ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 Справа № 910/14877/22

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Дерій Ю.В.

розглянувши матеріали за позовною заявою ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_1)

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛТЕКС», (ідентифікаційний , вул. Молодіжна, 21/6, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800)

про стягнення 21937, 55 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 21 937, 55 грн штрафу та пені за порушення строку поставки товару за договором № 208/ВЗЗ-2022 від 16.05.2022, з яких: 12 851,19 грн - пеня 0,1% за порушення строку поставки з 31.08.2022 по 09.12.2022 (99 днів); 9 086, 36 грн - штраф за прострочення поставки понад 30 календарних днів з 31.08.2022 по 09.12.2022 (99 днів).

Позовна заява надійшла з Господарського суду міста Києва в порядку територіальної підсудності згідно з ухвалою від 09.01.2023.

Ухвалою від 03.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень - до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов від 20.03.2023, зокрема, зазначив, що:

- 19.11.2022 ТОВ «КОЛТЕКС» на електронну адресу позивача направило лист № 358 від 18.11.2022, у якому повідомило позивачу про затримку виконання з підстав введення режиму тотальної економії електроенергії, та просило відкласти поставку до 28.12.2022 року. На лист позивач не надав жодної відповіді;

- починаючи з 11.10.2022 за місцезнаходженням виробничих потужностей ТОВ «КОЛТЕКС» проводяться відключення електроенергії (погодинні та аварійні), що призводить до збоїв у роботі швейного обладнання через відсутність у електромережі потрібного навантаження та періодична зупинка швейного виробництва;

- відсутність напруги в електромережі або потужності в мережі менше 380 Вольт унеможливлює використання промислового швейного обладнання, а відповідно і виготовлення швейних виробів у відповідності до норм ДК 021:20-5 - Капелюхи та головні убори;

- на виконання статті 33 Кодексу цивільного захисту України та відповідно до Порядку проведення евакуації у разі загрози виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року № 841, при оголошенні сигналу «Увага! Повітряна тривога!» згідно з наказом по підприємству № 01/06/22 від 01.06.2022 «Про алгоритм дій під час повітряної тривоги» під час повітряної тривоги працівники підприємства ТОВ «КОЛТЕКС» змушені залишати свої робочі місця і перебувати в укриттях до завершення повітряної тривоги. Окрім тривалості повітряної тривоги певний час витрачається на повернення працівників на робоче місце з укриття, що розташоване не за адресою виробничих потужностей. Щоденні втрати робочого часу становлять від 2 до 7 годин;

- на думку відповідача, зазначене свідчить про настання істотних змін обставин при виконанні Договору № 208/ВЗЗ-2022 від 16.05.2022, що унеможливлює виконання істотних умов договору в частині термінів поставки товару та які можуть бути підставою для зменшення господарським судом Полтавської області пені та штрафу за порушення строків поставки товару.

У відповіді на відзив від 07.04.2023 позивач зазначив, що:

- Договір між сторонами укладено під час дії воєнного стану, а тому аргумент відповідача про те, що укладаючи Договір він не знав і не міг знати, що в подальшому можуть мати місце форс-мажорні обставини, пов`язані з широкомасштабною триваючою військовою агресією російської федерації проти України - є безпідставним та не заслуговує на увагу суду;

- відповідачем не доведено здатність форс-мажорних обставин впливати на реальну можливість виконання зобов`язань за Договором, тобто відсутні причино-наслідкові зв`язки між форс-мажорними обставинами у та неможливістю виконання Відповідачем зобов`язань за Договором; не надано доказів щодо відсутньої можливості виконати зобов`язання за Договором (докази наявності значної заборгованості у період воєнного стану, відомості щодо обмеженої роботи або припинення роботи виробничих приміщень в спірний період, тощо);

- відповідач мав можливість закупити генератори для безперебійного живлення чи підключитись мереж критичної інфраструктури з метою своєчасного забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України речовим майном, які безпосередньо здійснюють захист територіальної цілісності від збройної агресії російської федерації;

- відповідач в порядку статті 233 Господарського кодексу України також не позбавлений права звернутися до суду з відповідним клопотанням про зменшення суми штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КолТекс» (Учасник) 16.05.2022 укладено договір № 208/ВЗЗ-2022 про закупівлю товару (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Учасник зобов`язується поставити Замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в Додатку № 1 до Договору. Код ДК 021:2015:18440000-5 - Капелюхи та головні убори (п. 1.2. Договору).

