ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

попереднє засідання

"07" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3457/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши заявуТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар"
про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" , код ЄДРПОУ 37461422
за участю :

представника АТ "Укрексімбанк" - Мосійчук Я.І.

представника боржника Чередниченко К.В.

арбітражного керуючого Саутенко С.О.

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар", звернувся до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД", оскільки боржник має перед кредитором заборгованість на загальну суму 52 001 947,60 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2021 суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання по справі призначено на 13.09.2021. Зобов`язано ТОВ "Торговий дім Агродар" надати суду докази в підтвердження наявності заборгованості ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" у розмірі 52 001 947,60 грн. та зобов`язано боржника у відповідності до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства до дати проведення підготовчого засідання надати суду: відзив на заяву кредитора, в якому викласти заперечення або визнання боргу кредитора, докази, що підтверджують обставини викладені у відзиві на заяву кредитора.

Ухвалою суду від 13.09.2021 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД", ; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" в сумі 31 256 200,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Саутенко Сергія Олеговича; здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття справи про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД"; попереднє засідання господарського суду призначено на 17.11.2021.

27.09.2021 до суду від Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.09.2021 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД".

30.09.2021 матеріали справи №922/3457/21 про банкрутство ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" були направлені до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України".

18.10.2021 до канцелярії господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" (вх. №24257 від 18.10.2021) з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД". Відповідно наданої заяви кредитор просить суд визнати грошові вимоги до боржника на загальну суму 349 156 245,50 грн, з яких: 4 540,00 грн перша черга задоволення вимог кредиторів; 290 214 124,50 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 58 937 581,00 грн - вимоги, що забезпеченi заставою майна Боржника та погашаються позачергово.

Заява обґрунтована тим, що 16.03.2016 мiж АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Торговий дiм Агродар" (Ініціюючий кредитор, Позичальник, ТОВ "ТД Агродар") було укладено Генеральну кредитну угоду № 68116N2 з лімітом кредитування у розмiрi 319 516 000,00 грн. В рамках Генеральної кредитної угоди були укладенi наступні кредитнi договори зi змiнами та доповненнями:

- N19-72KV0016 від 23.05.2019 (Кредитний договір - 1), з лімітом кредитування у розмiрi 72 405 472,40 грн. (17 900 000,00 грн., 2 042 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,95% рiчних (UAH), 8,95% річних (USD), 6,5% рiчних (EUR), кiнцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 23.08.2020;

- №18-72КV0019 вiд 11.09.2018 (Кредитний договір - 2), з лiмiтом кредитування у розмiрi 2 649 413,31 USD, з фіксованою процентною ставкою 7,7% рiчних, кінцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 10.09.2021;

- N68116К8 від 14.06.2016 (Кредитний договір - 3), з лiмiтом кредитування у розмiрi 3 052 832,80 грн., з фіксованою процентною ставкою 20,95% річних, кінцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 26.01.2021;

- №68117К3/ЕЕР-119-EXIM від 10.03.2017 (Кредитний договір - 4), з лімітом кредитування у розмiрi 7 663 035,86 грн., з фіксованою процентною ставкою 18,0% річних, кінцевий термін погашення кредиту згідно Кредитного договору -10.03.2022;

- № 68116К17 вiд 13.10.2016 (Кредитний договір - 5), з лімітом кредитування у розмiрi 3 286 627,53 грн., з фіксованою процентною ставкою 20,95% рiчних, кiнцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 15.03.2021;

- №19-72КV0019 від 07.06.2019 (Кредитний договiр - 6), з лiмiтом кредитування у розмiрi 104 976 186,90 грн. (20 361 912,90 грн., з 170 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,5% річних (UAH), 9,5% рiчних (USD), 6,5% річних (EUR), кiнцевий термін погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 01.09.2020;

- №19-72КV0026 вiд 06.09.2019 (Кредитний договір - 7), з лімітом кредитування у розмiрi 13 879 944,00 грн. (520 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,5% річних (UAH), 9,5% рiчних (USD), 7,5% рiчних (EUR), кінцевий термін погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 31.08.2020;

- №19-72КО0014 від 23.05.2019 (Кредитний договір - 8), з лiмiтом кредитування у розмiрi 19 999 545,38 грн., з фіксованою процентною ставкою 20,3% рiчних (UAH), кінцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 31.08.2020.

З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Генеральною кредитною угодою, серед іншого, між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено Іпотечний Договір N 68116214 від 17.06.2016 (зі змінами та доповненнями), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3916 (надалі - Іпотечний договір).

Предметом іпотеки за Іпотечним договором виступає нерухоме, а саме: земельна ділянка з розташованим на ній комплексом об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Луганська область, Троїцький район, смт. Тройцьке, вулиця Чкалова, будинок 16.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною кредитною угодою, серед іншого, мiж АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено Договір застави №68116213 від 14.06.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. та зареєстрований в реєстрі пiд № 3743 (надалі - Договір застави), предметом якого е обладнання олійно-екстракційного заводу (виробниче, технологiчне, енергетичне, котельне, обладнання елеватору, обладнання, що використовується для переробки насіння соняшника та продуктів його переробки, обладнання для екстракції соняшникової олії з соняшникового жмиху органічними розчинниками, допомiжне обладнання, iнструменти, iнвентар, тощо).

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною кредитною угодою, серед іншого, між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено договір поруки №68116Р10 від 16.03.2016 (надалі - Договір поруки 1).

А також, з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором №19-72КО0014 вiд 23.05.2019 мiж АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено договiр поруки №19-722P0025 від 23.05.2019 (надалі - Договір поруки 2).

Пунктом 2.1. Договорів поруки визначено, що поручитель зобов`язується солідарно вiдповiдати перед кредитором за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.

Пункт 3.1.1 Договорів поруки передбачає, що кредитор має право у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступниками Позичальника основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у поручителя як у солідарного боржника.

Пунктом 4.2.1 Договорів поруки визначено обов`язок поручителя не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмово повідомлення кредитора про невиконання позичальником основного зобов`язання, без будь яких заперечень сплатити кредитору зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.

Враховуючи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування кредитом, банк звернувся до суду з цією заявою щодо визнання грошових вимог до ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" як до солідарного боржника та поручителя по вказаних вище зобов`язаннях.

19.10.2021 до канцелярії господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" (вх. №24497 від 19.10.2021) з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД".

Відповідними ухвалами суду від 01.11.2021 було відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" (вх. №24497 від 19.10.2021) та Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України" (вх. №24257 від 18.10.2021) з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" до повернення матеріалів справи № 922/3457/21 з Східного апеляційного господарського суду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.09.2021 про визнання боржника банкрутом у справі №922/3457/21 залишено без змін.

11.11.2021 до канцелярії суду від боржника надійшли письмові заперечення (вх. № 26571) на заяву АТ "Державний експортно-імпортний банк України" із грошовими вимогами до боржника, в яких боржник зазначив, що визнає вимоги банку частково, на суму 316 848 631,79 грн. З наданих заперечень вбачається, що боржник заперечує проти нарахування відсотків за користування кредитними коштами після пред`явлення банком позичальникові вимоги про дострокове повне погашення заборгованості.

