ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"18" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/63/23
Суддя Рога Н.В.
Секретар с/з Богомолова В.С.
Представники сторін:
Від позивача: Козаченко О.В.- на підставі довіреності від 06.02.2023р.;
Від відповідача: не з`явився.
Суть спору: Позивач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «АМАДЕУС МАРИН» про стягнення заборгованості у розмірі 50 586 грн 12 коп.
Ухвалою суду від 10.01.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 07.02.2023р. Ухвалою суду від 07.02.2023р. відкладено судове засідання на 02.03.2023р. Ухвалою суду від 02.03.2023р. відкладено судове засідання на 28.03.2023р. Ухвалою суду від 28.03.2023р. відкладено судове засідання на 18.04.2023р.
Позивач - АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Відповідач - ТОВ «АМАДЕУС МАРИН», не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.
07 лютого 2023р. відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 07.02.2023р., та продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.
Отже, ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» є належним чином повідомленим про розгляд даної справи Господарським судом Одеської області.
За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ч.9 ст.165 ГПК України.
Позивач у справі зазначає, що 30.06.2020р. ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» надало АТ «Укрзалізниця» заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №36554196/2020-0001.
Відповідно до п.3.4. Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами Перевізника ( далі - плата за користування власними вагонами Перевізника).
За умовами п. 8 Договору у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів їх номери.
При визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
У пункті 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2022р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2022р. за №567/6855, встановлено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема у разі затримки вагонів на станції призначення в очікування подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.
Позивач вказує, що на підставі Заявки (угоди) від 24.09.2021р. ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» та погодженої із власником під`їзної колії ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» і АТ «Українська залізниця», по станції Вінниця одержувачу ТОВ «АМЕДЕУС МАРИН» під навантаження було подано вагон №75127795, який в період з 03.02.2022р. по 11.02.2022р. знаходився на коліях станції (коліях загального користування) по причині закінчення граничного часу навантаження, що засвідчено актами загальної форми ГУ-23 №667 від 03.02.2022р. та №899 від 11.02.2022р., який надалі слідував по відправці №34423152 Вінниця-Одеса-Порт.
По станції Вінниця на під`їзну колію ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» подача вагонів проводиться відповідно до умов Договору» №288 про експлуатацію під`їзної колії при станції Вінниця регіональної філії «Південно-Західна залізниця», укладеного між ПАТ «Українська залізниця» та ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат 02.11.2018р.
Так, відповідно Договору №288 від 02.11.2018р. вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на 32, 38, 39 колії Тяжилівського парку станції Вінниця, подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії.
Позивач зазначає, що збір за користування на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ГУ-46 №26020127р у сумі 5 162 грн 40 коп. з ПДВ та збір за зберігання вагона на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №27020296 у сумі 170 грн 88 коп. з ПДВ не були сплачені відповідачем.
На виконання умов Договору №36554196/2020-0001 Замовнику ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» надано вагон №24359424, що засвідчено пам`ятками форми ГУ-45 №124 від 14.02.2022р. та №148 від 15.02.2022р.
Збір плати за користування вагонами по відомості користування форми ГУ-46 №15020100 у сумі 433 грн 92 коп. з ПДВ - не сплачений відповідачем.
Крім того, Замовнику ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» надано вагон №26267195, що засвідчено пам`ятками форми ГУ-45 №152 від 23.02.2022 та №187 від 24.02.2022р.
Збір плати за користування вагонами по відомості користування форми ГУ-46 №25020121 у сумі 473 грн 40 коп. з ПДВ також не сплачений відповідачем.
Власні вагони, що прибули на станцію Вінниця для ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» в період з 08.03.2022р. по 16.03.2022р., в очікуванні навантаження знаходились на коліях станції (коліях загального користування), що засвідчено актами загальної форми ГУ-23 №1407, 1579 на вагони №№77258648, 77213767, 75171090, 77213569, 77221620, 7758770, 77258713, 77238509, 77238517, 77238533, 77224681, 75011098, 77228260, 75058297, 75056093, 77258424, 77221646, які надалі слідували по відправкам №34686618, 34686626, Вінниця ПЗЗ-Еперешке Атрако МАВ.
Як зазначає позивач, ним нараховано збір за користування вагонами №№77258648, 77213767, 75171090, 77213569, 77221620, 7758770, 77258713, 77238509, 77238517, 77238533, 77224681, 75011098, 77228260, 75058297,75056093, 77258424, 77221646 на коліях загального користування форми ГУ-46 №24030138 в сумі 63 267 грн 20 коп. (без ПДВ), а з врахуванням 20% ПДВ у сумі 75 920 грн 64 коп.
