ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Справа № 903/363/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Наєв Д.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - адв. Мартинюк С.В.

третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лєтол"

на рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р.

ухвалене у м. Луцьку, повний текст складено 29.12.2022 р.

у справі № 903/363/22 (суддя Войціховський В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄТОЛ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного підприємства "Грозинське"

про визнання недійсним договору поруки

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі № 903/363/22 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄТОЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" про визнання недійсним договору поруки.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Лєтол" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі № 903/363/22 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю, визнати недійсним договір поруки від 20.07.2021 р., укладений ТОВ «АГРОТЕХНІКА» та ТОВ «ЛЄТОЛ».

Скаржник доводить, що договір поруки від 20.07.2021 р. директор ТОВ «ЛЄТОЛ» Камалов А.Ш. ніколи не підписував, позивач та відповідач ніколи в договірних відносинах не перебували, волевиявлення підприємства на укладення вказаного договору поруки не доведене у справі.

Посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 686/6155/16-ц і доводить, що у разі непідписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним у зв`язку з невідповідністю його вимогам частин третьої і п`ятої статті 203 ЦК, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вважає, що договір поруки від 20.07.2021 р. підлягає визнанню недійсним у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.ч.3,5 ст.203 ЦК України, оскільки волевиявлення ТОВ «ЛЄТОЛ» як учасника правочину не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, а тому цей правочин не може вважатися такими, що спрямований на реальне настання правових наслідків, які обумовлені ним.

Крім того, доводить, що на час судового засідання 07.12.2022 р. суддя Господарського суду Волинської області з грубим порушенням норм процесуального права не пересвідчився у наявності заяв та клопотань у сторін справи та закрив підготовче засідання у справі.

Пояснює, що 06.12.2022 р. о 16 год. 56 хв. представником ТОВ «Лєтол» через систему електронний суд подано клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 07.12.2022 р. о 10:00 год. та про ознайомлення з матеріалами судової справи безпосередньо в приміщення суду. Вказує, що у зв`язку з відсутністю електропостачання означене клопотання було зареєстроване відділом документального забезпечення суду лише 07.12.2022 р. о 10:13 хв. Вважає, що відсутність електропостачання в суді є виключно проблемою суду і в даному випадку, неможливість одержання судом інформації про наявність чи відсутність заяв та клопотань є підставою для відкладення судового засідання.

Стверджує, що порушення норм процесуального права судом першої інстанції стало підставою для винесення незаконного рішення, оскільки сторону позивача було позбавлено права подати свої заперечення на висновок експерта та заявити клопотання про проведення повторної експертизи.

На підставі викладеного просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі № 903/363/22 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву ТОВ «Лєтол» задовольнити повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» подало відзив на апеляційну скаргу і зазначає, що рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі 903/363/22 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі вимоги позивача є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Пояснює, що Господарським судом Житомирської області розглядалася справа № 906/30/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХНІКА» до Державного підприємства «ГРОЗИНСЬКЕ» та ТОВ «ЛЄТОЛ» про солідарне стягнення 324720,00 грн. Підставою звернення ТзОВ «АГРОТЕХНІКА» з позовом до ТОВ «ЛЄТОЛ» у справі № 906/30/22 є укладений між сторонами договір поруки від 20.07.2021р., визнання недійсним якого вимагає ТОВ «ЛЄТОЛ» у справі № 903/363/22.

Вказує, що провадження у справі № 906/30/22 було відкрито судом 17.01.2022 р., і з моменту відкриття провадження у справі №906/30/22 і до моменту подання позову про визнання недійсним правочину у травні 2022 року, ТОВ «ЛЄТОЛ» не заявляло жодних заперечень щодо правомірності укладення оскаржуваного договору поруки.

Зазначає, що у позові в даній справі TОB «ЛЄТОЛ» стверджував, що договір поруки від 20.07.2021 р. директор товариства Камалов А.Ш. не підписував, позивач та відповідач в договірних відносинах не перебували, волевиявлення підприємства на укладення договору поруки відсутнє, тому договір поруки від 20.07.2021 р. підлягає визнанню недійсним як такий, що не невідповідає вимогам ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України.