Крім того, на думку боржника вимоги АТ "Укрексімбанк" є такими, що повністю забезпечені заставою майна боржника. Зазначене твердження обґрунтовано тим, що боржником самостiйно було замовлено звіт про незалежну оцінку у ТОВ "Оціночна компанія Аргумент", предмет оцiнки: нерухоме та рухоме майно заводу рослинних олій, що належить ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", яке розташоване за адресою: Луганська область, Троїцький район, смт Троїцьке, вул. Чкалова, 16. Згідно наданого звіту про оцінку станом на 07.04.2020, вартість майнового комплексу становить 317 965 000,00 грн. та вказана сума повністю покриває суму заборгованості боржника перед банком, яка визнається ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД".

12.11.2021 розпорядник майна надав через канцелярію суду повідомлення про розгляд вимог АТ "Укрексімбанк", в якому зазначив, що він разом з керівником боржника вважають, що згідно звіту про незалежну оцінку майна ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (дата оцінки - 07.04.2020 р.) справедлива ринкова вартість предмету застави складає 317 965 000,00 грн, отже вимоги кредитора в межах зазначеної суми є забезпеченими та підлягають погашенню позачергово.

Також розпорядник майна зазначив, що у зв`язку невірним нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами яке здійснювалось одночасно із нарахуванням інфляційних втрат та процентів річних - в іншій частині вимог кредитора, а саме в розмірі 32 303 073,71 грн. кредиторські вимоги АТ "Укрексімбанк" до ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" не визнаються.

Відповідно, визнаються вимоги у загальній суми 316 848 631,79 грн, тобто у сумі, меншій, ніж зазначена вище справедлива ринкова вартість предмету застави, тому розпорядником майна визнаються кредиторські вимоги АТ "Укрексімбанк" до ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" та включаються до реєстру вимог кредиторів на загальну суму 316 853 171,79 грн. наступним чином: 4 540,00 грн. - (судовий збір за подання заяви у справі про банкрутство) - перша черга, 316 848 631,79 грн, - борг окремо внесений до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

28.12.2021 справа надійшла до господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.

Ухвалами суду від 04.01.2022 справу та відповідні заяви з грошовими вимогами до боржника було призначено до розгляду в попередньому засіданні.

26.01.2022 до канцелярії суду від АТ "Укрексімбанк" надійшли пояснення на повідомлення боржника та розпорядника майна щодо розгляду вимог банку. AT "Укрексімбанк" не погоджується із наведеною у повідомленні та запереченнях позицією розпорядника майна та боржника, в частині суми вимог, яка ними не визнається та розміру вимог, визначених ними як такі, що забезпечені заставою, а також вважає дану позицію такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, належних та допустимих доказах.

Так, банк заперечує проти позиції боржника та розпорядника майна стосовно невірного нарахування відсотків за користування кредитними коштами та зазначає, що із змісту вимоги AT "Укрексімбанк" №068-07/2279 від 08.09.2020 вбачається, що вона адресована не боржнику, як указано в запереченнях, a TОB "ТД "Агродар" - тобто позичальнику за основним зобов`язанням, яке забезпечено заставою, іпотекою та порукою боржника. Також банк наголошує, що із змісту вимоги АТ "Укрексімбанк" №068-07/2279 від 08.09.2020 вбачається, що банк у ній не вимагав здійснити дострокове погашення заборгованості, а висунув вимогу щодо погашення саме простроченої заборгованості. В той же час, банк заперечує проти прийняття судом вказаного доказу як належного, оскільки не зрозуміло як та на який підставі цей доказ з`явився у боржника.

Також кредитор заперечував проти застосування до спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 щодо припинення права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України та забезпечення прав та інтересів кредитора в таких охоронних правовідносинах лише нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки на переконання кредитора докази, що містяться в матеріалах справи свідчать, що строк користування кредитування кредитом за Генеральною кредитною угодою №6811 N2 від 16.03.2016 (п. 2.3 Генеральної кредитної угоди №6811N2 від 16.03.2016 в редакції Додаткової угоди №6811N2-0013 від 30.06.2020) установлений сторонами до "10" червня 2022. Доказів пред`явлення АТ "Укрексімбанк" вимоги про дострокове погашення кредиту згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не надано.

Крім того, кредитор заперечував проти застосування до спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 у справі №548/981/15-ц щодо втрати кредитодавцем права нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання кредитного договору та забезпечення прав та інтересів кредитора в таких охоронних правовідносинах лише нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки Генеральна кредитна угода №6811N2 від 16.03.2016 та договори, що діють в її межах не розривались, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Щодо посилання розпорядника майна та боржника на проведену оцінку вартості предмету застави, то банк заперечує проти прийняття як доказу висновку ТОВ "Оціночна компанія Аргумент", оскільки вказана компанія не є суб`єктом оціночної діяльності, який акредитованого в АТ "Укрексімбанк", а можливість перегляду вартості предмета застави виключно на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності, акредитованого в АТ "Укрексімбанк" є узгодженою домовленістю боржника та АТ "Укрексімбанк", що викладена ними у договорі застави №68116Z13 від 14.06.2016 (п. 2.3.5, п.2.3.6, п. 4.2) та Іпотечному договорі №68116Z14 від 17.06.2016 (п. 2.4.8, п.2.4.9., п. 3.2), яка є обов`язковою для обох сторін.

Водночас банк зазначає, що 17.09.2021, на замовлення АТ "Укрексімбанк" (що передбачено умовами Договору застави №68116Z13 від 14.06.2016 та Іпотечного договору №68116Z14 від 17.06.2016), акредитованим у АТ "Укрексімбанк" суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Бізнес-Група Співдружність" складено Звіт про оцінку майна боржника, що перебуває у заставі/іпотеці АТ "Укрексімбанк". Відповідно до висновку ТОВ "Бізнес-Група Співдружність", наведеного у даному звіті ринкова вартість майна Боржника, що перебуває у заставі/іпотеці АТ "Укрексімбанк" за результатами оцінки станом на 14.09.2021 складає 163 729 600,00 грн.

Надані пояснення були долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 23.02.2022 було задоволено клопотання АТ "Укрексімбанк" про відкладення розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника; задоволено клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Саутенка С.О. про відкладення розгляду справи в попередньому засіданні та продовження строку процедури розпорядження майном; задоволено клопотання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (вх. № 4381 від 23.02.2022) про відкладення розгляду справи в попередньому засіданні та продовження строку процедури розпорядження майном.

Продовжено строк процедури розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" до "06" квітня 2022 р.; відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на "06" квітня 2022 р.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

З метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання, призначене на 06.04.2022, не відбулося.

У зв`язку із реальною загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Харківської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", керівництвом Господарського суду Харківської області встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану.

З метою подальшого розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність призначення попереднього засідання суду, тому ухвалою суду від 22.06.2022 був призначений розгляд справи в попередньому засіданні на 16.08.2022 об 11:00 год.

12.08.2022 до канцелярії суду від боржника надійшло клопотання (вх. № 8233), в якому боржник просив суд продовжити строки проведення попереднього засідання у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", процедури розпорядження майном та мораторію на задоволення вимог кредиторів на весь час перебування смт Троїцьке Сватівського району Луганської області в тимчасовій окупації та на додаткові 170 днів з дати його деокупації.

