ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

25 квітня 2023 року м. Харків Справа № 913/709/15
Провадження №27/913/709/15
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Кепітал» від 19.01.2022 №19/01/2022-02 про заміну відповідача на правонаступника у справі
про стягнення 16 029 554 грн 12 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання-помічник судді Пата А.С.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув;
від третьої особи: представник не прибув;
від КП «ЛО «Фармація Північ»: Колісниченко А.С. адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 11.02.2022 серії АР №1084869 (у режимі відеоконференції).
С У Т Ь С П О Р У:
Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі ПАТ «Банк «Київська Русь») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» (далі КП «ЛО «Фармація») про стягнення грошових коштів у сумі 16 029 554 грн 12 коп., з яких: 9 303 995 грн 20 коп. сума заборгованості, яка підтверджена видатковими накладними за договором купівлі-продажу; 10 255 23 грн 61 коп. нарахування пені по кожній неоплаченій накладній за період з 07.03.2014 по 26.11.2014; 350 238 грн 07 коп. 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання, нараховані за період з 27.05.2014 по 27.08.2015; 5 349 797 грн 24 коп. інфляційне збільшення суми боргу, нараховане за період з 27.05.2014 по 31.07.2015.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника КП «Луганська обласна «Фармація Північ» господарський суд
Рішенням Господарського суду Луганської області від 16.11.2015 у справі №913/709/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.01.2016 апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Волкова О. Ю. на рішення Господарського суду Луганської області від 16.11.2015 у справі 913/709/15 задоволено частково; рішення Господарського суду Луганської області від 16.11.2015 у справі №913/709/15 частково скасовано; резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: «Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», м. Київ, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Волкова О. Ю. задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» (91055, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Науки, 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ) основний борг у розмірі 9 303 995 грн 20 коп., пеню в сумі 281 999 грн 88 коп., 3 % річних у розмірі 350 238 грн 07 коп. та інфляційні втрати в сумі 5 346 870 грн 52 коп. В іншій частині позову відмовити.»; стягнуто з Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» (91055, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Науки, 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 69 759 грн 38 коп. та за подання апеляційної скарги в сумі 76 735 грн 32 коп.

27.01.2016 зазначена постанова набрала законної сили та 09.02.2016 на її виконання Господарським судом Луганської області видані відповідні накази.

Ухвалою суду від 10.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Кепітал» про заміну позивача на його правонаступника задоволено; залучено до участі у господарській справі №913/709/15 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Кепітал» (вул. Павлівська, б.29, корпус Б, офіс блок 2, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 42500447), як правонаступника позивача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (вул. Хорива, 11-А, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код 24214088); замінено позивача у справі №913/709/15 - Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (вул. Хорива, 11-А, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код 24214088), на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Кепітал» (вул. Павлівська, б.29, корпус Б, офіс блок 2, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 42500447).

27.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Кепітал» (далі ТОВ «ФК «Алькор Кепітал») через канцелярію суду надійшла заява від 19.01.2022 №19/01/2022-02, у якій заявник просить замінити відповідача КП «ЛО «Фармація» на його правонаступника Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація Північ» (далі КП «ЛО «Фармація Північ») у судовій справі №913/709/15.

Ухвалою суду від 31.01.2022 відкрито провадження за заявою та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні 14.02.2022.

Ухвалою суду від 14.02.2022 розгляд заяви відкладений на 28.02.2022.

Через загрозу життю та здоров`ю відвідувачів та працівників суду судове засідання 28.02.2022 не відбулось.

Ухвалою суду від 26.12.2022 розгляд заяви призначений на 09.01.2023.

Ухвалою суду від 09.01.2023 відкладено розгляд заяви на 28.02.2023.

26.01.2023 на адресу електронної пошти суду від КП «ЛО «Фармація Північ» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи заперечень проти заяви від 19.01.2022 №19/01/2022-02 та клопотання про залишення заяви від 19.01.2022 №19/01/2022-02 без розгляду, які підписані кваліфікованим електронним підписом.

У клопотанні про залишення заяви від 19.01.2022 №19/01/2022-02 без розгляду КП «ЛО «Фармація Північ» зазначило, що відповідна заява не містить правильного найменування заявника та правильного його місцезнаходження, ідентифікаційні коди відповідача та особи, питання правонаступництва якої розглядається взагалі не вказані, та просило з посиланням на приписи ст.170 ГПК України повернути вказану заяву без розгляду.

Ухвалою суду від 28.02.2023 відкладено розгляд заяви на 29.03.2023.

