ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 Справа № 914/1237/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря судового засідання Клим О. Ю., розглянувши матеріали справи за позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго Львівської міської ради, м.Львів;

до відповідача: Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго, м.Львів;

про стягнення заборгованості. Ціна позову 371274,48грн.

За участю представників:

від позивача: Коцелко Юлія Володимирівна представник;

від відповідача: Галецький Василь Теодорович представник.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго Львівської міської ради до Акціонерного товариства ДТЕК Західенерго про стягнення заборгованості в сумі 371274,48грн. за відшкодування витрат на оплату земельного податку.

Ухвалою суду від 20.06.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 05.07.2022р. Ухвалою суду від 05.07.2022р. відкладено розгляд справи на 12.07.2022р. Ухвалою суду від 12.07.2022р. продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено розгляд справи на 06.09.2022 р. Ухвалами суду від 06.09.2022р., від 20.09.2022р., від 25.10.2022р. відкладено судові засідання до 22.11.2022р. з підстав зазначених в ухвалах. Ухвалою суду від 22.11.2022р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.12.2022р. В судових засіданнях 13.12.2022р., 24.01.2023р., 14.02.23р. оголошувались перерви до 07.03.2023р. Ухвалами суду від 07.03.2023р. та від 28.03.23р. розгляд справи відкладався до 18.04.2023р.

01.07.2022р. відповідачем подано відзив на позовну заяву за вх.№14004/22 від 01.07.2022р. з доданими до нього документами згідно додатків. До відзиву долучено опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 01.07.2022р. про скерування копії відзиву з додатками позивачу у справі.

06.09.2022р. позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив за вх.№18442/22 від 06.09.2022р. із доданими до нього документами згідно додатків та описом вкладення у цінний лист і фіскальним чеком від 06.09.2021р. про скерування копії відповіді на відзив з додатками відповідачу.

Позивач 17.01.2023р. через канцелярію суду подав додаткові пояснення за вх. № 1177/23.

Відповідач 23.01.2023р. подав суду заяву за вх. № 1573/23 про застосування позовної давності та заперечення на додаткові пояснення позивача за вх. № 1572/23.

Позивач в судовому засіданні 14.02.2023р. подав додаткові пояснення б/н від 13.02.2023р.

Через канцелярію суду позивач 06.03.2023р. подав клопотання за вх. № 5549/23 про долучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання 18.04.2023р. позивач явку повноважного представника забезпечив, який надав пояснення по справі та позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.

В судове засідання 18.04.2023р. представник відповідача явку забезпечив, заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві та запереченнях.

Позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.03.2018р. між Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» (Балансоутримувач) та АТ «ДТЕК «Західенерго» (Землекористувач) було укладено договір про Відшкодування витрат «Балансоутримувача», відповідно до умов якого Львівською міською радою надано Балансоутримувачу (ЛМКП «Львівтеплоенерго») в користування земельну ділянку площею 109,1297га на території Пустомитівського району (кадастровий номер :08:000:2985). На даній території розташовані об`єкти ВП «Бурштинська ТЕС» ПАТ «ДТЕК «Західенерго» за яким закріплена і знаходиться у фактичному користуванні земельна ділянка площею 5,2811 га. За дану земельну ділянку Землекористувач зобов`язується відшкодувати Балансоутримувачу витрати понесені ним за сплату земельного податку.

Як передбачено п. 2.3 Договору, «Землекористувач» сплачує на рахунок «Балансоутримувача» кошти в якості відшкодування понесених витрат на сплату земельного податку.

Крім того, згідно з п. 2.4. Договору, Землекористувач бере на себе обов`язок після отримання рахунку, відшкодувати витрати понесені Балансоутримувачем.

Однак, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезгаданих законодавчих актів, відповідач взяті на себе зобов`язання в повній мірі не виконав.

Так, згідно акту звірки взаємних розрахунків між сторонами, станом на 31.12.2021 року Відповідачем допущено загальну заборгованість на суму 371 274,48 грн.

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» неодноразово скеровувало на адресу відповідача претензії про необхідність сплати даної заборгованості. Проте, відповідач, на них належним чином не відреагував, заборгованості не погасив, що і стало підставою звернення до суду із позовом.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 371 274,48 грн. заборгованості за відшкодування витрат на оплату земельного податку за період з 31.01.2018р. по 31.12.2021р. та вартість судового збору оплаченого за подачу позовної заяви до суду.

У відзиві на позовну заяву за вх. № 14004/22 від 01.07.2022р. відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

По перше, як стверджує відповідач, вказаний Договір про відшкодування витрат «Балансоутримувача» від 19.03.2018 року зі сторони ПАТ «ДТЕК Західенерго» (АТ «ДТЕК Західенерго») підписаний не був, про що також свідчить додана до позовної заяви копія Договору про відшкодування витрат «Балансоутримувача» від 19.03.2018 року.

Відповідач зазначає, що в договорі вказана дата укладення договору « 19 березня 2018 року», та такий підписаний «в. о. директора Камінського Богдана Володимировича, що діє на підставі наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР № 301-к від 31.08.2018». Тобто, на момент складення договору ОСОБА_1 не міг його підписати зі сторони «Балансоутримувача» оскільки наказ Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР було видано пізніше.