Ухвалою суду від 16.08.2022 було задоволено клопотання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (вх. № 8233 від 12.08.2022) про продовження процедури розпорядження майном та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Продовжено строк процедури розпорядження майном боржника ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів до "21" листопада 2022 р. та відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на "05" жовтня 2022 р.

Протокольною ухвалою суду від 05.10.2022 було відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на 21.11.2022 об 12:00 год.

При цьому в судовому засіданні 05.10.2022 судом було встановлено, що заява ТОВ "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" з кредиторськими вимогами до боржника (вх. №24497 від 19.10.2021) надійшла до суду з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи приписи ч. 3 п. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" з кредиторськими вимогами до боржника також протокольною ухвалою було відкладено на іншу дату після проведення попереднього засідання.

18.11.2022 до канцелярії суду від боржника надійшло клопотання (вх. № 14365 та № 14406), в якому боржник просив суд продовжити строки проведення попереднього засідання у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", процедури розпорядження майном та мораторію на задоволення вимог кредиторів на весь час перебування смт Троїцьке Сватівського району Луганської області в тимчасовій окупації та на додаткові 170 днів з дати його деокупації.

Клопотання обґрунтовано тим, що майновий комплекс боржника (олійноекстракційний завод) розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, смт Троїцьке, вул. Чкалова, 16. смт. Троїцьке, - знаходиться безпосередньо біля кордону з Російською Федерацією і є окупованим з 24.02.2022 по теперішній час.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022р № 75, Троїцька селищна територіальна громада включена до переліку територій, які розташовані в районі проведення бойових дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (підпункт 7 пункту 5 розділу ІV Переліку).

Таким чином, заходи, що передбачені КУзПБ в процедурі розпорядження майном, можуть бути відновлені лише після деокупації смт. Троїцьке. При цьому, після перебування смт. Троїцьке під контролем окупаційних військ існуватиме необхідність провести повторну інвентаризацію майнового комплексу та аналіз майнового стану боржника.

В судовому засіданні 21.11.2022 було оголошено перерву до 23.11.2022 до 10:30 год., про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою від 23.11.2022 суд задовольнив клопотання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (вх. № 14364 від 18.11.2022, № 14406 від 18.11.2022) про продовження процедури розпорядження майном та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Продовжив строк процедури розпорядження майном боржника ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів до 19.02.2023 та відклав розгляд справи в попередньому засіданні на 07.02.2023 о(об) 11:00 год., зобов`язавши АТ "Укрексімбанк" надати суду докази надіслання боржнику письмових повідомлень відповідно до п. 4.2.1. договорів поруки № 68116Р10 від 16.03.2016 та № 19-72ZP0025 від 23.05.2019 щодо невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань.

17.01.2023 до суду від АТ "Укрексімбанк" на виконання вимог ухвали від 23.11.2022 надав письмові пояснення щодо витребуваних доказів, а саме зазначив про надіслані повідомлення на адресу позичальника відповідно до п. 4.2.1. договорів поруки № 68116Р10 від 16.03.2016 та № 19-72ZP0025 від 23.05.2019 та зауважив, що у зв`язку із відкриттям провадження у справі про банкрутство боржника, строк виконання зобов`язань боржника по договорам поруки є таким, що настав, незалежно від направлення боржнику повідомлень, передбачених пп. 4.2.1 п. 4.2 Договорів поруки.

У зв`язку з відпусткою судді Кононової О.В. попереднє судове засідання по справі №922/3457/21, яке було призначено на 07.02.2023 о(об) 11:00 год. - не відбулось, відповідною ухвалою - повідомленням учасники процесу були повідомлені, про те, що розгляд справи в попередньому засіданні відбудеться 07.03.2023 о(б) 11:10 год.

В судовому засіданні представник АТ "Укрексімбанк" підтримала кредиторські вимоги, викладені в заяві, просила суд їх задовольнити.

Представник боржника зазначив, що визнає вимоги АТ "Укрексімбанк" частково з підстав, викладених в письмових запереченнях, що надавались суду та містяться в матеріалах справи.

Розпорядник майна зазначив, що також визнає вимоги АТ "Укрексімбанк" частково на суму загальну суму 316 853 171,79 грн., з яких 316 848 631,79 грн. заборгованість, яка забезпечена заставою майна боржника.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши присутніх у судовому засіданні учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до приписів статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Як встановлено судом, після повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" в установлений строк до суду з заявою про визнання кредиторських вимог звернулось Акціонерне товариство "Державний експортно - імпортний банк України".

З наданої заяви з кредиторськими вимогами вбачається, що 16.03.2016 мiж АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Торговий дiм Агродар" (Ініціюючий кредитор, Позичальник, ТОВ "ТД Агродар") було укладено Генеральну кредитну угоду № 68116N2 з лімітом кредитування у розмiрi 319 516 000,00 грн. В рамках Генеральної кредитної угоди були укладенi наступні кредитнi договори зi змiнами та доповненнями:

- N19-72KV0016 від 23.05.2019 (Кредитний договір - 1), з лімітом кредитування у розмiрi 72 405 472,40 грн. (17 900 000,00 грн., 2 042 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,95% рiчних (UAH), 8,95% річних (USD), 6,5% рiчних (EUR), кiнцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 23.08.2020;

- №18-72КV0019 вiд 11.09.2018 (Кредитний договір - 2), з лiмiтом кредитування у розмiрi 2 649 413,31 USD, з фіксованою процентною ставкою 7,7% рiчних, кінцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 10.09.2021;

- N68116К8 від 14.06.2016 (Кредитний договір - 3), з лiмiтом кредитування у розмiрi 3 052 832,80 грн., з фіксованою процентною ставкою 20,95% річних, кінцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 26.01.2021;

- №68117К3/ЕЕР-119-EXIM від 10.03.2017 (Кредитний договір - 4), з лімітом кредитування у розмiрi 7 663 035,86 грн., з фіксованою процентною ставкою 18,0% річних, кінцевий термін погашення кредиту згідно Кредитного договору -10.03.2022;

- № 68116К17 вiд 13.10.2016 (Кредитний договір - 5), з лімітом кредитування у розмiрi 3 286 627,53 грн., з фіксованою процентною ставкою 20,95% рiчних, кiнцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 15.03.2021;

- №19-72КV0019 від 07.06.2019 (Кредитний договiр - 6), з лiмiтом кредитування у розмiрi 104 976 186,90 грн. (20 361 912,90 грн., з 170 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,5% річних (UAH), 9,5% рiчних (USD), 6,5% річних (EUR), кiнцевий термін погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 01.09.2020;

- №19-72КV0026 вiд 06.09.2019 (Кредитний договір - 7), з лімітом кредитування у розмiрi 13 879 944,00 грн. (520 000,00 USD), з фіксованою процентною ставкою 20,5% річних (UAH), 9,5% рiчних (USD), 7,5% рiчних (EUR), кінцевий термін погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 31.08.2020;

- №19-72КО0014 від 23.05.2019 (Кредитний договір - 8), з лiмiтом кредитування у розмiрi 19 999 545,38 грн., з фіксованою процентною ставкою 20,3% рiчних (UAH), кінцевий термiн погашення кредиту згiдно Кредитного договору - 31.08.2020.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною кредитною угодою, серед іншого, між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено Іпотечний договір N 68116Z14 від 17.06.2016 (зі змінами та доповненнями), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3916 (надалі - Іпотечний договір).