Разом з тим, під час розгляду справи судом першої інстанції було призначено судову почеркознавчу експертизу, і висновком експерта підтверджено, що збіжні ознаки являються суттєвими, стійкими і в своїй сукупності утворюють комплекс ознак, що є достатньою підставою для категорично позитивного висновку про виконавця досліджуваного підпису від імені поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЄТОЛ» (директор Камалов А.Ш.) в договорі поруки від 20 липня 2021 року - Камалова А.Ш.

Відповідач наголошує, що за підставі досліджених судом матеріалів справи та вказаного висновку експерта суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про те, що договір поруки від 20.07.2021 р. з боку поручителя ТОВ «ЛЄТОЛ» був підписаний повноважною особою директором товариства Камаловим А.Ш., що підтверджує наміри та волевиявлення учасника правочину, які направлені на укладення договору поруки. Таким висновком експерта були спростовані доводи позивача ТОВ «ЛЄТОЛ» та пояснення директора ТОВ «ЛЄТОЛ» Камалова А.Ш., викладені у нотаріально посвідченій заяві свідка від 20.05.2022 р.

Вважає безпідставним твердження скаржника про грубе порушення норм процесуального права у зв`язку з закриттям судом підготовчого провадження без урахування клопотання позивача від 06.12.2022 р.

У своїй апеляційній скарзі представник позивача підтверджує той факт, що судом першої інстанції ще 28.11.2022 р. на електронну пошту представника позивача було направлено висновок судового експерта від 03.11.2022 р. Просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на ту обставину, що позивачем у період з дати постановления ухвали про поновлення провадження у справі - 25.11.2022 р. до дати проведення судового засідання по розгляду справи по суті - 26.12.2022 р. не було реалізоване право на ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, із експертним висновком, виконання копій чи витягів безпосередньо в приміщенні суду, хоча про бажання та необхідність вчинення означених дій стороною заявлено у клопотанні від 06.12.2022 р., тоді як судом на адресу позивача та його представника адресувалась ухвала про роз`яснення відповідних прав сторони та порядок їх реалізації.

Вважає, що межах розгляду даної справи судом першої інстанції не допущено жодного порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для повного чи часткового скасування прийнятого рішення.

На підставі викладеного просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЄТОЛ» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі № 903/363/22 - залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство "Грозинське" відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЄТОЛ» та третя особа Державне підприємство "Грозинське" не забезпечили явку представників у судове засідання, тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с.32 у т.2/.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що позивач як ініціатор апеляційного провадження, добросовісно користуючись своїми процесуальними правами і обов`язками, має цікавитись відомим йому провадженням. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження з розумним інтервалом часу, і згідно з ч.4 ст.11 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення позивача/скаржника та третьої особи про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача/скаржника та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача ТОВ «Агротехніка», вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

20.07.2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротехніка"/покупець та Державне підприємство "Грозинське"/постачальник уклали договір поставки майбутнього врожаю 2021 року /а.с.9-11 у т.1/, в порядку та на умовах якого постачальник у визначений сторонами строк передає покупцеві у власність товар - кукурудзу (з обумовленими якісними показниками) у кількості 2400 тон, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Згідно з п. 1.2 договору строк поставки товару визначений до 15.11.2021 р. за погодженим графіком. За умовами п. 1.3 договору поставка вважається здійсненою в момент підписання видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару на базисі поставки та видачі покупцеві складської квитанції на товар відповідно до умов договору.

Загальна сума договору визначається як сума всіх видаткових накладних, відповідно до яких постачальник передав, а покупець прийняв товар в межах цього договору (п. 1.5 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору на момент укладення договору загальна вартість товару (сума договору) становить 13200000 грн. без ПДВ. Вказана сума розрахована виходячи з цін на товар, діючих на момент укладення договору і підлягає коригуванню у порядку передбаченому цим договором.