Щодо зазначення в договорі сторони «Землекористувача», то вказано «АТ «ДТЕК Західенерго» в особі генерального директора Таращука О.С. ...» та проставлена печатка «АТ «ДТЕК Західенерго».

Відповідач вказує на те, що зміна організаційно-правової форми з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» відбулась 20 квітня 2018 року на річних Загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», про що зазначено в протоколі річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» № 1/2018 від 20 квітня 2018 року (копія протоколу додається). Це також стосується й печатки підприємства, яка теж не існувала станом на 19 березня 2018 року.

Більш того, директор ПАТ «ДТЕК Західенерго» Таращук О.С. знаходився у щорічній відпустці у період з 16 до 23 березня 2018 року відповідно до наказу № 15-к від 07.03.2018 року (копія якого додається).

Відповідно до вищезазначеного, на думку відповідача, договір не є укладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо суттєвих умов договору та не відбулось волевиявлення сторони - відповідача, а саме підписання вищезазначеного договору. На момент нібито укладення договору «19 березня 2018 року» знову ж таки, невірно вказано найменування «Землекористувача», осіб які його підписали та організаційно-правову форму підприємства Відповідача.

Щодо фактичного виконання договору відповідач зазначив, що ПАТ «ДТЕК Західенерго» (АТ «ДТЕК Західенерго») не вчиняло дії на виконання договору про відшкодування витрат «Балансоутримувача» від 19.03.2018 року, з огляду на наступні обставини.

Як вказує відповідач, у наданому до суду додатку до договору в якому зазначено: «Додаток до Договору № 32 від 21.02.2006р.» який затверджений 27.02.2018р. Директором ЛМКП «Львівтеплоенерго» С.П. Пакіж та проставлено підпис, який неможливо ідентифікувати зі сторони ВП «Львівенергоспецремонт» ПАТ «ДТЕК Західенерго». Більш того, відповідно до преамбули додатку він відноситься до Договору № 32 від 21.02.2006 року, а не договору про відшкодування витрат «Балансоутримувача» від 19.03.2018 року, тобто не може бути доказом у даній справі. У матеріалах справи відсутній розрахунок витрат ЛМКП «Львівтеплоенерго» по земельному податку за 2018 рік.

Відповідач зазначає, що акт № 178 від 28.02.2018 року на суму 1490,30 грн. також містить посилання на договір № 32 від 21.02.2006 року, а не на договір від 19.03.2018 року, тобто кошти були сплачені ПАТ «ДТЕК Західенерго (АТ «ДТЕК Західенерго») не на виконання спірного договору.

Відповідач звертає увагу, що кошти у розмірі 5216, 05 грн. були сплачені відповідно до рахунку № 1269 від 12.09.2018 року який не містить посилання на Договір від 19.03.2018.

Кошти у розмірі 2235, 42 грн. були сплачені відповідно до рахунку № 1708 від 31.12.2018 року який не містить посилання на Договір від 19.03.2018 року.

Підсумовуючи вищенаведене, відповідач вказує, що у період 2018 року ПАТ «ДТЕК Західенерго (АТ «ДТЕК Західенерго») були сплачені кошти у добровільному порядку за земельний податок позивачу, але ці кошти не сплачувались на виконання договору про відшкодування витрат «Балансоутримувача» від 19.03.2018 року, оскільки відповідний договір не було укладено.

Також у подальших періодах ПАТ «ДТЕК Західенерго» (АТ «ДТЕК Західенерго») не підписувало актів та не сплачувало кошти на виконання Договору від 19.03.2018р.

Додатково відповідач зазначає, що у розрахунках суми втрат земельного податку за період 2019-2021 років до Договору від 19.03.2018 року вказана адреса вул. Пластова 125, однак, на той час згідно з свідоцтвом про право власності № ЛР1601 від 30.10.2012 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36586594 від 06.12.2012р., будівлі які належать ПАТ «ДТЕК Західенерго» (АТ «ДТЕК Західенерго») на праві власності розташовані за адресою: м. Львів, вул. Пластова 123.

Відповідач у відзиві звертає увагу на пропуск позивачем строку позовної давності щодо частини позовних вимог, а саме на ту обставину, що позов подано до суду 14.06.2022 року тобто Позивач має право на стягнення заборгованості лише за період з 14.06.2019 року.

Як на підставу необґрунованості позовних вимог в частині стягнення витрат за грудень 2021року відповідач посилається на ухвалу Львівської міської ради № 1757 від 31.11.2021 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області», відповідно до якої земельна ділянка загальною площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985), що розташована на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області за зверненням Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" була поділена на дві земельні ділянки: площею 104,1815 га (кадастровий номер :08:000:0040), яка залишилась у постійному користуванні Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" та площею 4,9482 га (кадастровий номер :08:000:0039).

Як стверджує відповідач, з 30.11.2021 року на підставі вищевикладеної ухвали Львівської міської ради, позивач не мав правових підстав декларувати земельний податок за грудень 2021 року щодо відповідної ділянки площею 4,9482 га.

На підставі вищенаведених обставин відповідач просить в задоволенні позовних вимог Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» відмовити повністю.

