ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Справа № 5019/2076/12(918/842/22)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: Паска В.В. - в порядку самопредставництва

відповідача: Ушач Ю.В. - арбітражний керуючий - ліквідатор

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 15.02.23р. суддею Церковною Н.Ф. у м.Рівному, повний текст складено 20.02.23р. у справі № 5019/2076/12(918/842/22)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

до відповідача Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

про стягнення 154 000,00 грн

в межах справи про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 у справі № 5019/2076/12(918/842/22).

1.2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 у справі № 5019/2076/12(918/842/22) відмовлено у задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" 154000,00 грн.

2. Короткий зміст процесуального рішення суду першої інстанції.

2.1. Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який діяв на момент визнання відповідача банкрутом, Кодекс України з процедур банкрутства, цивільного законодавства щодо відповідальності за завдану шкоду майну фізичної або юридичної особи, суд прийшов до висновків, що позивач в даному випадку обрав вірний спосіб захисту проте в силу норм Закону та спеціального статусу банкрута - відповідача визначив його не вірно.

2.2. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ч.2 ст.4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Згідно статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

2.3. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

2.4. Як вбачається із змісту позовної заяви та доказів, підставами звернення стало те, що державне майно яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута зруйноване (втрачене). При цьому, суд зазначає, що відповідачем у даній справі визначено саме банкрута - Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" до якого і пред`явлено вимогу про стягнення збитків, коли даний позов мав бути пред`явлений до арбітражного керуючого, який здійснював свої повноваження у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1 Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Регіональне відділення Фонду державного майна (РВ ФДМ) України по Рівненській та Житомирській областях звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить апеляційну скаргу задоволити. Рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 у справі №5019/2076/12(918/842/22) - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі та стягнути з ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях 154 000 грн, що складається із збитків у розмірі 146 100 грн та вартості надання послуг з оцінки у розмірі 7 900 грн. Судові витрати у справі покласти на відповідача.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права. Апелянт зазначає, що у квітні 2021 року Регіональним відділенням проведено інвентаризацію фактичної наявності необоротних активів, за результатами якої встановлено відсутність (зруйнована) будівля автовагової, загальною площею 47.4 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Сарни, вул. Заводська, 2 (майно, що у процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ "Сарненський КХП"). У Акті перевірки фактичної наявності об`єкта державної власності - будівлі автовагової від 08.04.2021 встановлено, що об`єкт державної власності - будівля автовагової, загальною площею 47.4 кв.м. за вказаною вище адресою:, повністю зруйнований, на місці його розташування наявне лише будівельне сміття. В подальшому 21.04.2021 Регіональне відділення надіслало на адресу ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів вимогу про відшкодування завданих збитків у добровільному порядку. Відповіді від відповідача не отримано, при цьому, арбітражний керуючий Ушач Ю.В. запропонував Регіональному відділення вжити заходи про відшкодуванню збитків нанесених підприємству незаконними діями попереднього ліквідатора Тихончук Л.Х. та ТОВ "Норвезько - українська група".

3.3. Скаржник зазначає, що встановлені результатами інвентаризації відомості Відповідачем спростовано не було, як і не було спростовано розмір збитків, які визначені у Звіті про оцінку реєстраційний номер звіту 2 від 14.11.2022, виконаний ПП "Експерт - Рівне - Консалт" на замовлення Регіонального відділення.

3.4. Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права та висновку про не вірне визначення відповідача із зверненням до суду з відповідним позовом, апелянт зазначає, що пунктом 4 спільного Наказу Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.99 № 908/68 встановлено, що господарські товариства, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних капіталів у процесі приватизації, несуть відповідальність за збереження такого майна відповідно до Цивільного кодексу України.

3.5. Відповідно до п. 1.3. Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, яке затверджено Наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.99 №908/68, Управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом (державні органи приватизації) способу та умов подальшого використання майна у межах чинного законодавства відповідно до встановлених принципів. При цьому, скаржник посилається, на практику Вищого господарського суду України у схожих правовідносинах у постанові від 28.11.2017 № 914/3342/16, у постанові від 01.07.2014 у справі № 909/1075/13 та у постанові від 25.10.2010 у справі № 10/71(11/170).

3.6. Враховуючи норми права та установленої судової практики вбачається, що обов`язок та відповідальність за збереження державного майна, яке не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу господарського товариства покладається виключно на балансоутримувача. Таким чином, на переконання Регіонального відділення у позовній заяві було вірно визначено відповідача в особі балансоутримувача - ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів".