Сторони погоджуються, що сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань за договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.п. 6.5, 6.6 договору).

У п. 9.2 договору сторони передбачили, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами повного обсягу зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний представниками сторін і скріплений їх печатками.

Матеріалами справи підтверджено, що 20 липня 2021 року ТОВ "Агротехніка" як кредитор та ТОВ "ЛЄТОЛ" як поручитель уклали договір поруки. Згідно з п. 1.1 договору поруки у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання Державним підприємством "Грозинське" () зобов`язань останнього, які випливають з укладеного кредитором та боржником договору поставки майбутнього врожаю 2021 року від 20.07.2021 р., відповідно до умов якого боржник взяв на себе зобов`язання поставити на користь кредитора товар кукурудзу врожаю 2021 року в кількості 2400 тонн, орієнтовною вартістю на момент укладення договору поставки 13200000 грн. без ПДВ, яка в подальшому коригується на умовах, передбачених основним договором.

Порукою забезпечується виконання будь-яких зобов`язань боржника, які випливають з умов основного договору та додатків до нього і є дійсними на дату укладення договору поруки або можуть виникнути в майбутньому, в тому числі, але не обмежуючись: обов`язки зі сплати штрафних санкцій, виплати процентів за користування коштами, компенсації завданих збитків, тощо. Сторони домовились, що зобов`язання, встановлені договором поруки, залишаються дійсними та незмінними в разі внесення будь-яких змін чи доповнень до основного договору, якщо інше не передбачено чинним законодавством України або цим договором (п. 1.2 договору поруки).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки відповідальність поручителя настає з моменту порушення умов основного договору.

За умовами п. 2.3 договору поруки сторони погодили, що поручитель зобов`язується в повному обсязі виконати зобов`язання боржника, що випливають з умов основного договору не пізніше ніж через п`ять робочих днів з моменту отримання письмової вимоги від кредитора.

Договір поруки згідно з п. 5.1 набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання зобов`язань боржника, передбачених основним договором.

Договір поруки підписаний представниками сторін та скріплений відбитками їх печаток.

Оригінал договору поруки був наданий суду першої інстанції з метою виконання судової почеркознавчої експертизи, до справи залучена належним чином завірена копія /а.с.12 у т.1/.

Позивач ТОВ «ЛЄТОЛ» у позові доводить, що договір поруки від 20.07.2021 р. директор ТОВ «ЛЄТОЛ» Камалов А.Ш. нe підписував, тому волевиявлення позивача на укладення вказаного договору поруки відсутнє.

Суду надано нотаріально посвідчену заяву директора ТОВ "ЛЄТОЛ" Камалова А.Ш. від 20.05.2022 р., в якій останній пояснює, що договору поруки від 20.07.2021 р. не підписував /а.с. 17 у т.1/. Колегія суддів відзначає, що така заява не є заявою свідка, і у заяві не зазначено, що Камалов А.Ш. попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення. Отже, такі пояснення оцінюються судом як пояснення сторони в сукупності з іншими доказами у справі.

Відповідач ТОВ "Агротехніка" у відзиві на позов виклав свої заперечення і пояснює, що укладенню договору поруки та договору поставки майбутнього врожаю 2021 року, зобов`язання за яким забезпечувалися порукою, передували переговори сторін. В ході переговорів, які тривали з квітня 2021 року, та підготовки до укладення договору поруки Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЄТОЛ" з метою підтвердження правосуб`єктності та платоспроможності останнього були надані завірені копії установчих документів та фінансової звітності.

Відповідачем надані суду до матеріалів справи копії вищезазначених установчих документів та фінансової звітності, зокрема - Статуту ТОВ "ЛЄТОЛ", витягу з реєстру платників податку на додану вартість, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.09.2020 р., копію балансу ТОВ "ЛЄТОЛ" на 31.12.2020 р., звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року форми 4-сг, звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році форми 29-сг, протоколу № 3 загальних зборів учасників (засновників) ТОВ "ЛЄТОЛ", копії сторінок паспорта Камалова А.Ш. /а.с.27-52 у т.1/.

