ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року

м. Черкаси Справа № 925/176/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників: позивача Губорєва Я.А., адвокат; відповідача не з`явився, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНЗ АГРО ТРЕЙД про стягнення 248 625,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНЗ АГРО ТРЕЙД 248 625,00 грн. неустойки нарахованої в зв`язку з нерівномірним завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагону.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що у серпні 2022 року за залізничною накладною №833913 на станцію Дорнешть (Румунія) зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці відповідачем в залізничному вагоні № 95932356 був відправлений вантаж (пшениця). На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці 19.08.2022 за наслідками зважування вагону виявлено комерційну несправність, яка загрожувала безпеці руху (нерівномірне завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагону), що було підставою для застосування до відповідача положень ст.16 Угоди про міжнародне залізничне сполучення (далі - СМГС) із застосуванням до вантажовідправника неустойки у п`ятикратному розмірі провізної плати.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю вважаючи заявлені вимоги безпідставними та зауважив, що ним було вжито усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язань із дотримання вимог та правил безпечності перевезень вантажів, в тому числі в частині правильності навантаження.

Відповідач вказав, що вантаж, який був відправлений за накладною №833913 від 18.08.2022 з незалежних від відповідача, як експедитора, став предметом незаконних дій за наслідками Розпорядження Дніпропетровської ОВА, тобто перебування зерна пшениці та його навантаження саме на ТОВ «ДМК «Дніпромлин» не залежало від волі відповідача чи власника зерна та було спричинене виключно винесеним незаконним рішенням Дніпропетровської ОВА та діями самого позивача по попередньому вивантаженню зерна пшениці не за місцем слідування.

Відповідач зазначив, що прийомоздавальниками станції Дніпро-Головний прийнято до перевезення вагони без зауважень, таким чином підтверджено дотримання Правил навантаження.

На думку відповідача, чинним законодавством не визначено, що нерівномірне навантаження візків є обставиною, яка загрожує безпеці руху. Відповідач, посилаючись на положення ч.5 ст. 307 ГК України та §1ст.3, ст. 13, §3 ст.14 СМГС вважає, що оформленням залізничної накладної №833913 сторонами укладено договір перевезення у міжнародному залізничному вантажному сполученні.

Відповідач зауважив, що вагони, вантаж (зерно пшениці) у яких було розміщено насипом, 18.08.2022 прийнято позивачем до перевезення, а зазначені в актах комерційні несправності було виявлено 19 серпня 2022 року, тобто через добу після початку руху. Тобто, як зазначив відповідача, вказане дає підстави вважати, що нерівномірний розподіл вантажу всередині вагону міг статись в процесі руху під час здійснення маневрування складу, а тому з цих підстав не може ставитись в провину відповідачу. І саме через те, що певне зміщення насипного вантажу фізично невідворотне під час гальмування чи поворотів потягу, законодавством покладається відповідальність за збереження вантажу та забезпечення безпеки руху саме на Укрзалізницю, як перевізника.

Відповідач вказував, що позивачем при зважуванні не встановлювалось положення центру ваги на кожну вісь, при цьому не враховано допущену Міжнародним стандартом ГОСТ 22235 різницю в навантаженні візків для 4-вісних вагонів у розмірі 10 тон. Водночас, виявлена позивачем різниця не перевищує 10 т, що також не враховано позивачем і жодним документом не засвідчено встановлення позивачем при зважуванні положення центру ваги на кожну вісь. Тобто, як зазначив відповідач, позивачем не враховано допустимі законодавством різниці у навантаженні візків.

Відповідач вважає, що позивачем не доведено те, що після укладення договору перевезення виявилась неправильність, неточність, неповнота вказаних відправником в накладній відомостей.

Відповідач, посилаючись на норми статті 29 СМГС зазначив, що оскільки Комерційний акт не складався, це є ще одним свідченням того, що при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі невідповідність найменування, маси і кількості вантажу відомостям, зазначеним в накладній встановлена не була.

На думку відповідача, позивач порушив Правила складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334 та Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855), що мало наслідком порушення прав відповідача, в тому числі в частині оскарження змісту такого акту.