Предметом іпотеки за Іпотечним договором виступає нерухоме, а саме: земельна ділянка (кадастровий номер :03:001:0380 та комплекс об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Луганська область Троїцький район, смт. Троїцьке, вулиця Чкалова, будинок 16), а саме: адміністративний корпус №2 літ. Б-2, б, Пг, площею 564,4 кв.м., будівля електрощитової літ. Б площею 24,5 кв.м., вагова №1 літ. В, в, в1, площею 14,9 кв.м., цех екстракції масла літ. В, площею 340,7 кв.м., пост №1 літ. Г, площею, 6,1 кв.м., резервуарний склад розчинника літ. Г, маслоналивна станція літ. Д, площею 16,3 кв.м., насосна зворотнього водопостачання літ. Д, будівля насосної станції літ. Ж, будівля, гаражу літ. З, площею 552,8 кв.м., будівля парокотельного цеху літ. І, площею 235,1 кв.м., будівля цеху грануляції літ. К, площею 196,0 кв.м., будівля маслопресового цеху літ. Л, площею 1174,1 кв.м., будівля підстанції літ. М, приймальна яма зерна літ. Н, площею 23,5 кв.м., побутове приміщення №2 літ. О, площею 5,8 кв.м., будівля топочної зерносушарки літ. П, площею 66,1 кв.м., будівля башти літ. Р, площею 267,8 кв.м., будівля операторної літ. С, площею 65,8 кв.м., будівля силосного корпусу літ. Т, площею 1773,6 кв.м., побутове приміщення №3 літ. У, площею 14,2 кв.м., убиральня літ. Ф, будівля матеріального складу літ. Х, площею 116,1 кв.м., будівля майстерні літ. Ц, площею 128,2 кв.м., будівля підстанції літ. Ч, будівля сілосного корпусу літ. Ш, Щ, площею 917,1 кв.м., будівля шротосховища №2 літ. Є, площею 235,0 кв.м., будівля адміністративно-лабораторного корпусу літ. Ю, площею 354,4 кв.м., будівля шротосховища з навісом літ. Я,я, площею 619,9 кв.м., будівля прохідної №2 літ. Й, й, площею 35,3 кв.м., огорожа №1-9, пожежні водосховища літ. І, ІІ, транспортна естакада літ. ІІІ, міні елеватори літ. IV, бункер лузги літ. V, димова труба літ. VI, водонапірна башта Рожновського літ. VII, резервуари РВС-400 літ. VIII, зерносушарка ДСП-50 літ. IX, градирня зворотнього циклу літ. X, резервуар 600 мЗ літ, XI., - загальна площа (кв.м): 7747.7.

Також з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною кредитною угодою, серед іншого, мiж АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено Договір застави №68116Я13 від 14.06.2016, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В. та зареєстрований в реєстрi за № 3743 (надалі - Договір застави), предметом якого є обладнання олійно-екстракційного заводу (виробниче, технологiчне, енергетичне, котельне, обладнання елеватору, обладнання, що використовується для переробки насіння соняшника та продуктів його переробки, обладнання для екстракції соняшникової олії з соняшникового жмиху органічними розчинниками, допомiжне обладнання, iнструменти, iнвентар, тощо).

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Генеральною кредитною угодою, серед іншого, між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено договір поруки №68116Р10 від 16.03.2016 (надалі - Договір поруки 1).

А також, з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором №19-72КО0014 вiд 23.05.2019 мiж АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", було укладено договiр поруки №19-722P0025 від 23.05.2019 (надалі - Договір поруки 2).

Пунктом 2.1. Договорів поруки визначено, що поручитель зобов`язується солідарно вiдповiдати перед кредитором за своєчасне виконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі.

Пункт 3.1.1 Договорів поруки передбачає, що кредитор має право у випадках невиконання або неналежного виконання позичальником або правонаступниками позичальника основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у поручителя як у солідарного боржника.

Пунктом 4.2.1 Договорів поруки визначено обов`язок поручителя не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмово повідомлення кредитора про невиконання позичальником основного зобов`язання, без будь яких заперечень сплатити Кредитору зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.

Враховуючи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування кредитом, банк звернувся до суду з цією заявою щодо визнання грошових вимог до ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" як до солідарного боржника та поручителя по вказаних вище зобов`язаннях.

Так, згідно наданих банком розрахунків, заборгованість в розрізі кожного з кредитних договорів (станом на 12.09.2021) становить:

1. Заборгованість за кредитним договором №68116К8 від 14.06.2016 становить 2 081 683,61 грн та складається з наступних сум заборгованості:

- заборгованість за основним боргом - 1 599 976,40 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 211 447,27 грн.

- комісія за управління кредитом - 421,36 грн.

- 3 % рiчних (ст. 625 ЦК України) - 61 044,80 грн.

- втрати від інфляції - 208 793,78 грн.

2. Заборгованість за кредитним договором № 68116К17 вiд 13.10.2016 становить 4 422 482,81 грн та складається з наступних сум заборгованостi:

- заборгованість за основним боргом - 3 286 627,53 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 721 063,25 грн.

- комісія за управління кредитом - 3 828,08 грн.

- 3% рiчних (cт. 625 ЦК України) - 99 290,31 грн.

- втрати від інфляції - 311 673,64 грн.

3. Заборгованість за кредитним договором №68117К3/ЕЕP-119-EXIM вiд 10.03.2017 становить 10 026 931,63 грн та складається з наступних сум заборгованості:

- заборгованість за основним боргом - 7 663 035,86 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 444 482,30 грн.

- комісія за управління кредитом - 69 398,57 грн.

- пеня - 6,64 грн.

- 3% рiчних (ст. 625 ЦК України) - 206 631,66 грн.

- втрати від інфляції - 643 376,60 грн.

4. Заборгованість за кредитним договором №18-72КV0019 вiд 11.09.2018 становить еквівалент 78 944 836,91 грн та складається з наступних сум заборгованості:

- заборгованість за основним боргом - еквівалент 70 809 279,89 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - еквівалент 5 709 784,26 грн.

- комiсiя за управління кредитом - 683 068,06 грн.

- пеня - 41,64 грн.

- 3 % рiчних (ст. 625 ЦК України) - еквівалент 1 700 688,23 грн.

- втрати від інфляції - 41 974,83 грн.

5. Заборгованість за кредитним договором №19-72KV0016 вiд 23.05.2019 становить еквівалент 85 931 328,33 грн та складається з наступних сум заборгованості:

- заборгованість за основним боргом - еквівалент 72 475 308,80 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - еквівалент 8 818 364,96 грн.

- комісія за управління кредитом - 266 422,70 грн.

- 3% рiчних (ст. 625 ЦК України) - еквівалент 2 408 015,92 грн.

- втрати від інфляції - 1 963 215,95 грн.

6. Заборгованість за кредитним договором № 19-72KV0019 вiд 07.06.2019 становить еквівалент 124 647 502,73 грн. та складається з наступних сум заборгованості:

- заборгованість за основним боргом - еквівалент 105 084 600,90 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - еквівалент 12-800 036,93 грн.

- комісія за управління кредитом - 1 021 503,10 грн.

- 3% рiчних (cт. 625 ЦК України) - еквівалент 3 453 457,38 грн.