На думку відповідача наявність копій вищеперелічених установчих документів та документів фінансової звітності підприємства є додатковим підтвердженням наміру зі сторони ТОВ "ЛЄТОЛ" вступити у договірні правовідносини з ТОВ "Агротехніка", що згодом було реалізовано шляхом укладення договору поруки від 20.07.2022 р.

Окремо відповідач звертає увагу на протокол загальних зборів учасників (засновників) ТОВ "ЛЄТОЛ" № 3 від 09.07.2021 р., згідно з п.п. 2, 3 якого загальними зборами вирішено погодити укладення договору поруки між ТОВ "ЛЄТОЛ" та ТОВ "Агротехніка", надано дозвіл директору ТОВ "ЛЄТОЛ" Камалову А.Ш. на підписання договору поруки та інших необхідних документів /а.с.50 у т.1/.

Позивач у відповіді на відзив вважає безпідставним посилання на протокол № 3 в редакції, наданій відповідачем, та доводить, що у розпорядженні позивача наявний інший протокол № 3 від 12.05.2021 р. іншого змісту, копію якого долучено до матеріалів справи /а.с.88 у т.1/.

09.12.2021 р. ТОВ "Агротехніка" направило Державному підприємству "Грозинське" та Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЄТОЛ" вимогу № 1-4/780 про виконання зобов`язань у зв`язку з невиконанням Державним підприємством "Грозинське" зобов`язання за основним договором поставки /а.с.95 у т.1/. Така вимога залишилась без задоволення і реагування.

Досліджуючи доводи і заперечення сторін, Господарський суд Волинської області відповідно до ухвали від 05.09.2022 р. задоволив клопотання позивача ТОВ "ЛЄТОЛ" та призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експерту поставлено питання: чи виконаний підпис від імені директора ТОВ "ЛЄТОЛ" Камалова А.Ш. на договорі поруки від 20.07.2022р. Камаловим Альбертом Шамгуновичем або іншою особою? /а.с.158-160 у т.1/.

Відповідно до висновку судового експерта Волинського НДЕКЦ МВС України Гоменюка І.М. № СE-19/103-22/7643-ПЧ від 03.11.2022 р. встановлено, що досліджуваний підпис від імені поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄТОЛ" (директор Камалов А.Ш.) в договорі поруки від 20 липня 2021 року виконаний Камаловим Альбертом Шамгуновичем /а.с.187-192 у т.1/. В експертному висновку експертом зазначено, що збіжні ознаки зразків являються суттєвими, стійкими і в своїй сукупності, утворюють комплекс ознак, що є достатньою підставою для категорично позитивного висновку про виконавця досліджуваного підпису - Камаловим Альбертом Шамгуновичем .

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі № 903/363/22 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄТОЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" про визнання недійсним договору поруки. Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

До предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин дотримання сторонами норм чинного законодавства при укладенні ТОВ "ЛЄТОЛ" та ТОВ "Агротехніка" договору поруки від 20 липня 2021 року.

За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спір про визнання господарського договору недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення).

Порука відповідно до норм ч. 1 ст. 546 ЦК України є одним із видів забезпечення виконання зобов`язань з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні договорів, насамперед інтересів кредитора. Підставою поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Згідно зі ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Таким чином, договір поруки є двостороннім правочином, який укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

ТОВ "ЛЄТОЛ" у позові зазначає, що договір поруки від 20.07.2021 р. із ТОВ "Агротехніка" директор товариства Камалов А.Ш. не підписував, тому волевиявлення підприємства на укладення договору поруки відсутнє, відтак, договір поруки від 20.07.2021 р. є недійсним у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України.

Колегія суддів встановила, що належність підпису на договорі поруки від 20.07.2021 р. директору ТОВ "ЛЄТОЛ" Камалову Альберту Шамгуновичу підтверджена висновком судового експерта Волинського НДЕКЦ МВС України № СE-19/103-22/7643-ПЧ від 03.11.2022 р. /а.с.187-192 у т.1/.

