ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/521/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу № 922/521/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Кобець Миколи Григоровича (ІПН НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» (, юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Зигіна, буд. 29, кімната 19, тел. , електронна пошта: tzk.law/)

про стягнення грошових коштів в сумі 367245,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кобець Микола Григорович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал», в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 367245,48 грн, а саме: грошову заборгованість за договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н в сумі 321600,00 грн та пеню в сумі 45645,48 грн, та просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг від 14.10.2022 б/н в частині внесення оплати за отримані послуги в розмірі та в строки, передбачені зазначеним договором.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2023 у справі № 922/521/23 позовну заяву ФОП Кобець М.Г. залишено без руху на підставі п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172, ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, з наданням заявнику строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження надсилання копії позовної заяви з додатками на юридичну адресу відповідача - ТОВ "Агрофірма "Труд.Земля.Капітал".

Ухвалою суду від 13.03.2023, після усунення позивачем недоліків позовної заяви в строк, встановлений судом, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у справі № 922/521/23, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та встановлено позивачу 5-денний строк для подання відповіді на відзив з дня отримання відзиву.

Позивач - ФОП Кобець М.Г. копію ухвали суду від 13.03.2023 про відкриття провадження у справі № 922/521/23 отримав 17.03.2023, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 550.

Відповідач - ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» своїм правом на захист не скористався, в установлений судом строк (який сплинув 06.04.2023) не подав відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, хоча про розгляд даної справи був належно повідомлений, оскільки копію ухвали суду від 13.03.2023 про відкриття провадження у справі № 922/521/23 отримав 21.03.2023, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 413.

Крім того, 29.03.2023 за вх. № 7718/23 від відповідача - ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» до суду через систему «Електронний Суд» надійшла заява про визначення (зміну) територіальної підсудності у справі № 922/521/23, в якій заявник просив передати справу № 922/521/23 за підсудністю до Господарського суду Полтавської області, тобто за місцезнаходженням відповідача - ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал», який знаходиться за адресою: 36014, м. Полтава, вул. Зигіна, буд. 29, на підставі ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.04.2023 у справі № 922/521/23 у задоволенні заяви відповідача про визначення (зміну) територіальної підсудності (вх. № 7718/23 від 29.03.2023) відмовлено на підставі ч. 1, 5 ст. 29 ГПК України у зв`язку з тим, що за умовами договору про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н, на підставі якого виникли спірні правовідносини між сторонами у даній справі, місцем виконання договору є земельна ділянка Замовника, що знаходиться в на території Красноградського району Харківської області, на яку розповсюджується територіальна юрисдикція (підсудність) Господарського суду Харківської області, а тому відсутні підстави для передачі справи № 922/521/23 за підсудністю до Господарського суду Полтавської області за місцезнаходженням відповідача.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копії в порядку ч. 3, 4 ст. 120, ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено на юридичні адреси позивача та відповідача рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, а також направлено представнику відповідача - адвокату Чубу С.В. в електронному вигляді до його Електронного кабінету в системі «Електронний Суд», що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи.

Таким чином, відповідач був належно повідомлений про розгляд даної справи та мав можливість висловити свою позицію щодо заявлених позивачем вимог, подавши відзив на позовну заяву, або звернутись до суду з іншими заявами чи клопотаннями з процесуальних питань.

Втім, станом на день винесення судом даного рішення від відповідача відзиву на позовну заяву або інших заяв чи клопотань з процедурних питань на адресу суду не надходило.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, зважаючи на вимоги ст. 248 ГПК України щодо строків розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідач належно повідомлений про розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком відповідача, з огляду на положення ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, якими передбачено право суду вирішити спір за наявними у справі матеріалами в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані позивачем до позовної заяви докази, суд встановив таке.

Як свідчать матеріали справи, 14.10.2022 між ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» (Замовником) та ФОП Кобець М.Г. (Виконавцем) укладено договір про надання послуг б/н (далі по тексту - Договір), згідно з умовами якого в порядку та на умовах, встановлених цим Договором, Виконавець зобов`язаний за завданням Замовника надати останньому послуги з обробки земельної ділянки - збирання соняшника (далі по тексту - Послуги), а Замовник зобов`язаний прийняти фактично надані Виконавцем Послуги та сплатити їх вартість на умовах, визначених даним Договором.

Пунктом 1.2 Договору сторони визначили місце виконання цього договору, а саме: Виконавець надає Послуги на земельній ділянці Замовника площею 1100 га (орієнтовно), яка знаходиться в Красноградському районі Харківської області.

Відповідно до п. 2.4 Договору, з метою підтвердження факту надання Послуг, Сторони за підсумками кожного календарного тижня складають та підписують Акт приймання-передачі наданих послуг. Виконавець протягом 1 календарного дня з моменту закінчення надання послуг складає та підписує 2 примірника Акту приймання-передачі наданих послуг та надає їх на підпис Замовнику. Замовник зобов`язаний протягом 1 календарного дня з моменту отримання підписати надані Виконавцем Акти приймання-передачі наданих послуг та у цей же термін повернути 1 примірник підписаного обома сторонами Акту Виконавцю.

