ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.04.2023м. ДніпроСправа № 904/3215/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" про ухвалення додаткового рішення від 03.04.2023 № б/н у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна", м. Київ
до Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро", м. Дніпро
про стягнення заборгованості в сумі 7 728 226 грн 18 коп. за договором про відступлення права вимоги від 24.12.2021 № 62
від позивача: не з`явився;
від відповідач: не з`явився.
Рішенням господарського суду від 30.03.2023 позов задоволено частково; стягнуто з Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" 4 222 350 грн 28 коп. основного боргу, 895 653 грн 66 коп. інфляційних втрат, 1 765 752 грн 18 коп. 48% річних, 337 788 грн 02 коп. штрафу, 115 923 грн 39 коп. витрат зі сплати судового збору; у решті позову відмовлено.

У судовому засіданні 30.03.2023 до судових дебатів представник позивача заявив про надання строку для подачі доказів на підтвердження розміру та понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим судом призначено розгляд заяви позивача у судовому засіданні на 18.04.2023 о 10:30 год.

03.04.2023 через систему "Електронний суд" позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення від 03.04.2023 № б/н, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 347 261 грн 76 коп., з яких: 58 400 грн 00 коп. - витрати на правову допомогу, що є фіксованою частиною винагороди, 288 861 грн 76 коп. - гонорар успіху. Надав докази в обґрунтування вимог.

18.04.2023 через систему "Електронний суд" відповідач подав до суду заперечення щодо заявлених позивачем до відшкодування судових витрат у формі витрат на професійну правничу допомогу за наслідками розгляду справи по суті у суді першої інстанції від 18.04.2023 № б/н, в якій просив відмовити у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення від 03.04.2023. В обґрунтування заперечень зазначив, що представником позивача не надано детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням затраченого адвокатом часу окремо по кожній складовій акту приймання-передачі виконаних робіт, що унеможливлює перевірку співмірності розміру та доведеності витрат на оплату послуг адвоката; представником позивача до поданої заяви не наданий акт, складений сторонами за результатами надання професійної правничої допомоги, у зв`язку із чим відсутня можливість пересвідчитись, що обсяг і вартість наданих послуг погоджено; позивач не поніс витрати на професійну правничу допомогу у формі "гонорару успіху" у розмірі 288 861 грн 76 коп., оскільки станом на 18.04.2023 рішення у даній справі не набрало законної сили; суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо встановить, що розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Того ж дня відповідач подав до суду заяву про проведення судового засідання 18.04.2023 без участі представника відповідача.

18.04.2023 через систему "Електронний суд" позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів від 18.04.2023 № б/н, відповідно до якого просив суд долучити до матеріалів справи акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.03.2023 № 01/-30/03. в обґрунтування поданого клопотання зазначив, що під час подання заяви 04.04.2023 про ухвалення додаткового рішення від 03.04.2023 № б/н копія вказаного акту не завантажилася через систему "Електронний суд", що було помічено лише 18.04.2023 під час підготовки до судового розгляду. Просив суд визнати поважною причину неподання цього доказу та врахувати його при вирішенні питання розподілу судових витрат.

У призначене судове засідання сторони явку повноважних представників не забезпечили. Позивач про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути заяву позивача без участі представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи останні повідомлені належним чином.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240, ч. 3 ст. 244 ГПК України, у зв`язку із неявкою сторін, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Так, статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване ст.131-2 Конституції України, ст.16 ГПК, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування витрат на правову допомогу як складової судових витрат (п.12 ч.3 ст.2, ст.123, ч.2 ст126 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд зазначає, що судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п. п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Наведеним спростовуються заперечення відповідача щодо неможливості перевірки співмірності розміру та доведеності витрат на оплату послуг адвоката через ненадання позивачем детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням затраченого адвокатом часу окремо по кожній складовій акту приймання-передачі виконаних робіт.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 викладено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі позивачем до матеріалів справи надано: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.12.2019 №01-02/12/19, копію додатку від 22.07.2022 № 13 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.12.2019 № 01-02/12/19; копію додатку від 22.07.2022 №14 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.12.2019 №01-02/12/19; копії рахунків на оплату від 29.08.2022 №02-29/08, від 30.03.2023 № 02-30/03, від 03.04.2023 № 01-03/04; копії платіжних доручень від 06.09.2022 №2903 на суму 50 000 грн 00 коп., від 31.03.2023 № 1268 на суму 8 400 грн 00 коп.; копію акту здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.03.2023 № 01-30/03; копію ордеру серії ВО №1040754 від 16.09.2022.

Так, 02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Есквайрс" (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 01-02/12/19(надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає доручення клієнта про надання йому професійної правничої (правової) допомоги в обсязі, порядку та на умовах, визначених цим договором та додатками до нього.

Згідно з п. 1.3. договору сторони погодили, що професійну (правничу) допомогу клієнту за цим договором надаватимуть адвокати адвокатського об`єднання та/або залучені адвокатським об`єднанням адвокати на договірних засадах.

Пунктом 4.1. договору визначено, що за надання професійної правничої (правової) допомоги клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар). Розмір такої винагороди адвокатського об`єднання та порядок її сплати встановлюється додатком до цього договору, який є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 4.4. договору клієнт оплачує винагороду (гонорар) адвокатському об`єднанню на підставі договору або виставленого адвокатським об`єднанням рахунку, якщо інше не передбачено додатком до цього договору, шляхом переказу визначеного розміру винагороди (гонорару) на поточний рахунок адвокатського об`єднання протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання рахунку. У випадку надання професійної правничої (правової) допомоги на умовах передоплати адвокатське об`єднання має право розпочати надання професійної правничої (допомоги) після отримання передоплати від клієнта.