Крім того, колегією суддів встановлено, що договір поруки від 20.07.2021р. у розділі 7. Реквізити та підписи сторін, в графі "Поручитель", окрім підпису директора Камалова А.Ш. , скріплений печаткою ТОВ "ЛЄТОЛ", так само - у графі "Кредитор" договору містяться підпис в.о. директора ТОВ "Агротехніка" Дацюка А.П. та відбиток печатки товариства /а.с.12 у т.1/.

Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин як повноважну вчиняти правочин від імені юридичної особи, якій належить печатка. При цьому автентичність відбитку печатки відповідачем не оскаржені, докази звернень до компетентних органів із заявою про її втрату чи викрадення не представлені.

Верховний Суд неодноразово (наприклад, у постановах від 06.11.2018 р. у справі № 910/6216/17, від 05.12.2018 р. у справі № 915/878/16, від 03.02.2020 р. у справі № 909/1073/17, від 18.08.2020 р. у справі № 927/833/18) зазначав, що встановивши наявність відбитку печатки сторони на спірних документах та, враховуючи, що сторона несе повну відповідальність за законність використання її печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, первинних документах тощо суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена стороною, викрадена в неї або в інший спосіб вибула з її володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Встановивши наявність на опорюваному договорі печатки ТОВ "ЛЄТОЛ", суд враховує те, що позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, тому у суду відсутні підстави вважати, що печатка товариства використовувалась проти волі позивача.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що договір поруки від 20.07.2021 р. був підписаний уповноваженою особою і, відповідно, укладений за наявності волевиявлення поручителя.

Отже, та обставина, що оспорюваний договір підписаний директором ТОВ «Лєтол» підтверджена належними, допустимими і достовірними доказами у справі відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України. Апеляційний суд також вважає доведеним, що укладенню договору поруки та договору поставки майбутнього врожаю 2021 року, зобов`язання за яким забезпечувалися порукою, передували попередні переговори сторін, і ТОВ "ЛЄТОЛ" надало кредитору завірені копії установчих документів та фінансової звітності, які підтверджують правосуб`єктність і платоспроможність юридичної особи. Позивач не спростував пояснень відповідача про такі обставини.

Так, в процесі розгляду справи по суті в суді першої інстанції суддею були оглянуто надані відповідачем оригінали документів та матеріалів, зазначені ТОВ "Агротехніка" у відзиві на позовну заяву, зокрема, копії статуту ТОВ "ЛЄТОЛ", затвердженого Загальними зборами учасників протокол № 5 від 18.04.2016 р., витягу № 0036 від 31.10.2017 р. з реєстру платників податку на додану вартість, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.09.2020 р., балансу ТОВ "ЛЄТОЛ" на 31.12.2020 р., звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року форми 4-сг, звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році форми 29-сг, протоколу № 3 загальних зборів учасників (засновників) ТОВ "ЛЄТОЛ", сторінок паспорта Камалова А.Ш. , картки фізичної особи - платника податків Камалова А.Ш. від 24.10.2002 р. про що зазначено у протоколі судового засідання від 26.12.2022 р. /а.с.27-52, 234-235 у т.1/.

Наявність у відповідача таких документів, на думку колегії суддів, в сукупності підтверджує волевиявлення ТОВ «Лєтол» на укладення договору поруки.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що маючи в наявності на момент укладення із ТОВ "ЛЄТОЛ" договору поруки від 20.07.2021р. примірник протоколу загальних зборів учасників (засновників) ТОВ "ЛЄТОЛ" від 09.07.2021 р., ТОВ "Агротехніка" в повній мірі було переконане у наявності у директора ТОВ "ЛЄТОЛ" Камалова А.Ш. відповідних повноважень на укладення угоди та відсутність будь-яких ризиків у зв`язку з цим.