Ухвалою суду від 29.03.2023 відкладено розгляд заяви на 25.04.2023.

Ухвалою суду від 31.03.2023 визнано заяву КП «ЛО «Фармація Північ» про відвід судді Косенко Т.В. від розгляду заяви ТОВ «ФК «Алькор Кепітал» від 19.01.2022 №19/01/2022-02 про заміну відповідача у справі №913/709/15 необґрунтованою; переданоматеріали справи №913/709/15 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 03.04.2023 у задоволенні заяви КП «ЛО «Фармація Північ» про відвід судді Косенко Т.В. від розгляду справи №913/709/15 (заяви про заміну відповідача його правонаступником) відмовлено; справу №913/709/15 повернуто раніше визначеному складу суду для розгляду.

Представники сторін та третьої особи у судове засідання 25.04.2023 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи. Представник КП «ЛО «Фармація Північ» брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розглянувши заяву ТОВ «ФК «Алькор Кепітал» про заміну відповідача на його правонаступника, суд зазначає наступне.

За приписами ст.52 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним.

У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Відтак, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.2.4 Статуту КП «ЛО «Фармація Північ», затвердженого розпорядженням голови обласної держадміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21.10.2020 №706 підприємство є правонаступником КП «ЛО «Фармація».

КП «ЛО «Фармація Північ» створено шляхом виділу з КП «ЛО «Фармація» (ідентифікаційний код 019754432) на підставі розпорядження керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 16.06.2015 №239 та відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», ст.109 Цивільного кодексу України (п.2.3 Статуту КП «ЛО «Фармація Північ»).

За загальним визначенням, правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної чи юридичної особи) переходять усі права та обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. Таке правонаступництво має місце у разі реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права та обов`язки. Сингулярне правонаступництво відбувається, зокрема, у разі виділу з юридичної особи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Виділ не є різновидом припинення або реорганізації юридичної особи, це один із способів створення юридичної особи. Основною відмінністю виділу є те, що в результаті виділу створюється нова юридична особа, яка наділяється певним майном існуючої юридичної особи. При цьому, попередня юридична особа не припиняється.

Наслідком виділу є перехід за розподільчим балансом до нової юридичної особи, що утворилася унаслідок виділу, частини майна, прав та обов`язків юридичної особи, з якої був здійснений виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, тобто має місце часткове правонаступництво.

На противагу реорганізації (коли припиняється юридична особа - сторона договору, а замість неї стороною договору в силу закону стає її правонаступник) у випадку виділу законом не передбачено збереження дії договору та переходу прав і обов`язків за договором до особи, яка створюється в результаті виділу. Такий підхід пояснюється тим, що особа - сторона договору, з якої виділено нову особу (осіб), продовжує існувати і не припиняється як юридична особа.

Норми Цивільного кодексу України, що регулюють процедуру виділу, не передбачають правонаступництва, проте перехід прав та обов`язків до новостворюваної особи (осіб) визначається розподільчим балансом, що є актом юридичної особи, з якої виділяється нова особа.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 у справі №291/1009/18.

Отже, виділ є різновидом створення юридичної особи, при цьому припинення юридичної особи, з якої виділяються інші юридичні особи не відбувається, вона передає лише частини майна, прав та обов`язків до новоствореної юридичній особі (особам), а новостворені юридичні особи є правонаступниками такої юридичної особи лише в частині прав та обов`язків, переданих їм за розподільчим балансом, в іншій частині права та зобов`язання залишаються за юридичною особою, з якої здійснено виділ.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.109 Цивільного кодексу України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.

Так, згідно правової позиції, що міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №913/614/16, стосовно зобов`язань, які не перейшли за розподільчим балансом до новоствореної юридичної особи, яка утворилася шляхом виділу, то виходячи зі змісту ч.3 ст.109 Цивільного кодексу України, саме у цій частині правонаступництво за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, не відбувається.

Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.09.2015 №370 затверджено розподільчий баланс КП «ЛО «Фармація Північ», зміни №1 до Статуту КП «ЛО «Фармація», та затверджено Статут КП «ЛО «Фармація Північ».

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 07.04.2016 №195 «Про внесення змін до розподільчого балансу КП «ЛО «Фармація»» були внесені зміни в розподільчий баланс КП «ЛО «Фармація» та викладено в новій редакції.

Згідно з розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 16.05.2016 №272 «Про внесення змін до розпоряджень голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.09.2015 №370 та від 07.04.2016 №195» були внесені зміни в розподільчий баланс КП «ЛО «Фармація» та викладено в новій редакції.