- втрати від інфляції - 2 287 904,73 грн.

7. Заборгованість за кредитним договором №19-72KV0026 від 06.09.2019 становить еквівалент 15 862 283,68 грн та складається з наступних сум заборгованості:

- заборгованість за основним боргом - еквівалент 13 897 728,00 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом - еквівалент 1 382 631,51 грн.

- комісія за управління кредитом - 122 108,36 грн.

- 3 % рiчних (ст. 625 ЦК України) - еквівалент 452 297,41 грн.

- втрати від інфляції - 7 518,41 грн

8. Заборгованість за кредитним договором №19-72КО00014 вiд 23.05.2019 становить 27 234 655,80 грн та складається з наступних сум заборгованостi:

- заборгованість за основним боргом - 19 999 545,38 грн.

- заборгованість по процентам за користування кредитом -4 251 625,54 грн.

- комісія за управління кредитом - 77 477,13 грн.

- 3% рiчних (cт. 625 ЦК України) - 846 758,83 грн.

- втрати від інфляції - 2 059 248,92 грн.

Боржник разом з розпорядником майна заперечують проти визнання вимог кредитора в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами в період після пред`явлення вимоги кредитора до позичальника та вважають, що вказаною вимогою банк скористався своїм правом вимагати повного дострокового погашення заборгованості, яке випливає з ч.2 ст. 1050 ЦК України та відповідних положень кредитних договорів, що тягне наступні наслідки:

- передбачені кредитними договорами вiдсотки за користування кредитними коштами підлягають нарахуванню до 21.09.2020 включно (вимога вих. №068-07/2279 від 10.09.2020 була здана на пошту для відправлення 10.09.2020 та враховуючи, що у вимозі кредитор просив погасити суму заборгованості протягом 10 днів, боржник вважає, що кінцевою датою є 21.09.2020),

- починаючи з 22.09.2020р нарахування відсотків за користування кредитними коштами припиняється, а в разі прострочення погашення заборгованості до Позичальника можуть бути застосовані наслідки, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України.

Суд відхиляє такі заперечення, з огляду на наступне.

Дослідивши вимогу АТ "Укрексімбанк" вих № 068-07/2279 від 08.09.2020, яка була направлена на адресу ТОВ "Торговий дім "Агродар" судом встановлено, що банк просив погасити саме прострочену заборгованість по платежах, передбачених умовами кредитних договорів. Так, у вимозі банк визначає розмір саме простроченої заборгованості за всіма договорами станом на момент пред`явлення вимоги та зазначає, що вищевказані порушення позичальника підпадають під наслідки невиконання зобов`язань за Генеральною угодою та договорами та банк набуває право здiйснити договiрне списання коштів за кредитом або його частиною, процентами за користування кредитом, комiсiями та іншими платежами, нарахованими згідно з договором на користь банку з рахунків позичальника, у гривнях та/або в іноземних валютах та/або звернути стягнення на предмет забезпечення виконання зобов`язань.

Окрім цього, у вказаній вимозі банк звернув увагу позичальника на той факт, що умовами договорів поруки передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за Генеральною угодою поручитель зобов`язується погасити без будь-яких заперечень, заборгованість перед банком у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання основного зобов`язання, iншi понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов`язання.

Отже, на переконання суду пред`явленням позичальникові вимоги про сплату простроченої заборгованості банк не вимагав повного дострокового погашення заборгованості відповідно ст. 1052 ЦК України, а відповідно не можуть наступити й наслідки, передбачені ч.2 ст. 1050 ЦК України та відповідними положеннями кредитних договорів.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу.

Водночас за змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 з приводу застосування приписів статті 1048 ЦК України у разі неправомірного, незаконного користуванням боржником грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання Велика Палата Верховного Суду вказала на таке.

Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із права позикодавця на проценти за час дії договору позики, та правовідносин, які склалися між сторонами цього спору внаслідок припинення договору депозиту і невиконання відповідачем обов`язку повернути грошові кошти у визначений строк, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом.

Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, тому підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Так, за умовами Кредитних договорів, що були укладені в рамках Генеральної кредитної угоди, сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на певний строк, передбачений кожним окремим договором.

Відтак, у межах строку кредитування позичальник мав, зокрема, повертати банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами.

Починаючи з дня, наступного за датою кінцевого терміну погашення кредиту, яка була визначена сторонами в п. 2.4 Кредитних договорів, позичальник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги кредитором повернути всю заборгованість за договорами, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Тобто у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Така правова позиція щодо правильного застосування норм права підлягає врахуванню у справі про банкрутство в разі подання заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника як на стадії розпорядження майном боржника, так і на стадії ліквідаційної процедури, з урахуванням перебування в цей час боржника в особливому правовому становищі, зокрема і щодо дії мораторію на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

В пункті 2.3. умов Генеральної кредитної угоди № 68116N2 від 16.03.2016, яка була укладена мiж АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Торговий дiм Агродар", сторони перебачили строк користування кредитом за цією Генеральною угодою: до "15" березня 2021 року. В подальшому Додатковими угодами цей строк був продовжений до "10" червня 2022 року. В цьому ж пункті 2.3. Генеральної угоди сторони передбачили, що при цьому умовами Кредитного договору може встановлюватись інший (менший) строк погашення кредиту, що надається згідно з відповідним кредитним договором, який є обов`язковим до дотримання. У пункті 2.4. Генеральної кредитної угоди сторони визначили, що процентна ставка за кредитом визначається у відповідному Кредитному договорі. Надання кредиту здійснюється у порядку, визначеному у відповідному кредитному договорі (п.2.5.).

Так, в пункті 2.4. Кредитного договору N19-72KV0016 від 23.05.2019 з лімітом кредитування у розмiрi 72 405 472,40 грн. сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 23.08.2020. З наданого кредитором розрахунку відсотків за користування кредитними коштами встановлено, що банк нарахував відсотки за період з 27.05.2019 по 12.09.2021. Враховуючи висновки суду про обмеження строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами кінцевим терміном погашення кредиту, суд вважає, що нарахування відповідних відсотків після 23.08.2020 є безпідставним. Отже за вказаним Кредитним договором N19-72KV0016 від 23.05.2019 заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами відсутня, оскільки, як свідчать розрахунки, додані до матеріалів справи, до 23.08.2020 позичальник своєчасно та в повному обсязі сплачував нараховані банком відсотки у відповідності до умов Кредитного договору N19-72KV0016 від 23.05.2019.

Щодо договору №18-72КV0019 вiд 11.09.2018 з лімітом кредитування у розмiрi 2 649 413,31 USD, сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 10.09.2021. З наданого кредитором розрахунку відсотків за користування кредитними коштами встановлено, що банк нарахував відсотки за період з 13.09.2018 по 12.09.2021. Враховуючи висновки суду про обмеження строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами кінцевим терміном погашення кредиту, суд вважає, що нарахування відповідних відсотків після 10.09.2021 є безпідставним. Отже за вказаним Кредитним договором №18-72КV0019 вiд 11.09.2018 заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами становить 212 505,00 дол США, або еквівалент 5 679 493,63 грн.