Відповідач повідомив, що позивачем протягом 6 місяців із дня винесення Акта загальної форми №21/ВЕСЬІ/СМГС про стягнення із відповідача штрафів не вчинено жодних дій, що могли б інформувати відповідача про наявність зазначеного акту та штрафів, зокрема, не створено накопичувальну картку із відповідними штрафами. А тому, на думку відповідача, вказані відомості в сукупності дають підстави йому вважати, що зазначений Акт містить ознаки фальшивості. А також, як зазначив відповідача, позивачем не підіймалось питання щодо здійснення йому компенсацій чи відшкодування за проведення маневрової роботи, зважування вагонів, тощо.

21.03.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зауважив, що відповідач не вірно зазначає те, що на станції відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці при прийнятті вагонів до перевезення ніяких зауважень зі сторони працівників залізниці не було. Позивач вказав, що Правилами перевезень вантажів не передбачено дана перевірка, внесення даних здійснюється працівником відповідача, як наслідок й за таке передбачена відповідальність. Також, як сам підтверджує відповідач, зважування вагонів здійснювалось засобами відповідача. А оскільки, такого роду комерційна несправність є загрозою безпеці руху, станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було надано повідомлення №1019 від 19.08.2022 на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці. На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці здійснено виправлення навантаження, що підтверджується актом загальної форми №36348 від 19.08.2022 та вагон було подано на переважування.

Позивач пояснив, що за наслідками здійсненого виправлення навантаження, здійснення контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці надано (повідомлено) телеграфне повідомлення №1108 від 20.08.2022 на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці про подальше слідування вагону за призначенням.

Позивач акцентував на тому, що залізнична накладна № 833913 оформлена на відправлення даного вантажу свідчить про те, що перевезення є міжнародним.

Позивач зазначив, що твердження відповідача про те, що залізницею не пред`явлені додаткові провізні платежі і витрати понесені ним у зв`язку з даними перешкодами, і як наслідок безпідставно пред`являється вимога про стягнення неустойки, є безпідставними та такими що лише висловлюють думку відповідача, і ніяким чином не стосується предмету спору.

Ухвалою суду від 09.03.2023 судове засідання відкладено на 11:30 год. 18 квітня 2023 р.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомлений.

Про дату,час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, через засоби електронної пошти на офіційну електронну адресу, зазначену відповідачем у відзиві на позов.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

У серпні 2022 року за залізничною накладною №833913 на станцію Дорнешть (Румунія) із станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці відправником/відповідачем в залізничному вагоні № 95932356 був відправлений вантаж (пшениця).

Керуючись вимогами ст.24 Статуту залізниць України на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці 19.08.2022 за наслідками зважування вагону було виявлено комерційну несправність, яка загрожувала безпеці руху, тобто нерівномірне завантаження візків, що перевищувало половину вантажопідйомності вагону, а саме: у вагоні №95932356 виявлена різниця навантаження візків 4750 кг, що перевищувала половину вантажопідйомності на вагон 2100 кг. Цей факт підтверджується оформленим Актом загальної форми №553 від 19.08.2022.

Через виявлення різниці завантаження візків вагон було затримано по станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці до усунення несправностей виправлення навантаження.

У зв`язку з тим, що така комерційна несправність є загрозою безпеці руху, станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було подано повідомлення №1019 від 19.08.2022 на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці здійснено виправлення навантаження, що підтверджується Актом загальної форми №36348 від 19.08.2022 і вагон було подано на переважування.

Зважування проведено на 150-ти тонних електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський номер №032, держ. повірка 27.09.2021, прийнятих до обліку СП «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» під №14.

Факт зважування засвідчено та підтверджується Книгою обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні ф.ГУ-78.

За наслідками здійсненого виправлення навантаження, здійснення контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці направлено телеграфне повідомлення №1108 від 20.08.2022 на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці про подальше слідування вагону за призначенням.