Підписання Замовником Акту приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням відсутності претензій з його боку стосовно якості та кількості наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків (п. 2.5 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість послуг за 1 га обробленої землі становить 1200,00 грн, ПДВ не передбачений. Загальна вартість послуг за цим Договором визначається як сума всіх Актів приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.3 Договору сторони погодили наступний порядок розрахунків за цим Договором: 100% вартості наданих Виконавцем послуг сплачується Замовником у безготівковій формі на рахунок Виконавця протягом 3 банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. У вартість Послуг включаються витрати Виконавця на використання та обслуговування техніки, на оплату праці працівників Виконавця, що здійснюють надання Послуг, та всі інші витрати Виконавця, необхідні для належного надання Послуг, окрім прямо вказаних у п. 3.4.6 цього Договору.

Зобов`язання за розрахунками між Замовником та Виконавцем вважаються виконаними з моменту зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця (п 4.4 Договору).

Відповідно до п. 7.1, 7.2 Договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

Позивач - ФОП Кобець М.Г. (Виконавець) протягом дії Договору надав відповідачу - ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» (Замовнику) Послуги за цим Договором на загальну суму 471600,00 грн, що підтверджується наданим до позовної заяви Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.11.2022, з якого вбачається, що Виконавцем були проведені роботи (надані послуги) - збирання соняшника - 393 га загальною вартістю 471600,00 грн. ПДВ не передбачено. Сторони претензій одна до одної не мають. Вказаний Акт підписаний обома сторонами та засвідчений печатками сторін.

Відповідач - ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» неналежним чином виконав свої зобов`язання за Договором, оплатив послуги, отримані від позивача згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.11.2022, лише частково в загальній сумі 150000,00 грн, а саме сплатив: 23.12.2022 - 100000,00 грн та 20.01.2023 - 50000,00 грн, що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви банківською випискою з рахунку позивача - ФОП Кобець М.Г. за період з 01.10.2022 по 02.02.2023, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість з оплати отриманих послуг за договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н в сумі 321600,00 грн. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н в сумі 321600,00 грн та пені в сумі 45645,48 грн, нарахованої на підставі п. 5.4 зазначеного договору.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Правовідносини щодо надання послуг регулюються положеннями Глави 63 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 901 ЦК України, положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Тобто, за договором про надання послуг виконавець зобов`язується виконати певні дії або здійснити певну діяльність, які, як правило, не мають матеріального результату (наприклад, послуги зв`язку, освітні послуги, спортивно-оздоровчі та ін.). Деякі послуги можуть мати матеріальний результат, як, наприклад, медичні послуги із надання стоматологічної допомоги (пломбування хворого зуба, встановлення коронки). Проте всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, адже при наданні послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Отже, предметом договору про надання послуг є виконання певних дій або здійснення певної діяльності, які не мають матеріального результату.

При цьому, зі змісту ч. 2 ст. 901 ЦК України вбачається, що положення Глави 63 ЦК України поширюються на всю низку договорів, предметом яких є надання послуги, яка споживається, в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, які як передбачені в Цивільному кодексі України поза межами глави (перевезення, страхування, транспортне експедирування, зберігання, доручення, комісія, управління майном та ін.), так і не передбачені кодексом, а містяться в інших нормативно-правових актах - Законі України "Про аудиторську діяльність", Законі України "Про зв`язок" тощо. Окрім цього, положення цієї глави поширюються на інші види договорів, які не передбачені законодавством взагалі, але мають своїм предметом надання послуг.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 ЦК України).

Зважаючи на викладене, проаналізувавши правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем на підставі договору про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н, дослідивши текст зазначеного договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є змішаним договором, який поєднує в собі договір підряду та договір про надання послуг, а предметом за цим договором є надання послуг (виконання робіт) Виконавцем за завданням Замовника щодо обробки земельної ділянки, а саме: збирання соняшника на земельній ділянці Замовника. Сторони досягли всіх суттєвих умов договору, тому зазначений договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ФОП Кобець М.Г. (Виконавець) виконав належним чином свої зобов`язання за укладеним між сторонами договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н, протягом дії Договору надав відповідачу - ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» (Замовнику) Послуги на загальну суму 471600,00 грн.

Факт надання послуг за Договором підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.11.2022, який підписаний відповідачем без заперечень та зауважень.

Згідно з умовами п. 4.3 Договору, Замовник має сплатити 100% вартості наданих Виконавцем послуг протягом 3 банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг.

Отже, враховуючи, що Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) підписаний 12.11.2022 (в суботу), відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги у повному обсязі протягом 3 банківських днів з моменту підписання зазначеного Акту, тобто до 16.11.2022 включно.