Принцип змагальності у господарському судочинстві забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Іншими словами статтею 79 ГПК України покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Встановлені у даній справі № 903/363/22 обставини щодо вільного волевиявлення ТОВ «ЛЄТОЛ» як учасника правочину на укладення договору поруки підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, які оцінені колегією суддів в їх сукупності як вірогідні. Не встановлено невідповідності такого правочину нормам ч.ч.3,5 ст.203 ЦК України, тому відсутні підстави для задоволення позову і апеляційної скарги.

Щодо доводів скаржника про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права у зв`язку з закриттям судом підготовчого провадження без урахування клопотання позивача від 06.12.2022 р., колегія суддів оцінює їх як безпідставні, враховуючи наступне.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції 28.11.2022 р. на електронну пошту представника позивача було направлено висновок судового експерта від 03.11.2022 р. /а.с. 208 зі звороту у т.1/, і 28.11.2022 р. висновок експерта було одержано позивачем.

Колегія суддів на підставі матеріалів спави встановила, що у період з дати постановлення ухвали про поновлення провадження у справі 25.11.2022 р. та одержання висновку експерта 28.11.2022 р. до призначених судових засідань 07.12.2022 р. (коли було закрито підготовче провадження у справі) і 26.12.2022р. (коли ухвалене оскаржуване рішення) позивачем не вчинено будь-яких дій для ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, із висновком експерта, виготовлення копій чи витягів в т.ч. безпосередньо в приміщенні суду. Позивач не забезпечив явку представника в судове засідання 07.12.2022 р. і в подальшому, тоді як до судових засідань і безпосередньо в судових засіданнях 07.12.2022 р., 14.12.2022 р. і 26.12.2022 р. мав об`єктивно можливість заявити про необхідність ознайомитись з матеріалами справи, з висновком експерта, в т.ч. безпосередньо в приміщенні суду. Звертається увага, що представнику відповідача ТОВ "Агротехніка" 30.11.2022 р. за його клопотанням судом було надано можливість ознайомитись із матеріалами справи та надано копію експертного висновку, а позивачеві судом адресувалась ухвала про роз`яснення прав сторони та порядок їх реалізації.

Також позивач об`єктивно мав можливість, але не просив про відновлення строку для подання своїх заперечень на висновок експерта чи для клопотання про проведення повторної експертизи, тоді як в апеляційній скарзі доводить про пропуск строку з поважних причин, оскільки судом з технічних причин не розглянуто клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами справи, зокрема, з висновком експерта, і відкладення розгляду справи.

Така поведінка позивача ставить під сумнів реальні наміри сторони ознайомитись з матеріалами справи, з висновком експерта, в т.ч. безпосередньо в приміщенні суду, подати свої заперечення на висновок експерта та клопотання про проведення повторної експертизи, як про це зазначено в апеляційній скарзі. Про наміри подати свої заперечення на висновок експерта та клопотання про проведення повторної експертизи позивач стверджує тільки в апеляційній скарзі, обгрунтовуючи таким чином порушення судом його/позивача процесуальних прав як про підставу для скасування рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які відповідно до норм ст. 277 ГПК України могли б стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що подання стороною клопотання про відкладення розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення судового засідання, оскільки відкладення розгляду справи є прерогативою суду за конкретних обставин.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до норм ст. 42, 43 ГПК України процесуальні права сторони кореспондуються із обов`язком добросовісно користуватися своїми правами. Крім того, відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, в судове засідання 07.12.2022 р. позивач не забезпечив явку представника, тоді як об`єктивно не був позбавлений права в т.ч. оголосити клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомитись з висновком експертизи безпосередньо в суді, так само, як і в подальших судових засіданнях. Враховується, що експертизу призначено за клопотання позивача, і останній мав належним чином реалізувати свої права і обов`язки з метою сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню судом всіх обставин справи.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи не встановлено порушення судом принципів рівності та змагальності сторін. Доводи скаржника про порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі № 903/363/22 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лєтол" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 р. у справі № 903/363/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 903/363/22 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 01.05.2023 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.