Залізнична накладна № 833913 оформлена на відправлення вказаного вантажу свідчить про те, що перевезення є міжнародним.

Відповідно ст.306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі - Статут) визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Правовідносини, за якими виник спір між сторонами у справі, є правовідносинами з перевезення залізничним транспортом у міжнародному сполученні вантажу, відправником якого є відповідач.

Відповідно до ст. 4 Статуту залізниць України перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Положеннями ст. 24 Статуту залізниць України визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов`язаний на вимогу залізниці пред`явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Оскільки спірні правовідносини сторін виникли з перевезення вантажу у міжнародному сполученні, то у даному випадку підлягає застосуванню Угода про міжнародне вантажне сполучення від 01.11.1951 (зі змінами внесеними до Угоди 06.06.2014 та 16.10.2015), учасником якої є Україна.

Відповідно до ст. 1, параграфу 3 ст. 14 Угоди про міжнародне вантажне сполучення даною Угодою встановлюється пряме міжнародне залізничне сполучення для перевезень вантажів по залізницям. Укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Параграфом 1 статті 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення встановлено, що в накладній повинен міститись певний перелік відомостей в тому числі: найменування вантажовідправника, найменування вантажу і його код, вид упаковки.

У відповідності до параграфа 2 ст. 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, в накладній крім відомостей перерахованих у параграфі 1 цієї статті, у разі необхідності повинні міститись наступні відомості: заяви відправника що стосуються вантажу та інші відомості, передбачені Правилами перевезень вантажів.

Згідно з п. 7.1. розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, перевезення вантажу оформлюється накладною єдиного зразку по формі, що наведена у додатку 1 до Правил.

Пунктом 8 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено правило по заповненню накладної.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

Положеннями параграфу 1 ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення визначено, що перевізник має право перевірити чи дотримані відправником правила перевезення і відповідає відправка даним вказаними відправником у накладній.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920 ЦК України).

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Параграфом 5 ст. 31 Угоди про міжнародне вантажне сполучення передбачено, що провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Відповідно до п. 7.1 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додаток 1 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення перевезення вантажу оформляється накладною єдиного зразка за формою, наведеною в додатку 1 до цих правил. Накладна оформлюється і пред`являється договірному перевізнику. Графи накладної заповнюються відправником і перевізником відповідно до приписів цих правил.

Згідно з п. 3.10.3 глави 11 додатку 3 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення вантаж у вагоні розміщують рівномірно по всій площі підлоги вагона висотою навантаження не менше ніж на 100 мм нижче дверного огородження.

Пунктом 4.3 глави 1 додатку 3 до Угоди про міжнародне вантажне сполучення передбачено, що загальний центр ваги вантажів повинен розташовуватися, як правило, на лінії перетину поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. У випадках, коли дана вимога не може бути виконана з об`єктивних причин (геометричні параметри вантажу, умови розміщення та кріплення), допускається зміщення центру ваги вантажів щодо поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. Допустима величина зміщення центру ваги в поздовжньому напрямку (відносно поперечної площині симетрії) при навантаженні вантажу і при перевірках на шляху прямування визначається відповідно до таблиці 9 в залежності від загальної маси вантажу у вагоні.

Відповідно до параграфу 3 ст. 19 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що особа, яка здійснює навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за всі наслідки незадовільного навантаження.

Згідно з параграфом 1 ст. 23 Угоди про міжнародне вантажне сполучення перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством.

Відповідно до параграфу 2 ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому ст. 31 Сплата провізних платежів і неустойок і ст. 32 Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу цієї Угоди, перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально.

Як вже зазначалося, на підставі Акту загальної форми № 553 від 19.08.2022 перевізником було встановлено, що у вагоні №95932356 виявлено різницю навантаження візків, тобто мала місце комерційна несправність, що загрожувала безпеці руху.