Втім, відповідач - ТОВ «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» не виконав належним чином свої зобов`язання за Договором в частині внесення оплати за отримані послуги в розмірі та в строк, які визначені п. 4.3 Договору, вже після спливу зазначеного строку частково оплатив виконані позивачем послуги (виконані роботи) на суму 150000,00 грн, а саме сплатив: 23.12.2022 - 100000,00 грн та 20.01.2023 - 50000,00 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача - ФОП Кобець М.Г. за період з 01.10.2022 по 02.02.2023.

Таким чином, у відповідача залишилась заборгованість з оплати отриманих послуг за договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н згідно з Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.11.2022 в сумі 321600,00 грн.

Станом на момент прийняття судом даного рішення, в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості з оплати отриманих послуг в сумі 321600,00 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем у порушення ст. 73, 74 ГПК України не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про погашення відповідачем заборгованості з оплати отриманих послуг за договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н згідно з Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.11.2022 у сумі 321600,00 грн, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача грошової заборгованості за договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н в сумі 321600,00 грн є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню, нараховану на підставі п. 5.4 договору про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н, в сумі 45645,48 грн, а саме: 14212,60 грн за період з 17.11.2022 по 08.12.2022; 9690,41 грн за період з 09.12.2022 по 23.12.2022; 4072,33 грн за період з 24.12.2022 по 31.12.2022; 10180,82 за період з 01.01.2023 по 20.01.2023 та 7489,32 грн за період з 21.01.2023 по 06.02.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За приписами п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 1-3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.4 договору про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н, за порушення строку оплати наданих Послуг Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, за кожен день прострочення від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань щодо внесення оплати за отримані послуги в строки та в розмірі, які визначені умовами Договору.

У відповідності до ст. 253 ЦК України, початком відліку періоду прострочення зобов`язання (моментом прострочення), є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати виконання цього зобов`язання.

Кінцем відліку періоду прострочення є день, що передує дню, в якому відбулося погашення/припинення відповідного грошового зобов`язання, оскільки з урахуванням ч. 1 ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги» (який введено в дію з 01.12.2022) платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі, тобто день зарахування суми платежу визначає термін припинення відповідного зобов`язання у розумінні ч. 2 ст. 251 ЦК України, а отже, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення.

Пунктом 4.4 договору про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н передбачено, що зобов`язання за розрахунками між Замовником та Виконавцем вважаються виконаними з моменту зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

Як вже зазначалося вище, зважаючи на те, що Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) за Договором був підписаний сторонами 12.11.2022, у відповідності до умов п. 4.3 Договору, відповідач повинен був внести на рахунок позивача оплату за отримані послуги в строк до 16.11.2022 включно.

Таким чином, початком періоду нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов`язання з оплати отриманих послуг є 17.11.2022.

Крім того, враховуючи здійснені відповідачем оплати 23.12.2022 (в сумі 100000,00 грн) та 20.01.2023 (в сумі 50000,00 грн), з огляду на умови п. 4.4 Договору та вимоги ч. 1 ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги», вказані дні сплати суми заборгованості (23.12.2022 і 20.01.2023) не включаються в період часу, за який нараховуються штрафні санкції.

На підставі викладеного, перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені шляхом здійснення перерахунку заявлених до стягнення сум пені із врахуванням здійснених відповідачем оплат, суд встановив, що позивачем вірно визначено дату початку відліку періоду прострочення - наступний день після кінцевої дати виконання зобов`язання з оплати наданих послуг, визначеної п. 4.3 Договору.

Водночас, суд зазначає, що позивач безпідставно нарахував пеню за дні фактичного проведення оплат відповідачем (23.12.2022 і 20.01.2023), які з урахуванням умов п. 4.4 Договору та положень ч. 1 ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги» не включаються до періоду прострочення платежів, а отже позивач помилково визначив загальну кількість днів прострочення платежів - 82 дні замість вірної кількості - 80 днів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню на суму 44490,41 грн, з яких: 14212,60 грн за період з 17.11.2022 по 08.12.2022; 9044,38 грн за період з 09.12.2022 по 22.12.2022; 4072,33 грн за період з 24.12.2022 по 31.12.2022; 9671,78 за період з 01.01.2023 по 19.01.2023 та 7489,32 грн за період з 21.01.2023 по 06.02.2023; позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 1155,07 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в лютому 2023 року з вимогою майнового характеру на загальну суму 367245,48 грн, отже за подання зазначеної позовної заяви справляється судовий збір у розмірі 5508,68 грн. Позивачем надано суду належні докази про сплату судового збору за подання позовної заяви, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується відповідною Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, яка наявна в матеріалах справи.

На підставі зазначеного, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 5491,35 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Труд.Земля.Капітал» (, юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Зигіна, буд. 29, кімната 19) на користь Фізичної особи-підприємця Кобець Миколи Григоровича (ІПН НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) грошову заборгованість за договором про надання послуг від 14 жовтня 2022 року б/н в сумі 321600,00 грн та пеню в сумі 44490,41 грн; а також 5491,35 грн судового збору.

3. У стягненні пені в сумі 1155,07 грн відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 24.04.2023.

Суддя Н.А. Новікова