Листом від 05.04.2022р. №ЦМ-13/693 Департаментом комерційної роботи повідомлено про затвердження рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022р. (протокол № Ц-54/42 Ком.т) Переліку виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні. Згідно цього Переліку здійснено перерахунок часу затримки порожніх вагонів (контейнерів), тобто із загального часу користування виключено час комендантської години.
Отже, збір за користування на коліях загального користування вагонами №№77258648, 77213767, 75171090, 77213569, 77221620, 7758770, 77258713, 77238509, 77238517, 77238533, 77224681, 75011098, 77228260, 75058297,75056093, 77258424, 77221646 на коліях загального користування форми ГУ-46 №24030138 становить 44 345 грн 52 коп. з ПДВ, який не було сплачено відповідачем.
Водночас, Замовником сплачено збір за зберігання вагонів на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №30060773 у сумі 1 212 грн 10 коп. (без ПДВ).
Таким чином, за даними позивача, за ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» рахується заборгованість по сплаті збору плати за користування вагонами за лютий та березень 2022р. у розмірі 50 586 грн 12 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь.
Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору 06.07.2022р. він направив на адресу відповідача претензію за №ДН-3-01-08/653, яку відповідачем було отримано 07.07.2022р., але відповіді отримано не було, суму заборгованості не погашено.
У якості нормативного обгрунтування позову АТ «Укрзалізниця» посилається на положення ст.ст. 15,16, 525,526, 530, 610,612, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України.
Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.
Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд встановив, що 30.06.2020р. ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» надало АТ «Укрзалізниця» заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №36554196/2020-0001.
Повідомленням про укладання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-36554196/2020-0001 від 30.06.2020, АТ «Укрзалізниця» (Перевізник) засвідчила прийняття від ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» (Замовник) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, із присвоєнням кодів: відправника/одержувача - 8416; платника 8210325 та відкрито особовий рахунок з ідентичним кодом.
Таким чином, 30.06.2020р. між АТ «Українська залізниця» (Перевізник) та ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» (Замовник) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-36554196/2020-0001, що знаходиться у публічному доступі.
Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою (п. 1.1 Договору).
Надання послуг за цим Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4 Договору).
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п. 1.5 Договору).
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 Договору (п. 1.10 Договору).
Відповідно до п. 2.1 Договору Замовник зобов`язаний, зокрема, сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.4); відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.5); у строки, встановлені розд.4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п 2.1.7).
Відповідно до п.2.3 Договору перевізник зобов`язаний, зокрема, приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (п. 2.3.2); складати документи, передбачені п. 1.3, 1.4 та розд. 4 Договору, щодо нарахування сум платежів (п. 2.3.5).
Згідно п.3.1 Договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.
З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2018р. між ПАТ «Українська залізниця» та ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» укладено Договір про експлуатацію під`їзної колії при станції Вінниця регіональної філії «Південно-Західна залізниця» №288, відповідно до п.1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику та є продовженням колії 13а станції Вінниця регіональної філії «Південно-Західна залізниця», і яка обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є маневровий світлофор М-10.
Розгорнута довжина під`їзної колії становить 6025,53 погонних метрів (п.2 Договору №288).
Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на 32, 38, 39 колії Тяжилівського парку станції Вінниця. Здавання вагонів проводиться на 32, 38, 39 коліях Тяжилівського парку станції Вінниця. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії (п.6 Договору 288).
Для під`їзної колії встановлюються такі терміни перебування на ній вагонів - 4,8 год (п.12 Договору №288).
Власник колії сплачує Залізниці плату: за подачу та забирання вагонів - згідно збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (далі - Тарифне керівництво № 1); за користування вагонами (контейнерами) - згідно Тарифного керівництва № 1 та Правил користування вагонами і контейнерами; за утримання ділянок землі у смузі відведення Залізниці: - немає; за маневрову роботу - згідно Тарифного керівництва № 1; інші збори і плати - згідно Тарифного керівництва № 1.
Збори і плати вносяться через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця» згідно окремо укладеного договору про надання послуг, з урахуванням діючих коефіцієнтів (п.16 Договору №288).
У разі простою на коліях станції не поданих на під`їзну колію з вини одержувача (відправника) порожніх та навантажених власних і орендованих вагонів, плата за користування цими вагонами стягується на підставі п.15 розділу 6 Правил користування вагонами контейнерами.