Щодо кредитного договору N68116К8 від 14.06.2016 з лiмiтом кредитування у розмiрi 3 052 832,80 грн., в пункті 2.4. сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 26.01.2021. З наданого кредитором розрахунку відсотків за користування кредитними коштами встановлено, що банк нарахував відсотки за період з 22.06.2016 по 12.09.2021. Враховуючи висновки суду про обмеження строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами кінцевим терміном погашення кредиту, суд вважає, що нарахування відповідних відсотків після 26.01.2021 є безпідставним. Отже за вказаним Кредитним договором N68116К8 від 14.06.2016 заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами відсутня, оскільки, як свідчать розрахунки, додані до матеріалів справи, до 26.01.2021 позичальник своєчасно та в повному обсязі сплачував нараховані банком відсотки у відповідності до умов Кредитного договору N68116К8 від 14.06.2016.

Щодо договору №68117К3/ЕЕР-119-EXIM від 10.03.2017 з лімітом кредитування у розмiрi 7 663 035,86 грн., в п. 2. 4. договору сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 10.03.2022. Отже, враховуючи, що строк кредитування на момент звернення банку із заявою з кредиторськими вимогами до боржника не сплинув, суд вважає нарахування належних до сплати відсотків за користування кредитними коштами за період з 17.03.2017 по 12.09.2021 у розмірі 1 444 482,30 грн. правомірним та обґрунтованим.

Щодо договору № 68116К17 вiд 13.10.2016 з лімітом кредитування у розмiрi 3 286 627,53 грн., в п. 2.4 сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 15.03.2021. З наданого кредитором розрахунку відсотків за користування кредитними коштами встановлено, що банк нарахував відсотки за період з 27.05.2019 по 12.09.2021. Враховуючи висновки суду про обмеження строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами кінцевим терміном погашення кредиту, суд вважає, що нарахування відповідних відсотків після 15.03.2021 є безпідставним. Отже за вказаним Кредитним договором № 68116К17 вiд 13.10.2016 заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами становить 374 876,39 грн.

Щодо договору №19-72КV0019 від 07.06.2019 з лiмiтом кредитування у розмiрi 104 976 186,90 грн. в п. 2.4 сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 01.09.2020. З наданого кредитором розрахунку відсотків за користування кредитними коштами встановлено, що банк нарахував відсотки за період з 06.09.2019 по 12.09.2021. Враховуючи висновки суду про обмеження строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами кінцевим терміном погашення кредиту, суд вважає, що нарахування відповідних відсотків після 01.09.2020 є безпідставним. Отже за вказаним Кредитним договором №19-72КV0019 від 07.06.2019 заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами відсутня, оскільки, як свідчать розрахунки, додані до матеріалів справи, до 01.09.2020 позичальник своєчасно та в повному обсязі сплачував нараховані банком відсотки у відповідності до умов Кредитного договору №19-72КV0019 від 07.06.2019.

Щодо договору №19-72КV0026 вiд 06.09.2019 з лімітом кредитування у розмiрi 13 879 944,00 грн. в п. 2.4 сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 31.08.2020. З наданого кредитором розрахунку відсотків за користування кредитними коштами встановлено, що банк нарахував відсотки за період з 16.10.2019 по 12.09.2021. Враховуючи висновки суду про обмеження строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами кінцевим терміном погашення кредиту, суд вважає, що нарахування відповідних відсотків після 31.08.2020 є безпідставним. Отже за вказаним Кредитним договором №19-72КV0026 вiд 06.09.2019 заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами відсутня, оскільки, як свідчать розрахунки, додані до матеріалів справи, до 31.08.2020 позичальник своєчасно та в повному обсязі сплачував нараховані банком відсотки у відповідності до умов Кредитного договору №19-72КV0026 вiд 06.09.2019.

Щодо договору №19-72КО0014 від 23.05.2019 з лiмiтом кредитування у розмiрi 19 999 545,38 грн., в п. 2.4 сторони визначили кiнцевий термiн погашення кредиту овердрафту позичальником - 31.08.2020. З наданого кредитором розрахунку відсотків за користування кредитними коштами встановлено, що банк нарахував відсотки за період з 01.05.2020 по 12.09.2021. Враховуючи висновки суду про обмеження строку нарахування відсотків за користування кредитними коштами кінцевим терміном погашення кредиту, суд вважає, що нарахування відповідних відсотків після 31.08.2020 є безпідставним. Отже за вказаним Кредитним договором №19-72КО0014 від 23.05.2019 заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами відсутня, оскільки, як свідчать розрахунки, додані до матеріалів справи, до 31.08.2020 позичальник своєчасно та в повному обсязі сплачував нараховані банком відсотки у відповідності до умов Кредитного договору №19-72КО0014 від 23.05.2019.

З урахуванням викладеного суд робить висновок, що загальний розмір заборгованості позичальника ТОВ "Торговий дім Агродар" перед АТ "Укрексімбанк" по відсоткам за користування кредитними коштами, які надавались в рамках Генеральної кредитної угоди станом на дату відкриття провадження про банкрутство ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" становить 7 498 852, 32 грн.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) с грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею с неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу iнфляцiї за весь час прострочення, а також три проценти рiчних вiд простроченої суми, якщо iнший розмiр процентiв не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, у зв`язку з несплатою процентiв за користування кредитом у строки, встановлені Кредитними договорами, а також несвоєчасним погашенням кредиту, банком правомірно були нараховані відповідні три проценти рiчних на суму простроченої заборгованостi за кредитом, прострочених процентiв та комiсiй.

Банк вважає, що його вимоги до боржника за Генеральною кредитною угодою забезпеченi заставою рухомого та нерухомого майна Божника на суму 58 937 581,00 грн., оскільки умовами Договорiв забезпечення за Генеральною кредитною угодою сторонами погоджено заставну вартість майна, а саме:

- 28 303 290,00 грн - за Іпотечним договором № 68116214 вiд 17.06.2016;

- 30 634 291,00 грн - за Договором застави № 68116213 від 14.06.2016.

Тобто, на думку банку заставна вартість за вищевказаними договорами забезпечення складає 58 937 581,00 грн, а вимоги АТ "Укрексімбанк" за Генеральною кредитною угодою становлять 349 151 705,50 грн., тому на переконання кредитора, вимоги Банку за Генеральною кредитною угодою є забезпеченими лише в частині вартості предметів забезпечення, а залишок вимог вважається незабезпеченим та, у відповідності з пунктом частини 1 статті 64 Кодексу, підлягає включенню до 4-ї черги задоволення вимог кредиторів.

В обґрунтування такої позиції кредитор посилається на ст. 589 ЦК України, яка кореспондуються із положеннями ст. 19 Закону України "Про заставу" та відповідно якої за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку iз пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Банк зауважує, що правова природа застави полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в заставу майна переважно перед iншими кредиторами цього боржника, тому на думку кредитора вартість предмета застави, в тому числi i розмiр вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпеченi заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений мiж кредитором та боржником у договорi застави.

Боржник вважає вимоги АТ "Укрексімбанк" такими, що повністю забезпечені заставою майна боржника, оскільки ним самостiйно було замовлено звіт про незалежну оцінку у ТОВ Оціночна компанія "Аргумент", предмет оцiнки: нерухоме та рухоме майно заводу рослинних олій, що належить ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", яке розташоване за адресою: Луганська область, Троїцький район, смт Троїцьке, вул. Чкалова, 16. Згідно наданого звіту про оцінку станом на 07.04.2020, вартість майнового комплексу становить 317 965 000,00 грн. та вказана сума повністю покриває суму заборгованості боржника перед банком, яка визнається ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД".

