ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.05.2023 м. ХарківСправа № 922/1644/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши заяву

заявникаТовариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"
до боржникаФізичної особи-підприємця Миргорода Олександра Анатолійовича
про видачу судового наказу про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

25.04.2023 ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Миргорода О.А. заборгованість за договором про надання кредиту від 06.02.2022 №406422-КС-003 у розмірі 27.453,33 грн.

Вищезазначена заява подана з порушенням пункту 3 частини третьої статті 150 ГПК України. А саме: до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Суд зауважує, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших (письмових) документів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а заявник має обґрунтувати свої вимоги та надати до суду належні, в розумінні статті 76 ГПК України, докази, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Бізнес Позика" посилається на невиконання боржником ФОП Миргородом О.А. своїх зобов`язань за Договором про надання кредиту від 06.02.2022 №406422-КС-003 (надалі - Договір), укладеного шляхом обміну електронними повідомленнями, приймання (акцепту) умов, викладених в оферті (пропозиції) про укладення договору про надання кредиту, що підписані у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з частинами 3, 4 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

У відповідності до частини 6 статті 11 Закону України Про електронну комерцію, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України, ст. 36 ГПК України та ст. 79 КАС України (частина 13 статті 11 Закону України Про електронну комерцію).

Згідно зі стаеттю 12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вказує заявник Договір був укладений в електронному вигляді шляхом підписання боржником заявки одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України Про електронну комерцію. Проте, заявником не надано доказів на підтвердження укладення Договору саме з боржником ФОП Миргородом Олександром Анатолійовичем.

У заяві про видачу судового наказу заявник посилається на те, що ФОП Миргород О.А. через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшла до Особистого кабінету, з якого через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України Про електронну комерцію. Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор.

У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (пп. 3.1.2, 3.1.3 Правил).

ТОВ "Бізнес Позика" була направлена ФОП Миргороду О.А. пропозиція (оферта) укласти Договір шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора G-1963 на номер телефону НОМЕР_1 , який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Разом з тим, заявником не надано доказів у відповідності до частини 13 статті 11 Закону України Про електронну комерцію на підтвердження того, що вказаний Одноразовий ідентифікатор G-1963 дійсно був направлений через ІТС шляхом направлення електронного повідомлення (СМС-повідомлення) на номер телефону НОМЕР_1 .

Крім того, заявником не доведено, а матеріалами справи не підтверджується, що номер телефону НОМЕР_1 , на який начебто був направлений через ІТС Одноразовий ідентифікатор G-1963, належить боржнику ФОП Миргороду О.А. А отже, заявником не доведено укладення між ним та боржником електронного договору про надання кредиту.

На підтвердження перерахування коштів у розмірі 10.0000 грн на банківську карту № НОМЕР_2 заявником наданий чек від 06.02.2022 №490643172, втім з цього чеку не вбачається за можливе встановити, що банківська картка № НОМЕР_2 , на яку були перераховані грошові кошти, дійсно належить боржнику ФОП Миргороду О.А. Анкета клієнта, сформована і одноособово підписана представником ТОВ "Бізнес Позика" не може бути належним доказом, що підтверджує вказану обставину.

Суд звертає увагу заявника на те, що виходячи із загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

При зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу та при викладенні обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, останнім мають бути зазначені та надані належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази, на підтвердження заявлених ним вимог та обставини їх виникнення.

Однак, заявником не надано допустимих доказів, зокрема електронних та/або їх паперових копій, які б підтверджували укладення сторонами договору шляхом обміну електронними повідомленнями, підписання договору, анкети, оферти та акцепту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відправки боржнику коду, надання останнім номеру свого телефону заявнику та введення коду-ідентифікатору боржником.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відмовити заявнику у видачі судового наказу за поданою заявою на підставі пунктів 1, 3 частини першої статті 152 ГПК України.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 ГПК України).

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (частина друга статті 153 ГПК України).

Згідно з частиною другою статті 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Фізичної особи-підприємця Миргорода Олександра Анатолійовича про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту від 06.02.2022 №406422-КС-003 у розмірі 27.453,33 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 01.05.2023.

СуддяДобреля Н.С.