У відповіді на відзив за вх. № 18442/22 від 06.09.2022р. позивач заперечив проти аргументів відповідача, викладених у відзиві, щодо неукладення договору від 19.03.2018р. стверджуючи, що ЛМКІІ «Львівтеплоенерго» у вересні 2018 року було надано АТ «ДТЕК Західенерго» два примірники Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача без дати та з вільними полями для заповнення найменування та реквізитів Землекористувача. Відповідач повернув підприємству підписаний примірник договору з заповненими необхідними полями, підписом та вписаною датою 19.03.2018 року. З якою метою відповідач вказав таку дату, ЛМКІІ «Львівтеплоенерго» невідомо, було це здійснено як описка чи умисел. Крім того, на договорі було проставлено печатку підприємства АТ «ДТЕК Західенерго».

На підтвердження вказаної позиції, позивач покликається на Постанову від 23.07.2019 № 918/780/18 Верховного Суду Касаційного господарського суду, в якій вказано, що підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на спірному договорі відтисків печаток позивача, як юридичної особи. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Дійшовши висновку про наявність на оскаржуваному договорі печатки товариства та враховуючи той факт, що позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що печатка товариства використовувалась проти волі позивача.

З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що твердження відповідача про те, що договір не підписано, не відповідає дійсності. ЛМКП «Львівтеплоенерго» не уповноважене перевіряти достовірність підпису (в договорі вказано ОСОБА_2 що було прийнято позивачем як підпис уповноваженої особи), а наявність печатки підприємства фактично підтвердила підпис та волевиявлення керівника.

Позивач зазначає, що як вбачається з п.2.4 Договору землекористувач бере на себе обов`язок після отримання рахунку, відшкодовувати витрати понесені Балансоутримувачем, починаючи з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року. Пункт 3.2 Договору передбачає його автоматичну пролонгацію за відсутності заяв, скарг та пропозицій за місяць до його закінчення.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» виконало свої зобов`язання по Договору та оплатило земельний податок, що підтверджується платіжними дорученнями та податковими деклараціями.

Позивач звертає увагу на те, що 26.09.2018 року відповідачем було сплачені кошти у розмірі 5 216,05 грн. з призначенням платежу: відшкодування витрат по земельному податку з березня по вересень 2018 року (згідно з банківською випискою, яка додана до відповіді на відзив) та просить суд звернути увагу на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року № 338/180/17, де у пункті 49 зазначено, що з огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Стосовно твердження відповідача про відсутність у ЛМКП «Львівтеплоенерго» правових підстав декларувати земельний податок за грудень 2021 року щодо земельної ділянки площею 4,9482 га позивач зазначив, що податкова декларація з плати за землю формується та подається на початку року, що підтверджується квитанцією №2 від 18.02.2021 року. Крім того ухвала Львівської міської ради від 30.11.2021 року №1757 була передана до ЛМКП «Львівтеплоенерго» лише в кінці грудня 2021 року, та звертає увагу суду на те, що в ухвалі зобов`язано відповідача укласти Договір оренди даної земельної ділянки протягом 3 місяців з дати винесення ухвали, що не було зроблено на момент подачі позову до суду.

У додаткових поясненнях за вх. № 1177/23 від 17.01.2023р. позивач зазначив, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» до позовної заяви було долучено копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.04.2017 року, згідно з яким правокористувачем земельної ділянки за кадастровим номером :08:000:2985 є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» на підставі державного акту на постійне користування земельною ділянкою.

У заяві за вх. № 1573/23 від 23.01.2023р. про застосування позовної давності відповідач вказав, що вона подана додатково до відзиву та просить суд, у випадку прийняття рішення про необхідність задоволення позовних вимог, застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» з відшкодування земельного податку за період до 2018 року (у сумі вимоги 5278,98 грн), за період 2018 року (у сумі вимоги 248,38 грн) та по 14.06.2019 року за 2019 рік (у сумі вимоги 60 957,86 грн), а разом 66 485,22 грн.) у зв`язку з спливом строку позовної давності.

У запереченнях на додаткові пояснення за вх. № 1572/23 від 23.01.2023р. відповідач зазначив, що представником ЛМКП «Львівтеплоенерго» 17.01.2023 року подано додаткові пояснення у справі № 914/1237/22 та, на вимогу суду, копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.04.2017 року, згідно з яким позивач є правокористувачем земельної ділянки площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985), при цьому, як зауважує відповідач, твердження позивача, що копія цього Витягу була долучена до позовної заяви не є правдивим. Відповідач стверджує, що позивач надав витяг, на вимогу суду, лише 17.01.2023 року.

Відповідач звертає увагу, що вказаний документ суперечить, так званому, договору від 19.03.2018р. про відшкодування витрат «Балансоутримувача», згідно п. 1.1 якого земельна ділянка (кадастровий номер :08:000:2985) надана Львівською міською радою ЛМКП «Львівтеплоенерго» саме як Балансоутримувачу, а не правокористувачу, що вкотре доводить неправомірність укладення такого договору, який, на думку відповідача, не був підписаний з сторони відповідача та ніколи ним не виконувався.