Згідно із ст.75 Статуту залізниць України власник колії надає можливість використання своєї під`їзної колії для потреб Залізниці (п.18 Договору №288).
Згідно п.21 Договору №288 цей Договір укладається терміном на 5 років з 02.11.2018р. по 02.11.2023р. включно.
Судом встановлено, що 24.09.2021р. ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» та погодженої із власником під`їзної колії ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат» і АТ «Українська залізниця» укладено заявку (угоду) на умовах Договору №288 від 02.11.2018р.
Відповідно до Заявки (угоди) від 24.09.2021р. ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» просив у період з 27.09.2021р. по 27.03.2022р. подавати вагони під навантаження насінням олійних культур, жмихів, олії рослинної на під`їзну колію ПАТ «Вінницький олійножировий комбінат».
Розрахунки за подачу - забирання вагонів, маневрову роботу, користування вагонами будуть проводитись власником вантажу у відповідності до умов вищезазначеного Договору №288 від 02.11.2018р.
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За приписами ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
У п. 2.1 Договору №36554196/2020-0001 встановлено, що Замовник зобов`язаний, зокрема, сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.4); відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.5); у строки, встановлені розд.4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу фор-ми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника - підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п 2.1.7);
За умовами п.2.3 Договору №36554196/2020-0001 Перевізник зобов`язаний, зокрема, приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника або у власних вагонах (контейнерах) Перевізника, надавати власні вагони (контейнери) Перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника згідно інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору та Збірнику тарифів (п. 2.3.2); складати документи, передбачені п. 1.3., 1.4. та розд.4 Договору, щодо нарахування сум платежів (п. 2.3.5).
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.3.1 Договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.
Порядок нарахування плати за зберігання вантажів залізницею визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. №644 (далі - Правила зберігання вантажів).
Пунктом 5 Правил зберігання вантажів визначено, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Відповідно до п. 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці з моменту затримки.
Згідно пунктом 9 Правил зберігання вантажів факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.
Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), а також за зберігання тварин (з голови) справляється в розмірі 5,9 грн за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.
У п.5 розділу V Збірника тарифів встановлено, що за затримку на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення власних та орендованих вагонів з вини одержувача, відправника або власника (орендаря) вагонів залізниці сплачується плата в розмірі 50 % ставок, зазначених у табл. 1.
Відповідно до п.3 розділу V Збірника тарифів при визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Згідно наказу Міністерства інфраструктури України №418 від 11.08.2021р. «Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги» для порожніх вагонів (421034) встановлено коефіцієнт підвищення тарифу 3,023.
Згідно п/п 5.1 п.5 розділу ІІ Збірника тарифів округлення зборів за роботи та послуги з перевезення вантажів округлюються до 0,1.
Відповідно до Додатку №1-2 до Договору ставка плати для критих вагонів становить 789 грн/доба.
У пункті 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855 зазначається, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, шо залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.
Крім того, з актів загальної форми ГУ-23 №667 від 03.02.2022р. та №899 від 11.02.2022р. вбачається, що по станції Вінниця ТОВ «АМАДЕУС МАРИН» під навантаження надано вагон №75127795, який в період з 03.02.2022р. по 11.02.2022р. знаходився на коліях станції (коліях загального користування) по причині закінчення граничного часу навантаження, у зв`язку з чим позивачем складено відомість користування за формою ГУ-46 №26020127р та накопичувальну картку форми ФДУ-92 №27020296.
Позивачем також надано до позову пам`ятки форми ГУ-45 №152 від 23.02.2022р. та №187 від 24.02.2022р., з яких вбачається, що відповідачу 23.02.2022р. о 13:00 було надано вагон №26267195 та забрано залізницею 24.02.2022р. о 01:20, у зв`язку з чим позивачем було складено відомість за формою ГУ-46 № 25020121.
Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем плати за користування вагонами №№ 77258648, 77213767, 75171090, 77213569, 77221620, 77258770, 77258713, 77238509, 77238517, 77238533, 77224681, 75011098, 77228260, 75058297, 75056093, 77258424, 77221646, 75127795, 24359424, 26267195.
Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог, встановив, що він є вірним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».
Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд
1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАДЕУС МАРИН» про стягнення заборгованості у розмірі 50 586 грн 12 коп. - задовольнити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2023 р.

Суддя Н.В. Рога