3.7. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" визначено, що об`єктами управління державної власності є, зокрема, державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій. Згідно частини 1 статті 17 вказаного Закону за невиконання вимог законів України та інших нормативно-правових актів з питань управління об`єктами державної власності та податкового законодавства до винних осіб застосовуються заходи фінансової, адміністративної, дисциплінарної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності згідно із законом.

3.8. Керуючись нормами Господарського кодексу України, скаржник зазначає, що одним із видів господарських санкцій згідно ч. 2. ст. 217 ГК України є відшкодування збитків. Статтею 224 ГК України встановлює обов`язок учасника господарських відносин відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Крім цього, враховуючи частину 1 статті 394 ЦК України, обов`язок по збереженні переданого на баланс відповідача майна випливає зі змісту ст. 954 ЦК України, згідно якої положення цієї глави застосовуються до зберігання, яке здійснюється на підставі закону, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведені норм права, статті 22 та 1166 ЦК України та установленої практики суду вбачається, що обов`язок та відповідальність за збереження державного майна, яке не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу господарського товариства та залишилось у нього на балансі покладається виключно на балансоутримувача, в свою чергу суд першої інстанції при ухвалення судового рішення невірно застосував норми процесуального права та не врахував норми матеріального права, що мало своїм наслідком ухвалення хибного рішення у даній справі.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Арбітражний керуючий - ліквідатор ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Ушач Юрій Володимирович у відзиві просить суд апеляційну скаргу РВ ФДМ України по Рівненській та Житомирській областях залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 - без змін. Зазначає, що в апеляційній скарзі апелянтом не наведено жодних підстав та не надано жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 у справі №5019/2076/12(918/842/22); розгляд апеляційної скарги призначено на 26.04.2023 о 14:15 год.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 задоволено клопотання ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" - арбітражного керуючого Юрія Володимировича Ушача про участь в судовому засіданні 26.04.2023 о 14:15 год в режимі відеоконференції у справі №5019/2076/12(918/842/22) з Господарським судом Чернігівської області.

4.4. В судовому засіданні 26.04.2023 представник позивача (апелянта) підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити. Надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив скасувати оскаржуване рішення суду від 15.02.2023 у даній справі, та прийняти нове, яким позов задоволити повністю.

4.5. В судовому засіданні 26.04.2023 представник відповідача, арбітражний керуючий заперечив доводи апеляційної скарги; надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

4.6. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 у справі №5019/2076/12(918/842/22) Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Конституція України;

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зі змінами, нова редакція від 18.01.2013 №4212- VI (далі по тексту постанови також Закон №4212- VI)

Кодекс України з процедур банкрутства (далі по тексту постанови також - КУПБ);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача (апелянта), відповідача (арбітражного керуючого), дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається із матеріалів справи, постановою Господарського суду Рівненської області від 23.04.2014 у справі №5019/2076/12 визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів", відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Тихончук Лесю Хотіївну.

7.3. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.09.2017 у справі №5019/2076/12 відмовлено в задоволенні клопотань голови комітету кредиторів ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" - ТОВ "ОРТФ Едланд" №21 від 15.08.2016, №24 від 19.09.2016 №26 від 27.09.2016 , №3 від 17.01.2017, № 8 від 24.04.2017, № 10 від 27.06.2017, № 14 від 25.07.2017 про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Тихончук Л.Х. та призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ушача Ю.В. Продовжено строк ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та строк повноважень ліквідатора Тихончук Л.Х. на 6 місяців до 23.04.2017.

7.4. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 у справі №5019/2076/12 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" від 11.09.17 задоволено частково.

7.4.1. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05 вересня 2017 року у справі №5019/2076/12 скасовано в частині відмови у задоволенні клопотань голови комітету кредиторів відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" - товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТФ Едланд" №21 від 15.08.2016 року, №24 від 19.09.2016 року, №26 від 27.09.2016 року, №3 від 17.01.2017 року, № 8 від 24.04.2017 року, № 10 від 27.06.2017 року, № 14 від 25.07.2017 року про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Тихончук Л.Х. та призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ушача Ю.В.

7.4.2. Прийнято в цій частині нове рішення, а саме:

"1. Клопотання голови комітету кредиторів відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" - товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТФ Едланд" №21 від 15.08.2016 року; №24 від 19.09.2016 року; №26 від 27.09.2016 року; №3 від 17.01.2017 року; № 8 від 24.04.2017 року; № 10 від 27.06.2017 року; № 14 від 25.07.2017 року про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Тихончук Л.Х. та призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ушача Ю.В. задоволити.