Додатково відповідач зауважує, що керуючись ухвалою Львівської міської ради від 07.12.2017 року № 2678 про погодження поділу вказаної вище земельної ділянки на площу 104,1815 га для потреб позивача та площу 4,9482 га для потреб відповідача, ЛМКП «Львівтеплоенерго» 29.10.2018 року, в особі директора Камінського Б.В. підписало відмову від права користування земельною ділянкою площею 4,9482 га на користь АТ «ДТЕК Західенерго». А ухвалою Львівської міської ради № 1757 від 31.11.2021 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області» земельна ділянка загальною площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985), що розташована на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області за зверненням Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго була поділена на дві земельні ділянки: площею 104,1815 га (кадастровий номер :08:000:0040), яка залишилась у постійному користуванні Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" та площею 4,9482 га (кадастровий номер :08:000:0039).

З 30.11.2021 року на підставі вищевикладеної ухвали Львівської міської ради, Позивач не мав правових підстав декларувати земельний податок за грудень 2021 року щодо відповідної ділянки площею 4,9482 га.

При цьому, як стверджує відповідач, площа земельної ділянки, за яку позивач вимагає відшкодування земельного податку у розмірі 5,2811 га не відповідає дійсній площі земельної ділянки на якій розташовані об`єкти нерухомості відповідача та яка має становити 4,9482 га, тож позивач безпідставно вимагає відшкодування «витрат «балансоутримувача» зі сплати податку за земельну ділянку неіснуючої площі 5,2811 га та не надав розрахунків, що підтверджують ціну позову.

Відповідач вказує, що посилаючись на договір від 19.03.2018р. про відшкодування витрат «Балансоутримувача», як на підставу своїх позовних вимог, позивач безпідставно включив до суми заборгованості 5278,98 грн., які згідно розрахунку витрат з сплати земельного податку ЛМКП «Львівтеплоенерго» (доданий до позовної заяви) виникли до 01.01.2018 року, а тому не можуть жодним чином відноситися до договору, який нібито сторони уклали лише у 2018 році.

Додатково відповідач звертає увагу на ту обставину, що у матеріалах справи відсутні докази, що позивач поніс такі витрати з сплати земельного податку саме за відповідача, оскільки додані до позову податкові декларації, рахунки, односторонньо підписані акти надання послуг, не завірені банком платіжні доручення, не є доказами фактичного понесення позивачем витрат. Також вказані документи не містять ні посилання на договір, ні на розмір земельної ділянки, ні на кадастровий номер ділянки, ні на її правильну адресу, тому не можуть бути належними доказами понесених витрат.

Посилаючись на приписи ст. 224 ГК України відповідач стверджує про відсутність з його боку протиправної поведінки, або вини, що виключає відшкодування витрат (збитків) на користь позивача.

Додатково відповідач зазначає, що згідно із ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а відповідно до статей 269, 270 Податкового кодексу України платниками податку на землю є землекористувачі земельної ділянки, яка перебуває у їх користуванні. Також, і Верховний Суд у справі № 814/1005/16 (ЄДРСР 76271907) зазначив: податкове зобов`язання з плати за землю повинен сплачувати фактичний землекористувач. Більше того, слід відрізняти поняття справляння податку з платника податку від його фактичного перерахування належному отримувачу, яке може здійснюватися як платником податку так і його представником (законним чи уповноваженим), чи у випадках, передбачених Податковим кодексом України, - «податковим агентом». Тому податок, в тому числі земельний, є елементом податкових відносин та не підпадає під регулювання цивільного законодавства. За приписами Земельного кодексу України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання у користування. Земельним та податковим законодавством не передбачено такої правової конструкції за якою один користувач землею здійснює оплату/відшкодування іншому користувачу частини земельного податку. Такий механізм як відшкодування земельного податку законодавством не передбачений, а тому у позовних вимогах слід відмовити.

У додаткових поясненнях б/н від 13.02.2023р. позивач зазначив, що заяву ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 29.10.2018 року про відмову від права користування земельною ділянкою площею 4,9482 га на користь АТ «ДТЕК Західенерго» було зроблено на виконання вимог ухвали Львівської міської ради від 07.12.2017року щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985), що розташована на території села Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області на дві земельні ділянки: площею 104,1815 га та площею 4,9482 га. Як стверджує позивач, саме для виконання вимог даної ухвали ЛМКП «Львівтеплоенерго» було зроблено вказану заяву, для можливості підготовки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на дві частини. На переконання позивача, дана заява не може мати інших юридичних наслідків.

Додатково позивач зазначив, що ухвалою Львівської міської ради № 1757 від 31.11.2021 року було залишено в постійному користуванні Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» земельну ділянку площею 104,1815га, що на думку позивача підтверджує факт перебування у постійному користуванні ЛМКП «Львівтеплоенерго» земельної ділянки площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985).

Обставини, встановлені судом.

Предметом даного спору є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача за період з 01.01.18р. по 31.12.2021р. заборгованості в сумі 371274,48грн. з відшкодування понесених витрат на оплату земельного податку, яка виникла на підставі договору від 19.03.18р. б/н про відшкодування витрат Балансоутримувача.

Позивач зазначає, що 19 березня 2018 року Львівським міським комунальним підприємством Львівтеплоенерго та Акціонерним товариством ДТЕК Західенерго укладено договір б/н про відшкодування витрат Балансоутримувача, відповідно до п.1.1. якого Львівською міською радою надано Балансоутримувачу (ЛМКП «Львівтеплоенерго») в користування земельну ділянку площею 109,1297га на території Пустомитівського району (кадастровий номер :08:000:2985).