Надаючи оцінку доводам кредитора та боржника, положенням процесуального та матеріального права, суд враховує таке.

За частиною першою статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За змістом статті 1 КУзПБ забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Згідно зі статтею 572 та частиною першою статті 576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Предметом застави можуть бути майно та майнові права, а також майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення (частини перша, друга статті 4 Закону України "Про заставу").

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель), та статті 1 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Чинний ЦК України та Закон України "Про заставу" не містять визначення поняття майнового поручителя. Зміст такого поняття розкриває стаття 1 Закону України "Про іпотеку", згідно з якою майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (частина третя статті 3 Закону України "Про заставу"). Право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Аналогічні положення також передбачено частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку", в яких зазначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Так, пунктом 2.1.6. Договору застави №68116Я13 від 14.06.2016, укладеного між банком та боржником, сторони визначили, що Заставодержатель має право за рахунок предмету застави задовольнити вимоги, зазначені у цьому договорі та кредитному договорі в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, неустойку, пеню, необхідні витрати на утримання предмету застави, а також витрати на здійснення забезпеченоi заставою вимоги, витрати, що будуть понесенi заставодержателем при зверненнi стягнення на предмет застави, його реалізації.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодаводержателем (іпотекодержателем) відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац п`ятий статті 28 Закону України "Про заставу", абзац третій частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку").

Пунктом 2.1.7. Іпотечнного договору N 68116Z14 від 17.06.2016 укладеного між банком та боржником, сторони визначили, що Іпотекодержатель має право за рахунок Предмету іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з Кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комiсiї та iншi платежі, неустойку, пеню; витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки; витрати на утримання, збереження предмету іпотеки та страхування Предмету іпотеки, а також iншi збитки, завдані порушенням основного зобов`язання чи умов цього договору.

Отже, за наведеними вище положеннями законодавства заставодержатель (іпотекодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою вимоги до боржника за рахунок майнового поручителя у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом). Виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника (позичальника), які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Абзацом третім частини другої статті 45 КУзПБ передбачено декілька можливих правових моделей поведінки забезпеченого кредитора, які застосовуються залежно від змісту заставних відносин кредитора і боржника (майнового поручителя): 1) забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника в частині вимог, що є незабезпеченими; 2) забезпечені кредитори можуть повністю відмовитися від забезпечення; 3) забезпечені кредитори можуть частково відмовитися від забезпечення.

Правове визначення терміна "забезпечені кредитори" розкрито в статті 1 КУзПБ, якою до них віднесено кредиторів, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Системний аналіз норм статті 572 ЦК України, статті 1 Закону України "Про заставу", статті 1 Закону України "Про іпотеку" свідчить, що законодавець при конструюванні відповідних правових норм так чи інакше текстуально використовує поняття "переважність права заставодавця (іпотекодавця) перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок заставного (іпотечного) майна".

Отже, сутність застави (іпотеки) полягає не лише в тому, щоб забезпечити основне зобов`язання в повному обсязі, а в тому, що правом застави (іпотеки) є право на чужу річ, яке належить кредитору в забезпечення його права вимоги за зобов`язанням і яке виявляється в можливості переважного (порівняно з іншими кредиторами) задоволення із цінності цієї речі.

Таке переважне право також закріплено в частині шостій статті 64 КУзПБ, якою встановлено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Відкриття провадження у справі про банкрутство щодо боржника не змінює суті заставного (іпотечного) зобов`язання, зазнає змін лише процедура задоволення вимог кредитора, які забезпечені заставою (іпотекою), з урахуванням чого норми КУзПБ щодо забезпечених кредиторів слід застосовувати з огляду на відповідні суміжні норми законодавства про заставу (іпотеку).

Тому визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань, зокрема статей 572, 575, 589 ЦК України, Закону України "Про заставу" та Закону України "Про іпотеку".

У справі, що розглядається, вимоги, забезпечені заставою, заявлено АТ "Укрексімбанк" до боржника, який є майновим поручителем за зобов`язаннями позичальника за Кредитними договорами, укладеним із ініціюючим кредитором.

За змістом положень статті 589 ЦК України, статей 7, 11 Закону України "Про іпотеку", статті 19 Закону України "Про заставу" заставодаводежатель, а у іпотечних правовідносинах - іпотекодержатель (якщо інше не передбачено договором або законом) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника (майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні), визначені на момент фактичного задоволення, за рахунок майнового поручителя у розмірі фактичної реалізації предмета застави, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством. Цей висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.05.2018 у справі № 902/492/17.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про заставу", якою врегульовано зміст договору застави, однією з істотних умов такого договору визначено опис предмета застави. Аналогічно до істотних умов договору іпотеки віднесено опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані (пункт 3 частини першої статті 18 Закону України "Про іпотеку").

Таким чином, вартість предмета застави не є істотною умовою відповідного договору та її відсутність не робить такий договір недійсним.

Відсутність у законі імперативної вимоги щодо оцінки предмета застави (іпотеки) як істотної умови договору пов`язана з тим, що майно (нерухомість), за загальним правилом, має свою вартість та певну цінність, яка не завжди відповідає дійсній вартості цього предмета як на час визначення розміру вимог, так і на момент реалізації майна задля задоволення вимог забезпеченого кредитора. Така оцінка є лише припущенням щодо реальної вартості майна, оскільки відповідна оцінка із часом може змінитися: або зростати або зменшуватися під впливом конкретних причин (коливання ринкових цін на нерухомість, знецінення майна, втрата ним своїх споживчих або ексклюзивних якостей тощо).

Водночас, аналіз норм КУзПБ свідчить, що в процедурі розпорядження майном на стадії формування реєстру кредиторів не передбачено будь-якої оцінки майна для визначення його вартості. Відповідно до частини восьмої статті 45 КУзБП розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Лише у процедурі ліквідації до повноважень ліквідатора належить: визначення початкової вартості майна банкрута (частина перша статті 61 КУзБП); визначення початкової вартості продажу майна банкрута (частина перша статті 63 КУзБП); визначення початкової ціни як однієї з умов продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення) (частини перша, друга статті 75 КУзБП).

Із урахуванням наведеного погоджена сторонами вартість предмета застави (іпотеки) у договорі застави (іпотеки) не може обмежувати розмір зобов`язань боржника (майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні), забезпечених заставою (іпотекою), позаяк з огляду на викладене вище сума задоволення вимог заставодержателя (іпотекодержателя) пов`язується саме з вартістю фактичної реалізації предмета застави (майнової поруки), якщо інше не встановлено договором застави (іпотеки).

Суд звертає увагу, що необхідно розмежовувати дії щодо визначення вартості заставного майна боржника та щодо визначення розміру кредиторських вимог, оскільки такі дії є різними за своєю суттю та наслідками як для боржника, так і для кредиторів. Кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент реалізації заставного (іпотечного) майна за наслідком якої з дотриманням вимог КУзПБ застава (іпотека) припиняється, а вимоги забезпеченого кредитора вважаються погашеними.