При цьому, відповідно до розподільчого балансу КП «ЛО «Фармація» щодо виділу з нього КП «ЛО «Фармація Північ», затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01.09.2015 №370 (в редакції розпорядження від 16.05.2016 №272) до КП «ЛО «Фармація Північ» передано лише частину прав та обов`язків.

Згідно розшифровки стрічки 1615 розподільчого балансу: «Поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи послуги, яка передається від балансу КП «ЛО «Фармація» до КП «ЛО «Фармація Північ», останньому кредиторська заборгованість за договором купівлі-продажу від 01.06.2010 №102 перед позивачем не передавалась.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ТОВ «Алькор Кепітал» доказів передачі КП «ЛО «Фармація» за розподільчим балансом заборгованості за договором купівлі-продажу від 01.06.2010 №102 КП «ЛО «Фармація Північ» не надано.

Таким чином, норми ст.109 Цивільного кодексу України не передбачають переходу в порядку правонаступництва зобов`язань, що не перейшли за розподільчим балансом до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу, а отже і відсутні будь-які підстави, передбачені законом для вступу КП «ЛО «Фармація Північ» у якості правонаступника КП «ЛО «Фармація» у справу №913/709/15.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженнями КП «ЛО «Фармація Північ», викладеними у запереченнях про те, що КП «ЛО «Фармація Північ» не є правонаступником відповідача у справі №913/709/15 згідно з відомостями розподільчого балансу за зобов`язаннями перед ПАТ «Банк «Київська Русь» за договором купівлі-продажу від 01.06.2010 №102 та згідно з рішенням Господарського суду Луганської області від 16.11.2015 у справі №913/709/15.

Відносно доводів КП «ЛО «Фармація Північ» про те, що відсутні підстави для здійснення правонаступництва, оскільки судовий процес та виконавче провадження на час розгляду цієї заяви відсутні, а строк пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився, суд зазначає наступне.

ТОВ «ФК «Алькор Кепітал», звертаючись із заявою про заміну відповідача на правонаступника, посилається на приписи ст.52 ГПК України, а саме, просить замінити відповідача у справі №913/709/15.

При цьому, під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст.334 ГПК України.

Варто зазначити, що ст.52 ГПК вміщена до розділу І «Загальні положення» глави 4 «Учасники судового процесу» цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість ст.334 ГПК України розташована в розділі V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень.

Таким чином, в даному випадку, судом досліджується саме питання можливості правонаступництва в конкретній справі на підставі ст.52 ГПК України. Тому зазначені у запереченнях доводи та посилання на постанови Верховного Суду не приймаються судом до уваги, оскільки вони не є подібними до спірних правовідносин.

Відносно клопотання КП «ЛО «Фармація Північ» про залишення заяви ТОВ «ФК «Алькор Кепітал» від 19.01.2022 №19/01/2022-02 про заміну відповідача правонаступником без розгляду суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява №35787/03, п.29, від 26.07.2007). «Надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп.50-51 та 69, та «Walchli v. France», №35787/03, п.29).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Отже, при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, що може призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 15.01.2020 у справі №145/1330/17 та від 30.09.2020 у справі №9901/144/20.

Суд, з метою уникнення надмірного формалізму, вважає, що вказані у клопотанні недоліки заяви від 19.01.2022 №19/01/2022-02 не є такими, які могли б вплинути на справедливе вирішення спору по суті.

Ураховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання КП «ЛО «Фармація Північ» про залишення заяви від 19.01.2022 №19/01/2022-02 без розгляду.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідно до встановлених обставин справи та положень законодавства КП «ЛО «Фармація Північ» не є правонаступником КП «ЛО «Фармація» у спірних правовідносинах, а тому відмовляє в задоволенні заяви від 19.01.2022 №19/01/2022-02 про заміну відповідача КП «ЛО «Фармація», на його правонаступника КП «ЛО «Фармація Північ» у судовій справі №913/709/15.

Керуючись ст.ст.52, 232 235, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ» про залишення заяви від 19.01.2022 №19/01/2022-02 без розгляду відмовити.

2. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Кепітал» від 19.01.2022 №19/01/2022-02 про заміну відповідача на правонаступника відмовити.

Ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення 25.04.2023 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 28.04.2023.

Суд доводить до відома учасників судового процесу, що вони можуть отримувати інформацію у справі, що розглядається за офіційною вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Тетяна КОСЕНКО