1.1. Усунути арбітражного керуючого - ліквідатора Тихончук Лесю Хотіївну (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 248, видане Міністерством юстиції України 02.04.2013 року) від виконання нею обов`язків ліквідатора у справі №5019/2076/12 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (, 34500, Рівненська область, м.Сарни, вул.Заводська, 2).

1.2. Призначити арбітражним керуючим - ліквідатором у справі №5019/2076/12 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (, 34500, Рівненська область, м.Сарни, вул.Заводська, 2) Ушача Юрія Володимировича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 531, видане Міністерством юстиції України 15.03.2013 року).

1.3. Зобов`язати арбітражного керуючого - ліквідатора Тихончук Лесю Хотіївну підготувати та передати арбітражному керуючому - ліквідатору у справі №5019/2076/12 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Ушачу Юрію Володимировичу наявні активи, статутні документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

1.4. Зобов`язати ліквідатора - арбітражного керуючого Ушача Ю.В. вжити заходи у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час здійснення ліквідаційної процедури, не рідше ніж один раз на місяць надавати суду звіт про свою діяльність, а також подати господарському суду звіт про проведення ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс".

7.5. Постановою Верховного Суду від 31.05.2018 касаційну скаргу арбітражного керуючого Тихончук Лесі Хотіївни на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 у справі №5019/2076/12 залишено без задоволення. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 у справі залишено без змін. Матеріали справи повернуто до Господарського суду Рівненської області.

7.6. В подальшому, серед іншого, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.11.2022 у справі №5019/2076/12 продовжено строк ліквідаційної процедури Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та строк повноважень ліквідатора Ушача Юрія Володимировича до 28.02.2023.

7.7. Матеріалами справи встановлено, що Наказом Регіонального відділення від 16.03.2021 №167 утворено інвентаризаційну комісію для проведення повної інвентаризації майна, а саме: - будівлі автовагової, загальною площею 47.4 кв.м. за адресою: Рівненська область, Сарненський район, м. Сарни, вул. Заводська, 2. Інвентаризацію об`єкта малої приватизації - окремого майна вирішено провести станом на 31.03.2021.

7.8. Даний Наказ Про проведення інвентаризації об`єкта малої приватизації, видано, серед іншого, враховуючи наказ Фонду державного майна України від 05.02.2021р №146 Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 році (із змінами) та наказ Регіонального відділення від 05.03.2021 року №144 Про прийняття рішення про приватизацію окремого майна - будівлі авто вагової, загальною площею 47,4 кв.м. за адресою: Рівненська область, Сарненський район, м. Сарни, вул. Заводська, буд. 2, та враховуючи відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Відкритого акціонерного товариства Сарненський комбінат хлібопродуктів, (ВАТ Сарненський КХП) та лист ліквідатора ВАТ Сарненський КХП від 05.03.2021 №02-0І/5019/2076/12/073.

7.9. На виконання наказу № 167 у квітні 2021 року Регіональним відділенням проведено інвентаризацію фактичної наявності необоротних активів, за результатами якої встановлено відсутність (зруйнована) будівля автовагової, загальною площею 47.4 кв.м. Вказане вбачається із Зведеного акту інвентаризації майна від 09.04.2021; Інвентаризаційного опису необоротних активів від 08.04.2021; Звіряльної відомості результатів інвентаризації необоротних активів від 08.04.2021; Протоколу інвентаризаційної комісії від 08.04.2021. У акті перевірки фактичної наявності об`єкта державної власності - будівлі автовагової від 08.04.2021 встановлено, що об`єкт державної власності - будівля автовагової, загальною площею 47.4 кв.м. за адресою: Рівненська область, Сарненський район, м. Сарни, вул. Заводська, 2, повністю зруйнований, на місці його розташування наявне лише будівельне сміття.

7.10. Враховуючи наведене, 21.04.2021 Регіональне відділення на адресу ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів надіслало вимогу про відшкодування завданих збитків № 11-04-1279, у якій просило у 10-ти денний термін надати згоду на відшкодування шкоди у добровільному порядку. Однак, конверт повернувся без вручення.