На цій стадії (формування реєстру кредиторських вимог у попередньому судовому засіданні) Кодексом України з процедур банкрутства реалізація майна боржника не передбачена, тому посилання боржника, розпорядника майна та кредитора на висновки експертиз здійснених ТОВ "Оціночна компанія "Аргумент" (на замовлення боржника) та акредитованим у АТ "Укрексімбанк" суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Бізнес-Група Співдружність" для визначення ринкової вартості майна забезпечених вимог кредиторів, суд не бере до уваги, оскільки в цьому випадку надання оцінки судом таким доказам є передчасним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до майнового поручителя, є забезпеченими вцілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки).

Такий підхід враховує положення абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ, та мінімізує виникнення проблемних ситуацій. Забезпечений кредитор при такому підході самостійно визначає модель поведінки щодо своєї участі у справі про банкрутство: або його вимоги є повністю забезпеченими (з урахуванням умов відповідного договору застави (іпотеки)), однак при цьому він бере участь у засіданні зборів кредиторів та комітеті кредиторів лише з правом дорадчого голосу, або він вчиняє активні процесуальні дії щодо повної чи часткової відмови від забезпечення і таким чином набуватиме право вирішального голосу на зборах кредиторів. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19.

Так, під час розгляду заяви АТ "Укрексімбанк" з кредиторськими вимогами до боржника, кредитор не подавав заяву про відмову від забезпечення, тому, з урахуванням положень статті 1 КУзПБ, статей 572, 575, 583, 584, 589 ЦК України, статей 11, 12, 28 Закону України "Про заставу", статті 1, 3, 7, 11, 17, 39 Закону України "Про іпотеку", його вимоги у загальному розмірі 321 311 122,12 грн (294 816 102,76 грн основного боргу, 7 498 852,32 грн відсотків за користування кредитними коштами, 2 244 227,36 грн комісії за управління кредитом, 9 228 184,54 грн трьох відсотків річних, 7 523 706,86 грн. інфляційних витрат та 48,28 грн. пені) є такими, що повністю забезпечені заставою майна боржника.

Також суд враховує, що згідно з положеннями частини четвертої статті 591 ЦК України та частини сьомої статті 47 Закону України "Про іпотеку", якщо сума, одержана від реалізації предмета застави (іпотеки), не покриває вимоги заставодержателя (іпотекодержателя), він має право отримати суму, якої не вистачає (решту суми).

Тобто звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум.

Вимоги кредитора стосовно суми основного боргу, якої не вистачає після реалізації предмета іпотеки на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, втрачають статус забезпечених. Розмір таких вимог як і їх черговість повинен визначатися судом (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 911/2430/14, від 27.05.2021 у справі № 916/1142/18).

Суд звертає увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства не пов`язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Натомість правове значення має розмір підтверджених документально зобов`язань боржника за основним зобов`язанням та вартість фактичної реалізації предмета забезпечення , яка на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання ще невідома.

При цьому, якщо кредитор - заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 4 або 6 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилася, або погашаються (припиняються), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит. Водночас суд вважає, що наявність забезпечення вимог кредитора ще й договорами поруки, які укладались з боржником, як фінансовим поручителем, не змінюють природи основного зобов`язання, що виникло з кредитних договорів, а його виконання в повному обсязі забезпечено заставою та іпотекою майна боржника. Тобто такі обставини не змінюють статусу банку, як забезпеченого кредитора та не перетворюють його вимоги на конкурсні, що в силу ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства обумовлює внесення їх до реєстру вимог кредиторів як забезпечених в повному обсязі.

Так, за результатами розгляду заяви АТ "Укрексімбанк" з грошовими вимогами до боржника суд дійшов висновку, що заборгованість останнього перед банком станом на дату подачі заяви з кредиторськими вимогами становить 321 311 122,12 грн (294 816 102,76 грн основного боргу, 7 498 852,32 грн відсотків за користування кредитними коштами, 2 244 227,36 грн комісії за управління кредитом, 9 228 184,54 грн трьох відсотків річних, 7 523 706,86 грн. інфляційних витрат та 48,28 грн. пені). Наявність заборгованості саме в цьому розмірі підтверджується належними докзами, що містяться в матеріалах справи, не спростована боржником, тому суд вважає її законною та обгрунтованою.

З огляду на зазначене, суд визнає вимоги кредитора Акціонерного товариства "Державний експортно імпортний банк України" в сумі 321 311 122,12 грн (294 816 102,76 грн основного боргу, 7 498 852,32 грн відсотків за користування кредитними коштами, 2 244 227,36 грн комісії за управління кредитом, 9 228 184,54 грн трьох відсотків річних, 7 523 706,86 грн. інфляційних витрат та 48,28 грн. пені) як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

За подання заяви з кредиторськими вимогами заявником АТ "Державний експортно імпортний банк України" також був сплачений судовий збір у розмірі 4540,00 грн. який також визнається судом та підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів.

Інших вимог від кредиторів у встановлений законом строку до суду та розпорядника майна не надходило.

Крім того, ухвалою суду від 13.09.2021, якою було відкрито провадження у даній справі, визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" в сумі 31 256 200,00 грн (31 179 500,00 грн основний борг, 22700,00 судовий збір за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у даній справі та 54000,00 грн витрат пов`язаних із розглядом цієї справи (авансовий платіж згідно ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства).

Таким чином, у попередньому засіданні судом розглянуті всі заявлені вимоги конкурсних кредиторів до боржника.

Згідно ч. 1 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства протягом 10 днів з дня постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна письмово повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Враховуючи, що всі вимоги кредиторів перевірені судом, при таких обставинах суд вважає за необхідне визнати вимоги кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів і зобов`язати розпорядника майна у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства провести збори кредиторів та комітету кредиторів, на яких визначитись з подальшою процедурою банкрутства, а також надати суду докази проведення інвентаризації активів боржника.

Керуючись ст. ст. 2, 45, 47, 48 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 3, 74-78, 80, 86, 232-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати наступний розмір грошових вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів:

- Акціонерного товариства «Державний експортно імпортний банк України» в сумі 321 311 122,12 грн (294 816 102,76 грн основного боргу, 7 498 852,32 грн відсотків за користування кредитними коштами, 2 244 227,36 грн комісії за управління кредитом, 9 228 184,54 грн трьох відсотків річних, 7 523 706,86 грн. інфляційних витрат та 48,28 грн. пені) як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та 4 540,00 грн витрат по сплаті судового збору;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" в сумі 31 256 200,00 грн (31 179 500,00 грн основний борг, 22700,00 судовий збір за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у даній справі та 54000,00 грн витрат пов`язаних із розглядом цієї справи (авансовий платіж згідно ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства).

2. Зобов`язати розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали суду.

3. Зобов`язати розпорядника майна в десятиденний строк з дня постановлення ухвали відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Докази надати суду.

4. Призначити проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 23.03.2023 року.

5. Зобов`язати боржника провести аудит. Аудиторський висновок надати суду до дати підсумкового засідання.

6. Зобов`язати розпорядника майна провести аналіз фінансово - господарської діяльності боржника та надати його до суду до дати підсумкового засідання.

7. Призначити підсумкове засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанова про визнання його банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвала про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду на "25" квітня 2023 р. 12:30 год.

8. Ухвалу направити кредиторам, розпоряднику майна, боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 10.03.2023.

Суддя Кононова О.В.