Пунктом 1.2 договору визначено, що на даній території розташовані об`єкти ВП «Бурштинська ТЕС» ПАТ «ДТЕК «Західенерго» за яким закріплена і знаходиться у фактичному користуванні земельна ділянка площею 5,2811 га. За дану земельну ділянку землекористувач зобов`язується відшкодувати Балансоутримувачу витрати понесені ним за сплату земельного податку. Відповідно до п. 2.1 Договору, Балансоутримувач бере на себе обов`язок сплачувати земельний податок за земельну ділянку. За умовами п. 2.2 Договору Балансоутримувач надає землекористувачу розрахунок земельного податку, який є невід`ємною частиною даного договору. Як передбачено п. 2.3 Договору, землекористувач сплачує на рахунок Балансоутримувача кошти в якості відшкодування понесених витрат на сплату земельного податку. Згідно із п. 2.4 Договору землекористувач бере на себе обов`язок після отримання рахунку, відшкодувати витрати понесені Балансоутримувачем, починаючи з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. Відповідно до п. 3.1 Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018року. За умовами п. 3.2 Договору, при відсутності заяв, скарг та пропозицій за місяць до закінчення строку його чинності, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Відповідач заперечує укладення та виконання ним договору від 19.03.18р. б/н про відшкодування витрат Балансоутримувача.

Як вбачається зі змісту даного договору б/н від 19.03.2018р., договір зі сторони відповідача складено Акціонерним товариством ДТЕК Західенерго.

Відповідно до протоколу річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» № 1/2018 від 20 квітня 2018 року (копія якого додана відповідачем) лише 20 квітня 2018 року було змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго». Відтак, станом на дату складення спірного договору юридична особа відповідача діяла як Публічне акціонерне товариство.

Договір від 19.03.18р. б/н про відшкодування витрат Балансоутримувача підписано Балансоутримувачем (ЛМКП «Львівтеплоенерго») - в.о. директора Камінським Богданом Володимировичем, що діє на підставі наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР № 301-К від 31.08.2018р. Зі сторони землекористувача (АТ «ДТЕК Західенерго») зазначено генеральний директор ОСОБА_2 , однак підпис посадової особи відсутній. Вказаний договір скріплено печатками обох сторін.

В абзаці першому договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача, вказано, що спірний договір складено та підписано від імені ЛМКП «Львітеплоенерго» в.о. директора Камінським Богданом Володимировичем, при цьому його повноваження підтверджуються наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР № 301-К від 31.08.2018р., який фактично прийнято пізніше, за вказану дату укладення договору- 19.03.2018р. Інші докази в підтвердження іншої дати підписання в.о. директора Камінським Богданом Володимировичем спірного договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача чи в підтвердження повноважень т.в.о. Камінського Б.В. на дату укладення договору відсутні.

Відповідно до наказу № 15-К від 07.03.2018р., виконання обов`язків генерального директора ПАТ «ДТЕК Західенерго» з 16 березня 2018 року до 23 березня 2018 року було покладено на ОСОБА_3 , у зв`язку зі щорічною відпусткою генерального директора ПАТ «ДТЕК Західенерго» Таращука О. С. Копія наказу долучена до матеріалів справи. З даних обставин вбачається, що станом на дату складення та підписання спірного договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача, у генерального директора відповідача Таращука О.С. були відсутні повноваження на укладення та підписання даного договору.

Відтак, враховуючи зміст договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача, наказу № 15-К від 07.03.2018р. судом встановлено, що станом на дату складення, підписання спірного договору, а саме 19.03.2018р. ні в. о. директора ЛМКП «Львівтеплоенерго» Камінський Богдан Володимирович, ні генеральний директор ПАТ «ДТЕК Західенерго» Таращук Олег Станіславович не були уповноважені на укладення, підписання правочинів від імені вказаних юридичних осіб. Окрім цього, спірний договір не підписаний зі сторони відповідача.

Непідписаний договір вважається неукладеним. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Щодо проставлення на спірному договорі печатки, належить зазначити, що зі сторони АТ «ДТЕК Західенерго» - відповідача проставлена печатка «АТ «ДТЕК Західенерго».

Відповідно до протоколу річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» № 1/2018 від 20 квітня 2018 року (копія якого додана відповідачем) лише 20 квітня 2018 року було змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго», а відтак і відбулася заміна печатки. Станом на дату складення протоколу № 1/2018 від 20 квітня 2018 року використовувалась печатка іншого зразка із зазначенням «Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» ідентифікаційний код 23269555» , що підтверджується відтиском даної печатки на Протоколі № 1/2018 від 20 квітня 2018 року .

Відтак, на спірному договорі від 19.03.2018р. міститься відтиск печатки нового зразка «Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго», зміна якої мала місце після 20.04.18р., та станом на дату укладення договору про відшкодування витрат Балансоутримувача не могла використовуватись відповідачем, що спростовує твердження позивача про укладення спірного договору 19.03.18р.

Дані обставини спростовують волевиявлення сторін, зокрема відповідача на укладення спірного договору.

