УХВАЛА

про задоволення скарги

м. Київ

01.05.2023Справа № 910/268/23

За скаргоюФонду гарантування вкладів фізичних осіб
на діїстаршого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
у справі№910/268/23
за позовомФонду гарантування вкладів фізичних осіб
доОСОБА_1

простягнення 45 979 796 953,50 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:Костюков Д.І., Жегулін Ю.М., Присяжнюк Р.В.
від відповідача:Гаврилова О.Ю., Пушина Н.Л.
від ВДВС:Ковтун Н.А.

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 45 979 796 953,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення процедури ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» встановлено вчинення відповідачем як особою, яка мала вирішальний вплив на діяльність банку, дій, що призвели до нанесення збитків вкладникам та іншим кредиторам.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 задоволено заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та вжито заходи забезпечення позову.

14.04.2023 до Господарського суду міста Києва від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла скарга на дії старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 задоволено клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення пропущеного строку, поновлено позивачу строк для подання скарги на дії старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, призначено розгляд скарги на 26.04.2023.

В судовому засіданні 26.04.2023 судом оголошено перерву з розгляду скарги позивача на 01.05.2023.

Представники позивача в судових засіданнях надали пояснення стосовно поданої скарги на дії державного виконавця, просили задовольнити її повністю.

Представники відповідача у наданих поясненнях проти задоволення скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заперечували.

Державний виконавець Ковтун Н.А. брала участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, надала пояснення стосовно поданої скарги, проти задоволення такої скарги заперечувала.

Розглянувши скаргу по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Частиною 1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

10.03.2023 позивачем було пред`явлено до виконання ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у даній справі до Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в частині накладеного арешту на корпоративні права, що опосередковано належать відповідачу через FERREXPO AG.

Позивач вказує, що 27.03.2023 на його адресу надійшло повідомлення старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Наталії Андріївни від 22.03.2023 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

За змістом п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Вказане рішення державного виконавця мотивовано тим, що ухвала суду від 03.03.2023 не відповідала вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в ухвалі суду зазначено 6 боржників, в той час як, на думку державного виконавця, у виконавчому документі має бути зазначений один стягувач та один боржник.

Зокрема, державний виконавець посилається на приписи ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

За змістом ч. 5 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів чи проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька наказів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Тобто, як вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», так і ч. 5 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України стосуються саме виконання рішень суду, ухвалених за наслідками розгляду справи по суті.

В той же час, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, постановлені у відповідності до приписів ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не є рішеннями, ухваленими на користь позивача або проти відповідача, а відтак посилання державного виконавця на необхідність дотримання при складанні ухвал про забезпечення позову вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним.

Крім того, суд критично оцінює зазначення у повідомленні про повернення виконавчого документу про відсутність в резолютивній частині ухвали від 03.03.2023 накладення арешту саме на корпоративні права FERREXPO AG, оскільки пункт 2 її резолютивної частини чітко визначає, що арешт накладається на: частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»; на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»; на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ «БІЛАНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», які опосередковано належать Костянтину Жеваго через FERREXPO AG.

Тобто, в даному випадку пред`явлений до виконання стягувачем виконавчий документ (ухвала Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі №910/268/23) повністю відповідав вимогам, що містяться у ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак підстави для його повернення без прийняття до виконання у державного виконавця були відсутні.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

При цьому, будь-яких виключень або делегування регулювання даних правовідносин іншим нормам законодавства Конституція України не містить.

До того ж, наведені приписи ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не були використані в повній мірі права та дотримані обов`язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що призвело до незаконності винесеного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, по суті відмови у відкритті виконавчого провадження.

Відтак суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Наталії Андріївни щодо відмови у прийнятті до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі №910/268/23 є неправомірними та такими, що суперечать принципу обов`язковості виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати Горішньоплавнівський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про примусове виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі №910/268/23 в частині накладення арешту на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (); на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (Код ); на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ «БІЛАНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (Код ), які опосередковано належать Костянтину Жеваго через FERREXPO AG.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на дії старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Наталії Андріївни щодо відмови у прийнятті до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі №910/268/23.

3. Зобов`язати Горішньоплавнівський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про примусове виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 03.03.2023 у справі №910/268/23 в частині накладення арешту на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (); на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ «ЄРИСТІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (Код ); на частину корпоративних прав у розмірі 50,3% від статутного капіталу ТОВ «БІЛАНІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (Код ), які опосередковано належать Костянтину Жеваго через FERREXPO AG.

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 02.05.2023.

Суддя В.П. Босий