Представники сторін у судове засідання не прибули.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
26.12.2022 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИНВУД-ПРОЕКТ» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС» (далі відповідач) про стягнення 1 777 180,86 грн та була передана 27.12.2022 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРДСЕРВІС" був укладений Договір № 1208/01 "про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги".
Позивачем було перераховану грошові кошти на рахунок відповідача, однак відповідачем свої вимоги за Договором № 1208/01 "про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги" виконані частково у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 1 777 180,86 грн з яких: 1 654 287,97 грн - сума основної заборгованості, 104 809,03 грн - інфляційне збільшення, 18 083,36 грн - пені.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.
06.04.2023 представником позивача було подано заяву про розмір судових витрат, відповідно до якої представник просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 578,56 грн.
12.04.2023 представником позивача в системі електронний суд було сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення.
Як вбачається із позовної, остання містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу складатимуть 10 000,00 грн., в подальшому, представником позивача у судовому засіданні 06.04.2023 заявлено, що докази понесення судових витрат будуть надані після закінчення судового засідання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
20.04.2023 від представника відповідача надійшли заперечення щодо заяви про розподіл судових витрат, останні обґрунтовані зокрема тим, 18.04.2023 з Єдиного державного реєстру судових рішень представнику ТОВ "КАРДСЕРВІС" стало відомо про те, що ухвалою від 13.04.2023 суд призначив до розгляду в судовому засіданні (яке має відбутись 20.04.23 о 13:50) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" про ухвалення додаткового рішення у справі.
Суд у описовій частині ухвали вказав, що 12.04.2023 представником позивача в системі електронний суд було сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення.
Разом з тим представнику відповідача стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, що ухвалою від 10.04.2023 заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" про ухвалення додаткового рішення (що стосувалась питання розподілу судових витрат) - була повернута заявнику без розгляду у зв`язку із невиконанням ним вимог Господарського процесуального кодексу України в частині обов`язку направлення копії поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу інших учасників справи.
Представник відповідача зазначає, що згідно з приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Представник відповідача вказує, що заява про ухвалення додаткового рішення (яка прийнята судом до розгляду і щодо якої призначено судове засідання) була сформована представником позивача в системі електронний суд лише 12.04.2023.
Таким чином представник відповідача вважає, що визначений Господарським процесуальним кодексом України п`ятиденний строк на подання заяви про ухвалення рішення щодо судових витрат (разом із документами, що їх підтверджують) є пропущеним, а відтак просить залишити без розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" від 12.04.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. Розгляд питання про ухвалення додаткового рішення просив проводити за відсутності представника відповідача.
21.04.2023 представником позивача в системі «Електронний суд» було сформовано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника позивача.
В судове засіданні 27.04.2023 представники сторін не прибули. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи без участі останніх.
В судовому засіданні 27.04.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИНВУД-ПРОЕКТ» про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.
Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.
Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
На підтвердження витрат у сумі 19 578,56 грн представник позивача надав копію акту наданих послуг від 06.04.2023 року, копію договору про надання правової допомоги, а також посадкові документи на поїзд.
Окрім того матеріали справи містять свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 1448 та копію довіреності виданої Кок Станіславу Анатолійовичу.
07.12.2022 між адвокатом Кок Станіславом Анатолійовичем, далі - Адвокат, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ", далі - Клієнт, з другої сторони, укладено договір про надання правової допомоги (далі Договір), за умовами якого Клієнт доручає Адвокату, а Адвокат зобов`язується надати Клієнту правову допомогу в питаннях представництва інтересів Клієнта у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРДСЕРВІС" про стягнення заборгованості за договором від 12.08.2018 № 1208/01 «про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги» з урахуванням інфляції та 3% річних, що включає в себе в тому числі, але не виключно:
підготовку позовної заяви, предметом якої є означене в п. 1.1. питання, та супроводження відкриття Господарським судом міста Києва провадження у справі за цим позовом;
підготовлення відповіді на відзив на позовну заяву, заперечень та пояснень, інших заяв та клопотань у разі доцільності;
участь у судових засіданнях у справі;
підготовка апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, необхідних пояснень.
Пунктами 5.1-5.3 Договору передбачено, що Гонорар - винагорода Адвоката за надання Клієнту правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором.
Розмір гонорару узгоджено Сторонами на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на дату укладення Договору, за одну годину послуг Адвоката. Мінімальна кількість годин округляється до однієї. Участь у одному судовому засіданні у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді, у разі необхідності проїзду з Дніпра до Києва, розраховується як чотири години.
Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт.
У відповідності до п. 5.5 Договору факт наданих правових послуг підтверджується Актом наданих послуг, який складається Адвокатом та надається на підпис Клієнту, який зобов`язаний розглянути та підписати Акт або надати обгрунтовані письмові заперечення не пізніше наступного робочого дня. У разі невиконання Клієнтом згаданих обов`язків, Акт, складений Адвокатом у односторонньому порядку, є підставою для розрахунків Сторін.
Згідно з акту наданих послуг адвокатом було надано клієнту наступні послуги:
- підготовка Відповіді ТОВ "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" вих. № 2702/2023/1 від "27" лютого 2023 року на відзив кількість годин - 1,00, вартість однієї години 1300,00 грн, загальна сума - 1 300,00 грн.
- Витрати на проїзд потягом з Дніпра до Києва та в зворотному шляху для участі у судових засіданнях 09.03.2023 року та 06.042023 року. Номери квитків (UID): 000B4514-B0FD-D4E7-0001, 000B4514-B6DD-D530-0001, 000B4529-F26E-EA20-0001, 000В4529-716Е-ЕА82-0001 загальна сума - 1378,56 грн.
Разом з тим, суд звертає увагу сторін на наступне.
Як було вказано вище позовна заява містила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
У той час 06.04.2023 представник позивача подав заяву про розмір судових витрат який складає 19 578,56 грн.
За приписами ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Оскільки розмір позовних вимог з якими звернувся позивач з даним позовом до суду складав 1 777 180,86 грн, а враховуючи, що відповідно до ч.4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом ухвалою від 28.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.
Враховуючи вищевикладене представник позивача, звертаючись до суду з даним позовом був обізнаний, що розгляд справи буде здійснюватись в порядку загального позовного провадження.
Передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку" є оціночним та залежить від конкретних обставин справи. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/7540/19.
Відтак враховуючи обставини даної справи, її складність, суд дійшов висновку про наявність підстав для включення до витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн, які були заявлені при поданні позовної заяви.
Враховуючи, що судом було позов задоволено частково витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. підлягають розподілу між сторонами у відповідності до ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.
Стосовно клопотання представника відповідача про залишення без розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" від 12.04.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у зв`язку з пропуском представником позивача п`ятиденного строку на подання заяви про ухвалення рішення щодо судових витрат (разом із документами, що їх підтверджують), суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закон України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Отже заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (3 роки), а відтак представником позивача не пропущено строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
Представник відповідача у своїх заперечення вказував, що останньому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, що ухвалою від 13.04.2023 суд призначив до розгляду в судовому засіданні (яке має відбутись 20.04.23 о 13:50) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" про ухвалення додаткового рішення у справі, поміж тим, останньому стало відомо, що ухвалою від 10.04.2023 заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" про ухвалення додаткового рішення (що стосувалась питання розподілу судових витрат) - була повернута заявнику без розгляду у зв`язку із невиконанням ним вимог Господарського процесуального кодексу України в частині обов`язку направлення копії поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу інших учасників справи, а відтак представник відповідача вважає, що позивачем строк встановлений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду) було пропущено та просить залишити вказану заяву без розгляду.
Суд звертає увагу представника відповідача, що в ухвалах з яких останньому стало відомо про призначення до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРИНВУД-ПРОЕКТ" про ухвалення додаткового рішення у справі, а також в ухвалі, якою було повернуто заявнику без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення, судом було зазначено, що 06.04.2023 через канцелярію суду (після закінчення судового засідання) представником позивача подано заяву про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 578,56 грн.
Отже позивачем у строк встановлений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду) було подано заяву про розмір судових витрат.
Разом з тим суд звертає увагу, що вищевказана заява була направлена в кабінет «Електронний суд» представнику відповідача Кабанову В.І., що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа 06.04.2023 о 15:05 год.
Суд наголошує, що з 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Відповідно до п. 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.
Як вбачається із заперечень долучених представником відповідача останні не містять клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/7334/21, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та [або] значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім [орієнтовним] розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.
За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 9992, 94 грн.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИНВУД-ПРОЕКТ» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
4. В іншій частині заяви представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИНВУД-ПРОЕКТ» про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.
Дата складення та підписання додаткового рішення 03.05.2023.
Суддя Владислав ДЕМИДОВ