Відповідно до Специфікації до Договору від 16.05.2022 № 208/ВЗЗ-2022 найменування товару (асортимент): шапка зимова вид 1 (далі - Товар).

Специфікацією та пунктом 3.1. Договору визначено, що кількість товару складає 1 260 штук на загальну суму 129 805,20 грн, в т. ч. ПДВ 20% - 21 634,20 грн.

Згідно з п. 5.1. розділу 5 Договору дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Замовника, сканкопія якої надсилається Замовником з його офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту Учасника , вказану у розділі 13 Договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити Замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки.

У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару.

У випадку корегування інформації, яка зазначена в заявці, Замовник має право здійснити таке корегування засобами зв`язку, з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається не дійсним.

Передача (приймання-здача) Товару здійснюється згідно заявок Замовника (п. 5.2. розділу 5 Договору).

Учасник зобов`язаний забезпечити поставку якісного Товару у строки, встановлені Договором (п. 6.3.1. Договору).

Усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 13 Договору). У будь-якому разі Замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а Учасник з моменту направлення Замовником відповідного листа (на електронну пошту Учасника, вказану у розділі 13 Договору; передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; поставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання Учасником) (п. 11.8. Договору).

За порушення строку поставки Товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, Учасник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого Товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів чи ненадання товарно-супровідних документів у термін, визначений у пункті 5.7. Договору, Замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання Договору (п. 7.3. Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 14.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а в частині оплати за поставлений Товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2022 (п. 10.1. Договору).

15.06.2022 уповноваженим представником відповідача Матюшенком А. В., який діяв на підставі довіреності № 10 від 06.06.2022 (а.с. 16), було наручно отримано заявку позивача від 09.06.2022 № 78/8/2-688 (а.с. 15) про необхідність поставки Товару у кількості 1 260 штук, дата поставки товару - до 31.08.2022.

У свою чергу, відповідачем 09.12.2022 поставлено товар - шапки зимові вид 1, в кількості 1260 штук на загальну суму 129 805,20 грн відповідно до видаткової накладної № К/21/12 від 09.12.2022 (а.с. 12).

15.11.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією від 15.11.2022 № 78/8/2-2177 щодо сплати пені за порушення строків поставки товару. Претензія була надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку, про що свідчить опис вкладення в цінний лист, накладна та чек АТ «Укрпошта» (а.с. 22), однак відповіді або грошових коштів позивач не отримав.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як з`ясовано судом, відповідно до заявки № 78/8/2-688 від 09.06.2022 товар мав бути поставлений до 31.08.2022, поряд з цим, товар на суму 129805,20 грн був поставлений 09.12.2022 відповідно до видаткової накладної № К/21/12 від 09.12.2022.

Таким чином відповідач в порушення умов Договору поставку товару здійснив несвоєчасно, чим прострочив виконання зобов`язання.

З урахуванням терміну необхідності поставки товару та фактичного виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару, судом з`ясовано, що відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язання на 99 днів (в період з 01.09.2022 до 08.12.2022).

Пунктом 7.3. Договору сторони узгодили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Позивачем за порушення відповідачем строку поставки товару за Договором нараховано 12 851,19 грн пені за період з 31.08.2022 до 09.12.2022.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з правилами української мови про вживання прийменника "до" для числових позначень, наприклад, до 31.08.2022, то 31.08.2022 є останнім днем виконання зобов`язання (прислівник включно писати не треба), тобто прийменник до виражає кінцеву календарну дату та за сферою використання закріплений за офіційним діловим стилем, тоді як прийменник по - за розмовним (вказані прийменники в українській мові є тотожними та відрізняються лише за сферою використання) (вказане знайшло своє застосування у судовій практиці, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 у справі № 927/490/18).