Відповідач заперечуючи проти позову стверджував, що:

- працівниками станції Дніпро-Головний прийнято до перевезення вагони без зауважень, що вважається дотриманням Правил навантаження;

- чинним законодавством не визначено що нерівномірне навантаження візків є обставиною, яка загрожує безпеці руху;

- комерційні несправності позивачем було виявлено через добу після початку руху, що дає підстави вважати, що нерівномірний розподіл вантажу всередині вагону міг статись саме в процесі руху під час здійснення маневрування складу;

- при зважуванні позивачем не встановлювалось положення центру ваги на кожну вісь та не враховано допущену Міжнародним стандартом ГОСТ 22235 різницю у навантаженні візків для 4-вісних вагонів у розмірі 10 тон;

- позивачем не доведено відповідними доказами, що під час спірного перевезення мали місце обставини, що загрожували безпеці руху;

- комерційний акт позивачем в порядку ст.29 СМГС не складався;

- порушені права відповідача щодо оскарження акта загальної форми через не повідомлення позивачем щодо факту його оформлення;

- позивачем не вчинено жодних дій, що могли б інформувати відповідача про наявність зазначеного акту та штрафів, зокрема, не створено накопичувальну картку із відповідними штрафами.

Положеннями пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Пунктами 1.2, 2.1 Правил комерційного огляду поїздів і вагонів, передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційного огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та відправляються зі станції, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають і відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні.

Отже, перевізник одразу міг не встановити таку комерційну несправність вагонів, а тому позивач здійснюючи комерційний огляд на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у відповідності до приписів Правил комерційного огляду поїздів і вагонів виявив відповідні порушення.

До того ж, відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Разом з цим, встановлена даною нормою відповідальність вантажовідправника за неправильність даних накладною не ставиться в залежність від факту прийняття перевізником товару за такою накладною.

Суд звертає увагу на те, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

За приписами вказаної норми, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, в тому числі для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Правила складання актів (стаття 129 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. № 334, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за №567/6855.

Згідно з п. 5 параграфа 3 ст. 16 Угоди про міжнародне вантажне сполучення відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявляє неправильність, неточність чи неповноту зазначених відправником у накладній відомостей і заяв і при цьому встановлює, що виникли обставини, які загрожують безпеці руху. Неустойка за пунктами 1, 2, 4, 5 цього параграфа стягується відповідно до приписів статті 31 "Сплата провізних платежів і неустойок" в п`ятикратному розмірі провізної плати, яка належить перевізнику, який виявив таке порушення.

Відповідно до параграфу 5 ст. 31 Угоди про міжнародне вантажне сполучення провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Неустойка по пунктам, зокрема, 5 даного параграфа стягується в п`ятикратному розмірі провізної плати за перевезення надлишку маси вантажу по залізниці, на якій було виявлено надлишок.

Отже, відповідна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якими чітко визначено розмір штрафу.

Вище перелічені доводи і твердження відповідача щодо заперечень по суті спору, викладені у відзиві на позов, суд вважає помилковими і оцінює критично.

Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини про те, що пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод не можна тлумачити, як такий , що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент сторони (Рішення «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010).

Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що недотримання вимог, визначених Статутом залізниць, покладає на порушника відповідальність, яка передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць, а штраф, який передбачений цими пунктами, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Суд, перевіривши розрахунок заявленої позивачем до стягнення неустойки, який був розрахований з урахуванням провізної плати вагону №95932356, розмір якої відповідно до накладної №833913 складає 49725,00 грн., вважає арифметично правильним та обґрунтованим.

З огляду на вищевикладені обставини справи і приписи чинного законодавства суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 248 625,00 грн. неустойки, нарахованої позивачем через нерівномірне завантаження візків, є обґрунтованими, і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛНЗ АГРО ТРЕЙД (; вул.Першотравнева,1, кв.14, с.Лебедин, Шполянський район, Черкаська область, 20635) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (; вул.Єжи Ґедройця,5, м.Київ, 03680) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця (; пр.Дмитра Яворницького,108, м.Дніпро, 49038) - 248 625,00 грн (двісті сорок вісім тисяч шістсот двадцять п`ять грн) неустойки та 3 729,38 грн. (три тисячі сімсот двадцять дев`ять грн. 38 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.04.2023

Суддя К.І.Довгань