5 ч. 2, п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України та з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги за кредитним договором №335671-КС-006 від 27.01.2022., що відповідно до п.п.1,8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 147, 148, 150-154, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. 1420 від 24.04.2023) про стягнення із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання кредиту у розмірі 92386,77 грн.

2. Копію ухвали надіслати заявнику та боржнику відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України до Північного апеляційного господарського суду.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частин 6-7 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі «Судова влада України» в мережі Інтернет за вебадресою: https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/.

Суддя В.Л. Котельницька