За таких обставин, позивач нарахував пеню починаючи з 31.08.2022 необґрунтовано, оскільки кредиторські вимоги про сплату боргу на той момент ще не настали, про строчка розпочалась 01.09.2022.

Крім того нарахування позивачем пені 09.12.2022 - у день фактичного виконання зобов`язання, не може включатися в період часу, за який здійснюється стягнення пені, оскільки зазначене суперечить нормам ЦК України, тому прострочення відповідача мало місце до 08.12.2022.

Отже, позивачем було вказано в розрахунку не вірно період, за який нараховувалась пеня, а саме включено день виконання зобов`язання та включено день поставки, однак, вірно визначено кількість днів прострочення (99 днів).

За таких обставин, позивач нарахував пеню за прострочення поставки товару, відповідно до п. 7.3. Договору, і суд, переривши розрахунок позивача, вважає його вірними щодо кількості днів прострочення, а вимоги про стягнення правомірними за період з 01.09.2022 по 08.12.2022 на суму 12 851,19 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 №904/5770/18, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

За змістом п. 7.3. Договору додатково за прострочення поставки товару понад 30 календарних днів Учаснику нараховується штраф у розмірі семи відсотків від вартості товару.

Посилаючись на вказаний пункт Договору позивач заявив до стягнення з відповідача 9 086, 36 штрафу (вартість Договору 129805,2 грн * 7%), розмір якого визнається судом обґрунтованим.

Розглядаючи позовні вимог в частині стягнення штрафу у розмірі семи відсотків від вартості товару судом враховується норма ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України згідно з якою розмір санкцій може бути встановлений у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд враховує положення статті 233 ГК України, згідно з якими, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач). Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2021 у справі № 916/878/20.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/101/19.

Посилання відповідачем на масований ракетний обстріл енергетичної інфраструктури України 10.10.2022 внаслідок якого виник значний дефіцит електричної потужності, що призвів до несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, відхиляються судом, оскільки зазначена обставина мала місце після настання строку виконання зобов`язань (31.08.2023), в той час як для підтримання енергосистеми графік погодинних відключень оператори систем розподілу ввели з 11.10.2023.

Відповідачем не надані докази про власний фінансовий стан, а також про те, що розмір неустойки є значним і створює надмірний тягар для відповідача.

Відповідачем також не надані відомості, які б свідчили про те, що виконання замовлення з простроченням мало місце саме внаслідок тривог.

Разом з тим, згідно з даними статистики повітряних тривог по Полтавській області, тривалість тривог за період з 16.06.2022 (наступний день після отримання заявки відповідачем) до 31.08.2022 (останній день виконання зобов`язання) склала 129 год. 8 хв., що становить 7,08 % часу доби (інформація взята з сайту https://alarmmap.online/district/14). Тривогу в області оголошували 178 разів за цей період часу. За період з 16.06.2022 по 31.08.2022 - 41, 57 % днів тривога мала місце менше ніж 30 хв.; 32,02 % днів менше однієї години; 24,27 % днів тривога тривала від однієї до двох годин; 1, 69 % днів тривога тривала більше двох і до трьох годин. Лише 24.08.2022 сумарно тривога тривала більше п`яти годин.

Одночасно суд враховує, що прострочення боржника мало місце 99 днів і було виконаним 09.12.2022, тому вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, зменшити розмір заявленої до стягнення пені та штрафу на 30% від правомірно заявленої суми до 8995,83 грн пені та 6360,45 грн штрафу відповідно.

На думку суду такий розмір стягуваної неустойки є адекватним засобом відповідальності за порушення відповідачем зобов`язання.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 15356,28 грн, з яких: 8995,83 грн пені; 6360,45 грн штрафу.

В стягненні 2725,91 грн штрафу та 3855,36 грн пені суд відмовляє у зв`язку із зменшенням заявлених до стягнення сум.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог, понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 2481,00 грн відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛТЕКС», (ідентифікаційний , вул. Молодіжна, 21/6, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800) на користь ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_1): 8995,83 грн пені; 6360,45 грн штрафу; 2481,00 грн судового збору.

3. В іншій частині вимог - в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2023.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І.І. Пушко