Додатком від 22.07.2022 №15 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.12.2019 №01-02/12/19 визначений обсяг професійної правничої допомоги:

1.1. Представництво та захист інтересів клієнта як позивача у господарському суді першої інстанції під час судового розгляду справи про стягнення з Українсько-німецьким сільськогосподарським підприємством з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро (ідентифікаційний код 30421839) заборгованості за договором поставки №ПЛ-Ф-41 від 04.11.2020 (далі - договір поставки), що включатиме такий обсяг правової допомоги:

- аналіз документів та відомостей ТОВ "Лімагрейн Україна" щодо обставин виникнення заборгованості УНСП З II ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" та виникнення у клієнта права вимоги;

- підготовка правової позиції та проекту позовної заяви про стягнення заборгованості за договором поставки;

- збір та аналіз документів, які можуть бути письмовими доказами у справі;

- представництво інтересів клієнта під час розгляду судом першої інстанції позову ТОВ "Лімагрейн Україна" до УНСП ЗII ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" про стягнення заборгованості;

- консультування клієнта щодо доводів (обґрунтувань) відповідача, викладених у відзиві на позов, та доказів, наданих відповідачем для підтвердження своїх доводів та заперечень;

- підготовку процесуальних документів у вказаній справі, а саме: відповідей на відзиви відповідача, заяв, клопотань, а також заперечень проти заяв і клопотань інших учасників справи; опрацювання заперечення на відповідь на відзив відповідача; підготовка та подання додаткових пояснень у справі після ознайомлення з запереченнями на відповідь на відзив на позовну заяву; опрацювання додаткових пояснень відповідача;

- консультування клієнта з питань виконання вимог ухвал суду першої інстанції.

1.2. Представництво клієнта як позивача у господарському суді апеляційної інстанції у випадку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у справі за позовом про стягнення заборгованості за договором поставки, що включатиме такий обсяг правової допомоги:

- підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу, подання документів до суду;

- представництво інтересів клієнта під час розгляду судом апеляційної інстанції справи про стягнення заборгованості за договором поставки за апеляційною скаргою;

- підготовка усіх необхідних процесуальних документів на стадії апеляційного оскарження у вказаній справі;

- консультування клієнта з питань виконання вимог ухвал суду апеляційної інстанції.

1.3. Адвокатське об`єднання надає інші види правової допомоги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта у процедурі стягнення з УНСП З II ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" за договором поставки.

Додатком від 22.07.2022 №14 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.12.2019 №01-02/12/19 визначений розмір винагороди (гонорару) адвокатського об`єднання за надання професійної правничої (правової) допомоги, порядок та строки її оплати:

1. Винагорода (гонорар) адвокатського об`єднання:

1.1. Розмір винагороди (гонорару), яка сплачується Адвокатському об`єднанню за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг і зміст якої визначений у п. 1.1. додатку № 13 до договору (у межах до п`яти судових засідань) та відповідає дорученню клієнта, становить 50 000,00 грн без ПДВ;

1.6. Визначена у п. 1.1 цього додатку №14 фіксована винагорода (гонорар) підлягає сплаті на умовах 100% попередньої оплати за безготівковим розрахунком на рахунок Адвокатського об`єднання протягом 3 (трьох) днів з дати отримання рахунку на оплату.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведені у додатку від 22.07.2022 №13 та підтверджені сторонами в акті здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.03.2023 № 01-30/03, та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг не відповідає наявним в матеріалах справи доказам в частині кількості судових засідань, в яких брав участь адвокат позивача.

Так, відповідно до матеріалів справи, адвокат Ізвєков В.В. приймав участь у п`яти судових засіданнях (01.11.2022, 15.12.2022, 31.01.2023, 21.02.2023, 30.03.2023), в той час як у вказаному акті, зокрема, зафіксоване надання професійної правничої допомоги на суму 8400 грн 00 коп. за участь у судових засіданнях понад 5 (зазначена кількість понад 5 - 2 судових засідання за ціною 4 200 грн 00 коп. кожне).

Таким чином, в цій частині заявлені позивачем судові витрати не знайшли свого підтвердження, у зв`язку із чим заява позивача в частині покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 400 грн 00 коп. задоволенню не підлягає.

Решта наданих адвокатом послуг, наведених у додатку від 22.07.2022 №13, відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Господарський суд зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Як вже зазначалось, 12.05.2020 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)), та зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" ("Iatridis v. Greece", заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" ("Pakdemirli v. Turkey", заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

При цьому, суд не може погодитися із доводами позивача, що 288 861 грн 76 коп. гонорару успіху є співмірним розміром витрат на правничу допомогу. В кожній конкретній справі суд оцінює розмір таких витрат у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були вони фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи тощо. Суд не вбачає розумної потреби у таких витратах для цієї справи, не вважає, що вони відповідають критерію необхідності.

За вказаних обставин, господарський суд зазначає, що такі вимоги як стягнення гонорару успіху в розмірі 288 861 грн 76 коп. у зв`язку з прийняттям позитивного для позивача судового рішення у даній справі, не відповідають критерію розумності, так як не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування з огляду на обставини даної справи матиме надмірний характер, а отже, доходить висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача відшкодування гонорару успіху, який сплачує позивач на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору.

Таким чином, суд вважає доведеною та прийнятною фіксовану суму за надання адвокатом у справі професійної правничої допомоги у розмірі 50 000 грн 00 коп.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).

Керуючись ст. ст. 123, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Лімагрейн Україна" про ухвалення додаткового рішення від 03.04.2023 № б/н задовольнити частково.

Стягнути з Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" (49101, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 28-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 55, поверх 2, ) 50 000 грн 00 коп. (п`ятдесят тисяч грн 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті вимог заяви відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 01.05.2023

Суддя І.А. Рудь