Відповідно до п. 1.2 договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача на території земельної ділянки площею 109,1297га (кадастровий номер :08:000:2985) розташовані об`єкти ВП «Бурштинська ТЕС» ПАТ «ДТЕК «Західенерго» за яким закріплена і знаходиться у фактичному користуванні земельна ділянка площею 5,2811 га. За дану земельну ділянку землекористувач зобов`язується відшкодувати Балансоутримувачу витрати понесені ним за сплату земельного податку.

07.12.2017 року ухвалою Львівської міської ради № 2678 про погодження поділу земельної ділянки яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, на території с. Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області, погоджено поділ земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985), розташованої на території села Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області та долучено Львівському міському комунальному підприємству Львівтеплоенерго" виготовити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985), розташованої на території села Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області, на земельні ділянки площею 104,1815 га та площею 4,9482 га.

Заявою від 29.10.2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго», в особі директора Камінського Б.В., яке є користувачем земельної ділянки, розташованої на території Сороки-Львівські сільської ради Пустомитівського району Львівської області загальною площею 109,1297га кадастровий номер :08:000:2985 на підставі державного акта на право постійного користування землею за №178 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права виданого УКВ Львівської міської ради 10.04.17р. інд. номер 84688167 номер запису про інше речове право :19901426 р/№ об`єкта нерухомого майна :236, власником якої згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області 30.06.17р. є Львівська міська рада, керуючись ухвалою Львівської міської ради від 07.12.17р. № 2678 про погодження поділу земельної ділянки яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, на території с. Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області повідомляє про добровільну відмову від права користування частиною вказаної земельної ділянки площею 4,9482 га на користь АТ «ДТЕК Західенерго», у зв`язку з тим, що на цій земельній ділянці розташовані будівлі та споруди АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» згідно свідоцтва про право власності №ЛР-1601 виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 30 жовтня 2012 року, право власності на які зареєстровано Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 06.12.2012 року, номер витягу: 36586594, реєстраційний номер майна: 6821399.

Як вбачається із змісту заяви від 29.10.2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» власником земельної ділянки, розташованої на території Сороки-Львівські сільської ради Пустомитівського району Львівської області загальною площею 109,1297га кадастровий номер :08:000:2985 згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області 30.06.17р. була Львівська міська рада. Також, згідно до змісту даної заяви від 29.10.2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго», позивач відмовився від права користування частиною вказаної земельної ділянки площею 4,9482 га на користь АТ «ДТЕК Західенерго», у зв`язку з тим, що на цій земельній ділянці розташовані будівлі та споруди АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО».

29.08.19р. відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.08.19р. зареєстровано - земельну ділянку площею 104.1815 га, комунальної форми власності кадастровий номер :08:000:0040 за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Муроване.

Відтак, станом на дату від 29.10.2018 року, а також станом на 29.08.19р., оскільки позивач обгрунтовує позовні вимоги пролонгацією спірного договору до 2021р.та обов`язку відповідача на підставі даного договору, щодо відшкодування витрат понесених ним зі сплати земельного податку, ЛМКП «Львівтеплоенерго»- позивачу було відомо про дані обставини, однак не були враховані в період терміну дії договору, вказаного у спірному договорі .

В договорі б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача на території земельної ділянки площею 109,1297га (кадастровий номер :08:000:2985) не зазначено адреси земельної ділянки.

Позивач, обґрунтовуючи розмір витрат, які підлягають відшкодуванню долучив розрахунки позовних вимог, в яких зокрема зазначив, що в 2016 році розрахунок проводиться з 5,2811 га, за 2019 р.-2021р в розмірі 49482 га площі земельної ділянки що знаходиться за адресою вул.Пластова,125.

За заявлений період 2018 року розрахунок позовних вимог не долучено у доданому розрахунку наведені нарахування за 2016р..

Як вбачається із Свідоцтва про право власності від 30.10.2012р. та витягу про державну реєстрацію прав за ПАТ «ДТЕК Західенерго» зареєстровано приватне право власності на будівлі та споруди майнового комплексу загальною площею 5668,9кв.м. за адресою м.Львів вул.Пластова,123.

Дані обставини спростовують досягнення сторонами згоди щодо істотних умов спірного договору, зокрема щодо предмету договору, сторін, строків дії договору, розміру, площі та адреси земельної ділянки, розміру відшкодувань , які підлягають оплаті . Відтак, за даних обставин сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору , відтак такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

ЛМКІІ «Львівтеплоенерго» зазначає, що на виконання своїх зобов`язань за договором оплатило земельний податок, що підтверджується платіжними дорученнями за період з січня 2018 року по грудень 2021р. та податковими деклараціями позивача з плати за землю за 2018-2021 роки, копії яких долучено до матеріалів справи. Як вбачається із долучених документів, платіжні доручення не містять відмітки банку про зарахування сплачених коштів та не містять реквізитів, розміру, площі адреси, кадастрового номера земельної ділянки за якою здійснювались зазначені про оплату платежі. Відтак, з даних документів неможливо встановити за яку саме земельну ділянку здійснено оплати. За відсутності відміток про зарахування банком, дані документи не є належними доказами в підтвердження здійснення оплат.

Однак, як вбачається із змісту спірного договору ( п.2.4),на який покликається позивач землекористувач бере на себе обов`язок, відшкодувати понесені балансоутримувачем. Інших доказів понесених витрат позивачем не представлено.

