УХВАЛА

27 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 904/2470/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ."

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2023 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ."

до фізичної особи - підприємця Набоки Леонори Василівни

про розірвання договору,

та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця Набоки Леонори Василівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ."

про стягнення заборгованості у сумі 61 806,69 грн,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ." на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2023 (повний текст складено 23.03.2023) і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі № 904/2470/22, надіслана 14.04.2023 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ.", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Водночас колегія суддів звертає увагу скаржника, що, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це впливає на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.

Звертаючись із касаційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю "МІГ." посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у зв`язку із застосуванням норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Проте скаржник чітко не зазначає норми права, щодо застосування яких не враховано висновки Верховного Суду. Таким чином, у касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Також Верховний Суд звертає увагу скаржника, що посилання на постанову Вищого господарського суду України від 30.01.2014 у справі № 5023/5132/12 не є підставою касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ." оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не обґрунтовано передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) касаційного оскарження.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "МІГ." подало у серпні 2022 року, її предметом є одна вимога немайнового характеру про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 01.07.2021

Також, як установлено Верховним Судом, 03.10.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява фізичної особи - підприємця Набоки Леонори Василівни, у якій позивач за зустрічним позовом просить стягнути: 60 526,72 грн - заборгованість за договором оренди нежитлової будівлі (приміщення) від 01.07.2021; 379,74 грн - пені; 588,11 грн - інфляції грошових коштів; 312,12 грн - річних.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 установлено у розмірі 2 481,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі № 904/2470/22, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2023, у задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ." до фізичної особи - підприємця Набоки Леонори Василівни про визнання договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 01.07.2021 розірваним з 07.04.2022 відмовлено; зустрічні позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ." на користь фізичної особи - підприємця Набоки Леонори Василівни 60 526,72 грн - основного боргу, 374,22 грн - пені, 588,11 грн - інфляції грошових коштів, 312,12 грн - річних. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІГ." у касаційній скарзі просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2023 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі № 904/2470/22 та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного - відмовити.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, з урахуванням законодавчо встановленої мінімальної ставки судового збору за вимогу майнового характеру, заявник мав сплатити судовий збір у сумі 9 924,00 грн, а саме 2 481,00 грн х 2 х 200 %, де 2 481,00 грн - мінімальна ставка судового збору за вимогу майнового характеру / ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 2 - кількість позовних вимог, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак Товариство з обмеженою відповідальністю "МІГ." додало до касаційної скарги в якості сплати судового збору платіжну інструкцію від 12.04.2023 № 18700 на суму 4 962,00 грн. Таким чином, судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "МІГ." необхідно:

- подати нову редакцію касаційної скарги, у якій навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали);

- подати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме у розмірі недоплаченої суми - 4 962,00 грн, за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Крім того, згідно зі статтею 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ." як доказ надсилання копії цієї касаційної скарги відповідачу за первісним позовом додано копію поданої касаційної скарги, що не є належним доказом виконання вимог статті 291 Господарського процесуального кодексу України.

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, Товариству з обмеженою відповідальністю "МІГ." необхідно належним чином виконати вимоги статті 291 Господарського процесуального кодексу України і надати суду докази надсилання відповідачу за зустрічним позовом копії касаційної скарги в новій редакції листом з описом вкладення.

Керуючись статтями 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МІГ." на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2023 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі № 904/2470/22 залишити без руху до 22.05.2023, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай