УХВАЛА

м. Київ

25.04.2023Справа № 910/6257/23

За заявою Т ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.І. ХОЛДИНГ"

про забезпечення позову

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.І. ХОЛДИНГ" (позивач),

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "А.Т. СМАРТ ТРЕЙДИНГ" (відповідач)

Суддя Гумега О.В.

Представники: без виклику

УСТАНОВИВ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.І. ХОЛДИНГ" (далі - ТОВ "К.І. ХОЛДИНГ", заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову № 4 від 24.04.2023 (до подання позовної заяви), відповідно до якої заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "А.Т. СМАРТ ТРЕЙДИНГ" (далі - ТОВ "А.Т. СМАРТ ТРЕЙДИНГ"), які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських установах або інших фінансово-кредитних установах в межах суми стягнення 9 052 688,00 грн (далі - заява).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 та 4 ст. 140 ГПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

За наслідками дослідження вимог заяви, наведеного заявником обґрунтування вимог та доданих ним до заяви доказів, судом не встановлено підстав, які б вказували на необхідність виклику заявника та/або витребування від нього додаткових пояснень або додаткових доказів.

Також, з наведеного у заяві обґрунтування та доданих до неї доказів не вбачається, що наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви.

Враховуючи наведене, заява розглядається за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 140 ГПК України, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення заявник зазначив таке.

17.01.2023 між ТОВ "К.І. ХОЛДИНГ" (далі по тексту - позивач) та ТОВ "А.Т. СМАРТ ТРЕЙДИНГ" (далі по тексту - відповідач) був укладений Договір купівлі-продажу № 1-17/01- 2023 (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 8.10 Договору сторони підписали Договір з використанням системи електронного документообігу "Вчасно". Договір є чинним.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, які передбачені Договором, поставити відповідачу сіль технічну, а відповідач зобов`язаний прийняти та сплатити за сіль технічну на умовах, які визначені Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору, кількість, одиниця виміру та загальна ціна товару, що поставляється за Договором, визначається у специфікації, згідно якої здійснюється поставка товару.

На виконання умов Договору між позивачем та відповідачем були підписані Специфікація №1 від 17.01.2023 року до Договору, на сіль технічну 1100 тон, ціна однієї тони складає 8 700,00 грн, в тому числі ПДВ, загальна ціна партії за специфікацією №1 - 9 570 000,00 грн, в тому числі ПДВ; Специфікація №3 від 17.01.2023 року до Договору, на сіль технічну 25 тон, ціна однієї тони складає 8 300,00 грн, в тому числі ПДВ, загальна ціна партії за специфікацією №3 - 207 500,00 грн, в тому числі ПДВ; Специфікація №4 від 14.03.2023 року до Договору, на сіль технічну 240 тон, ціна однієї тони складає 7 500,00 грн, в тому числі ПДВ, загальна ціна партії за специфікацією №4 - 1 800 000,00 грн, в тому числі ПДВ.

Відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних № 58 від 19.01.2023; № 60 від 20.01.2023; № 61 від 20.01.2023; № 62 від 23.01.2023; № 63 від 23.01.2023; № 65 від 25.С1.2023: № 66 від 25.01.2023; № 68 від 25.01.2023, позивачем на умовах Специфікації №1 до Договору було поставлено відповідачу 993,24 тони технічної солі загальною ціною 8 641 188,00 грн, в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної № 59 від 20.01.2023, позивачем на умовах Специфікації №3 до Договору було поставлено відповідачу 23,84 тони технічної солі загальною ціною 197 872,00 грн, в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до підписаної сторонами видаткової накладної № 139 від 14.03.2023 та коригуючої накладної №1 від 14.03.2023 до накладної № 139, позивачем на умовах Специфікації № 4 до Договору було поставлено відповідачу 228,2 тон технічної загальною ціною 1 711 500,00 грн, в тому числі ПДВ 20%.

Позивач зазначив, що відповідачем були підписані всі видаткові накладні без зауважень, а відтак позивачем виконані всі умови Договору та специфікацій до нього, поставлено на користь відповідача 1 245,28 тон технічної солі загальною ціною 10 550 560,00 грн, в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до п. 3.2. Договору відповідач зобов`язаний здійснити повний і остаточний розрахунок за поставлений товар протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту прийому передачі товару.

Позивач стверджує, що в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, відповідач лише частково оплатив за поставлений позивачем товар, а саме 1 497 872,00 грн, тоді як поставлений позивачем товар на суму 9 052 688,00 грн залишається не оплаченим відповідачем.

Враховуючи наведені обставини, позивач зазначив, що предметом позову, з яким він має намір звернутись до Господарського суду міста Києва, є вимога майнового характеру про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 9 052 688,00 грн.

Водночас, до подання позову позивач вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "А.Т. СМАРТ ТРЕЙДИНГ" (відповідачу), які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських установах або інших фінансово-кредитних установах в межах суми стягнення 9 052 688,00 грн.

Позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість за Договором.

Відповідач надав позивачу гарантійні листи, а саме: гарантійний лист № 2023-01-25 від 25.01.2023, яким відповідач гарантував здійснити оплату заборгованості за Договором до 28.02.2023 включно; гарантійний лист № 2023-03-29 від 29.03.2023, яким відповідач гарантував, що у повному обсязі оплатить борг за Договором у термін до 14.04.2023, однак при цьому пов`язує своєчасність виконання своїх зобов`язань перед позивачем із надходженням коштів від ПП "Сиплайнзахід" (один із контрагентів відповідача).

Проте, як стверджує позивач, відповідач свої зобов`язання за Договором та по гарантіям оплати згідно вищенаведених гарантійних листів, не виконав, будь-яких повідомлень щодо виконання спірного грошового зобов`язання позивачу не надав.

Також позивач зазначив, що відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки, акти звірки, в тому числі за допомогою програми електронного документообігу "Вчасно", не підписує, будь-яких повідомлень щодо узгодження порядку погашення існуючої заборгованості не пропонує.

Водночас позивач звернув увагу, що відповідач є постачальником паливно-мастильних матеріалів, будівельних, інших витратних матеріалів для будівництва, ремонту та експлуатації доріг, має ряд контрагентів, що підтверджує безпосередньо відповідач у своєму гарантійному листі № 2023-03-29 від 29.03.2023, а відтак відповідач здійснює активну господарську діяльність.

Те, що відповідач ігнорує неодноразові звернення позивача про сплату заборгованості за Договором, а надані гарантії оплати заборгованості - не виконує, на думку позивача, може свідчити про умисне ухиляння відповідача від виконання взятих на себе грошових зобов`язань за Договором, а також про те, що відповідач взагалі може не виконати перед позивачем грошові зобов`язання.

Така бездіяльність та протиправна поведінка відповідача негативно впливає на фінансовий стан позивача, оскільки сума простроченої заборгованості є значною.

Наявне навмисне ухилення відповідача від погашення простроченої заборгованості та подальше зволікання із забезпеченням дієвого захисту майнових інтересів позивача, на думку останнього, призведе до утворення безнадійної заборгованості, що, в свою чергу, спричинить стійку неплатоспроможність та значно підвищить ризики подальшого банкрутства позивача.

З огляду на наведене позивач зазначив, що існує обґрунтоване припущення, що відповідач буде ухилятись від виконання майбутнього рішення суду, що зробить неефективним судовий захист порушених прав позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду.

Розглянувши подану ТОВ "К.І. ХОЛДИНГ" заяву про забезпечення позову № 4 від 24.04.2023 та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності наявні докази, суд встановив таке.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України).

Водночас, Верховний Суд у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошує Європейський суд з прав людини у рішенні "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, що відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Судом відзначає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Судом встановлено, що позивач належним чином обґрунтував, у тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, причини свого звернення із заявою про забезпечення позову, а також те, що невжиття обраного ним заходу забезпечення позову спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судом також встановлено, що захід забезпечення позову, про застосування якого судом просить позивач, відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких позивач просить вжити відповідний захід забезпечення позову.

При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), за захистом якого позивач має намір звернутись до суду, та наслідків вжиття заходу забезпечення позову, про застосування якого просить позивач.

За таких обставин, враховуючи пов`язаність заходу забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття відповідного заходу забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ТОВ "К.І. ХОЛДИНГ" про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 136-140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.І. ХОЛДИНГ" про забезпечення позову № 4 від 24.04.2023 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "А.Т. СМАРТ ТРЕЙДИНГ" (Україна, 04053, місто Київ, пров. Бехтерівський, будинок 4-Б, офіс 31; ідентифікаційний код 38960764), які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських установах або інших фінансово-кредитних установах в межах суми стягнення 9 052 688,00 грн (дев`ять мільйонів п`ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят вісім гривень 00 коп.).

3. Дана ухвала Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі № 910/6257/23 є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 25.04.2023, та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

4. Строк пред`явлення даної ухвали Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі № 910/6257/23 до виконання становить три роки, тобто до 25.04.2026.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі № 910/6257/23 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.І. ХОЛДИНГ" (Україна, 01024, місто Київ, ВУЛИЦЯ КРУГЛОУНІВЕРСИТЕТСЬКА, будинок 3-5, офіс 68; ідентифікаційний код 39798444).

6. Боржником у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2023 у справі № 910/6257/23 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "А.Т. СМАРТ ТРЕЙДИНГ" (Україна, 04053, місто Київ, пров. Бехтерівський, будинок 4-Б, офіс 31; ідентифікаційний код 38960764).

7. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

8. Роз`яснити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "К.І. ХОЛДИНГ", що відповідно до ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 7, 8, 9, 10, 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Суддя Гумега Оксана Валеріївна