Також, на підтвердження виконання позивачем зобов`язань за спірним договором, до позовної заяви долучено копії Акту наданих послуг № 453 від 31.03.2020р. про відшкодування земельного податку за 1 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; рахунку на оплату № 450 від 31.03.2020р. про відшкодування земельного податку за 1 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; акту надання послуг № 749 від 30.06.2020р. про відшкодування земельного податку за 2 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; рахунку на оплату № 731 від 30.06.2020р. про відшкодування земельного податку за 2 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; акту надання послуг № 1358 від 30.09.2020р. про відшкодування земельного податку за 3 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; рахунку на оплату № 1317 від 30.09.2020р. про відшкодування земельного податку за 3 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; акту надання послуг № 1737 від 31.12.2020р. про відшкодування земельного податку за 4 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; рахунку на оплату № 1682 від 31.12.2020р. про відшкодування земельного податку за 4 квартал 2020р. на суму 30478,93грн. з ПДВ; акту надання послуг № 148 від 31.01.2021р. про відшкодування земельного податку за січень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 171 від 28.02.2021р. про відшкодування земельного податку за лютий 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 356 від 31.03.2021р. про відшкодування земельного податку за березень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 470 від 30.04.2021р. про відшкодування земельного податку за квітень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 695 від 31.05.2021р. про відшкодування земельного податку за травень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 789 від 30.06.2021р. про відшкодування земельного податку за травень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 959 від 31.07.2021р. про відшкодування земельного податку за липень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 1297 від 31.08.2021р. про відшкодування земельного податку за серпень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 1485 від 30.09.2021р. про відшкодування земельного податку за вересень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 1637 від 31.10.2021р. про відшкодування земельного податку за жовтень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 1822 від 30.11.2021р. про відшкодування земельного податку за листопад 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ; акту надання послуг № 1948 від 31.12.2021р. про відшкодування земельного податку за грудень 2021р. на суму 10159,64грн. з ПДВ. Надіслання даних актів підтверджується наявними в матеріалах справи супровідними листами та повідомленнями про вручення поштових відправлень. Складення актів, умовами спірного договору не передбачено. Вказані акти не підписані відповідачем, заперечуються відповідачем підстави для їх складення, а тому дані документи не можуть бути належними доказами визнання відповідачем свого зобов`язання згідно договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача.

26.09.2018 року відповідачем було сплачені кошти у розмірі 5 216,05 грн. з призначенням платежу: відшкодування витрат по земельному податку з березень по вересень 2018 року, відповідно до банківської виписки АТ «АБ «Радабанк» від 19.05.2022р., яка долучена позивачем до відповіді на відзив. Однак, у даних документах відсутні покликання на спірний договір б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача.

Як встановлено судом, акт надання послуг № 1321 від 30.09.2018р. про відшкодування витрат по земельному податку з березня по вересень 2018 року на суму 5216,05грн з ПДВ та рахунок на оплату № 1269 від 12.09.2018р. про відшкодування витрат по земельному податку з березня по вересень 2018 року на суму 5216,05грн з ПДВ, на підставі яких було здійснено вказану оплату не містять покликання на договір б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача, відтак дані докази не підтверджують складення їх на виконання відповідачем спірного договору.

Долучена до матеріалів справи копія Додатку до Договору № 32 від 21.02.2006р. «Розрахунок суми витрат земельного податку, яка підлягає сплаті за 2018 рік по ПАТ ДТЕК 'Західенерго" "Львівенергоспецремонт" вул.Пластова,125, від 27.02.2018р., складена на підставі Договору № 32 від 21.02.2006р., та не є додатком до спірного договору б/н від 19.03.2018р. Акт надання послуг № 178 від 28.02.2018р. який підписано представниками сторін та скріплено печаткою відокремленого підрозділу «Львівенергоспецремонт» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», також містить посилання на договір № 32 від 21.02.2006р. та не підтверджує виконання договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача.

Відтак, проаналізувавши долучені документи в підтвердження виконання відповідачем договору від 19.03.2018р. дані документи не є належними доказами на підтвердження виконання умов саме договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача. Враховуючи не підписання відповідачем договору, відсутність повноважень представників обох сторін на час підписання договору, а також відсутні докази на виконання/схвалення даного договору про відшкодування витрат Балансоутримувача від 19.03.2018р., відсутні підстави для визнання спірного договору укладеним.

Ухвалою Львівської міської ради від 30.11.2021 року № 1757 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності Львівської міської ради, на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області» зокрема затверджено Львівському міському комунальному підприємству Львівтеплоенерго () технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 109,1297 га (кадастровий номер :08:000:2985) розташованої на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області на земельні ділянки: площею 104,1815 га (кадастровий номер :08:000:0040) та площею 4,9482 га (кадастровий номер :08:000:0039), залишено у постійному користуванні Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго земельну ділянку площею 104,1815 га (кадастровий номер :08:000:0040) на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області та надано товариству з обмеженою відповідальністю ДЕТК Західенерго () земельну ділянку площею 4,9482 га (кадастровий номер :08:000:0039) в оренду терміном на 5 років на території Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області для обслуговування будівель та споруд майнового комплексу (код КВЦПЗ 14.02 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів передачі електричної та теплової енергії) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Окрім цього, належить зазначити, що позивач просить стягнути на підставі договору від 19.03.18р. з відповідача витрати з відшкодування земельного податку за період з 01.01.2018року по 31.12.2021року, однак, як вбачається із умов договору від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача п. 2.4 вказаного договору визначено обов`язок відповідача відшкодувати витрати понесені Балансоутримувачем лише в період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р..

Умовами п 3.2 договору при відсутності заяв, скарг та пропозицій за місяць до закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені цим договором. Тому і при пролонгації даного договору (за умови його укладення) умови пункту 2.4 не змінюються. Доказів внесення змін , доповнень досягнення сторонами згоди з істотних умов договору щодо відшкодування витрат зі сплати земельного податку суду не надано.

Відтак, враховуючи вище викладене, подані докази в їх сукупності заявлені позовні вимоги про стягнення витрат з відшкодування земельного податку, які нараховані та заявлені на підставі договору від 19.03.2018р., який в силу встановлених обставин є неукладеним є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню із заявлених у позовній заяві підстав.

Правова позиція

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч.1 ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

У ст.203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 Цивільного процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки, щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

У постанові колегії суддів другої судової палати КЦС від 22.01.2020 у справі №674/461/16-ц зазначено, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

За приписами ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме із договору б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача, вказаний договір не підписано стороною відповідача.

Згідно із ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Зазначені у договорі б/н від 19.03.2018р. про відшкодування витрат Балансоутримувача представники обох сторін в. о. директора ЛМКП «Львівтеплоенерго» Камінський Богдан Володимирович, та генеральний директор Таращук О.С. станом на дату складення спірного договору, а саме 19.03.2018р. не були уповноважені на укладення, підписання правочинів від імені вказаних юридичних осіб.

Наявний на договорі 19.03.18р. відтиск печатки зі сторони відповідача, є відтиском печатки нового зразка, дана печатка станом на момент складення договору не використовувалась відповідачем, оскільки була змінена у зв`язку із зміною типу та найменування юридичної особи відповідача згідно протоколу річних Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» № 1/2018 від 20 квітня 2018 року.

Щодо покликань позивача на те, що ЛМКІІ «Львівтеплоенерго» у вересні 2018 року було надано АТ «ДТЕК Західенерго» два примірники Договору про відшкодування витрат Балансоутримувача без дати та з вільними полями для заповнення найменування та реквізитів Землекористувача, такі твердження не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на відсутність у матеріалах справи жодних доказів на підтвердження такого надіслання чи вручення примірників договору відповідачу у вказаний період та в договорі відсутня інша дата підписання цього договору зокрема стороною позивача.

Відсутність повноважень представників сторін на час укладення договору, зазначені суперечливі дані у самому договорі, щодо повноважень представника позивача на дату укладення договору, вказані реквізити щодо найменування, типу юридичної особи сторони відповідача, відтиск його печатки, не є достовірними та суперечать фактичним обставинам, які існували на час укладення спірного договору, тому не можуть бути визнані та прийняті, як такі що породжують правові наслідки.

Відповідно до ст.58-1 ГК України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

До матеріалів справи не долучено належних доказів в підтвердження визнання, виконання відповідачем спірного договору від 19.03.2018р., подані документи, які підписані та вчинені відповідачем не містять покликань на спірний договір, натомість у них є покликання на інший договір укладений у 2016р., тому такі документи не є належними доказами на підтвердження виконання умов саме договору б/н від 19.03.2018р. та схвалення даного договору .

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов спірного договору, зокрема, щодо визначення сторін договору, щодо терміну дії договору та дати його укладення та набрання чинності, щодо предмету договору, оскільки не зазначено розміру, фактичної площі земельної ділянки що перебувала у користуванні відповідача у заявлений позивачем період, не зазначено адреси земельної ділянки, розміру витрат що підлягають відшкодуванню, оплаті.

Укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Водночас, із наявних в матеріалах справи доказах, зокрема із змісту заяви від 29.10.2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго», зазначено, що власником земельної ділянки, розташованої на території Сороки-Львівські сільської ради Пустомитівського району Львівської області загальною площею 109,1297га кадастровий номер :08:000:2985 згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області 30.06.17р. є Львівська міська рада.

Також, згідно до змісту даної заяви від 29.10.2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго», позивач добровільно відмовився від права користування частиною вказаної земельної ділянки площею 4,9482 га на користь АТ «ДТЕК Західенерго», у зв`язку з тим, що на цій земельній ділянці розташовані будівлі та споруди АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО».

Відповідно до пункту «д» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить організація землеустрою.

Згідно із п.2 ч.2 ст. 79-1 ЗКУ формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 141 ЗКУ підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 142 ЗКУ припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що заява про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою є однією з підстав припинення такого права.

Відтак, враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, встановлені обставини, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, не підтверджені належними доказами, тому відсутні правові підстави для їх задоволення.

Позовна давність підлягає застосуванню, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. Щодо заяви відповідача вх.1573/23 від 23.01.23р. про застосування позовної давності, то позовна давність за даних обставин не підлягає застосуванню .

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, надані пояснення, суд дійшов висновку, що обставини які підлягають доказуванню, позивачем не доведені, позовні вимоги необґрунтовані та не підтверджені належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

Судовий збір та судові витрати покладаються на позивача, відповідно до вимог ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 27.04.2023р.

Суддя Іванчук С.В.