7.11. В подальшому, 28.05.2021 на адресу Регіонального відділення надійшов лист арбітражного керуючого Ушача Ю.В. ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів №02-01/5019/2076/12/140, у якому ліквідатор запропонував Регіональному відділенню вжити заходи по відшкодуванню збитків нанесених підприємству незаконними діями попереднього ліквідатора Тихончук Л.Х. та ТОВ Норвезько - українська група.

7.12. Відповідно, у жовтні 2022 року Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про стягнення заподіяної шкоди у розмірі 25 661,23 грн в межах справи про банкрутство №5019/2076/12 Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів".

7.13. Матеріалами справи встановлено, що справа №5019/2076/12 за заявою Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про визнання банкрутом станом на даний час перебуває на розгляді у Господарському суді Рівненської області на стадії ліквідації банкрута-боржника.

7.14. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.10.2022 прийнято позовну заяву Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про стягнення 25 661,23 грн до розгляду та відкрито провадження у справі №5019/2076/12(918/842/22). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

7.14.1. В обґрунтування позовних вимог, Регіональне відділення зазначає, що на балансі ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів перебуває державне майно, а саме: будівля автовагової, загальною площею 47,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Сарни, вул. Заводська, 2, що у процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ Сарненське КХП. Наказом Регіонального відділення від 16.03.2021 №167 утворено інвентаризаційну комісію. На виконання наказу № 167 у квітні 2021 року Регіональним відділенням проведено інвентаризацію фактичної наявності необоротних активів, за результатами якої встановлено відсутність (зруйнована) будівля автовагової, загальною площею 47.4 кв.м.

7.14.2. Вказане вбачається із Зведеного акту інвентаризації майна від 09.04.2021; Інвентаризаційного опису необоротних активів від 08.04.2021; Звіряльної відомості результатів інвентаризації необоротних активів від 08.04.2021; Протоколу інвентаризаційної комісії від 08.04.2021 року. У акті перевірки фактичної наявності об`єкта державної власності - будівлі автовагової від 08.04.2021року встановлено, що об`єкт державної власності - будівля автовагової, загальною площею 47.4 кв.м. за адресою: Рівненська область, Сарненський район, м. Сарни, вул. Заводська, 2, повністю зруйнований, на місці його розташування наявне лише будівельне сміття.

7.14.3. З витягу про державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства від 03.10.2022 вбачається, що балансова вартість майна станом на 01.01.2007 становить 17761,23 грн. Протоколом засідання конкурсної комісії по відбору суб`єктів оціночної діяльності для проведення незалежної оцінки об`єктів від 15.02.2022 визначено вартість надання послуг з оцінки - 7 900 грн. Отже, ціна позову на момент його подання складала 25 661,23 грн. 23 коп., що включає вартість збитків, а також вартість послуг оцінювача 7 900 грн. Інші відомості щодо можливої вартості будівлі автовагової на момент подачі позовної заяви у Регіонального відділення відсутні, тому Регіональне відділення їх визначає у розмірі останньої відомої балансової вартості майна 17761,23 грн.

7.14.4. Виходячи із загальних правил статті 22 ЦК України щодо визначення збитків, керуючись статтями 942, 1166, 1192, 1193 ЦК України просить суд стягнути з відповідача суму збитків зруйнованого майна. При цьому зазначає, що протиправною поведінкою є бездіяльність відповідача, що мало наслідком руйнацію (знищення) державного майна. Негативним результатом протиправної дії є завдання майновим правам держави в особі Регіонального відділення збитків, що проявились у руйнації (знищенні) державного майна з вини (бездіяльності) Відповідача, а також неможливість здійснення приватизації/оренди, ненадходження коштів від оренди, приватизації до Державного бюджету. Причинним зв`язком між протиправною поведінкою та збитками є те що відповідач достовірно знаючи, що будівля автовагової є державною власністю, яка перебуває в нього на балансі і норм ЦК України відповідає за зберігання такого майна, однак через власну бездіяльність допустив руйнацію (знищення) державного майна, що завдало збитків державі в особі Регіонального відділення. Виною особи є бездіяльність, що проявилась в не збереженні державного майна, яке перебуває в нього на балансі, в свою чергу обов`язок зі збереження такого майна на балансоутримувача покладена законом. Вказане мало своїм наслідком руйнацію (знищення) будівлі автовагової та завдання збитків. Відповідно до ч. 3, ст. 225 ГК України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

7.14.5. Також позивачем у позовній заяві повідомлено суд, що після проведення оцінки збитків зміниться ціна позову, тому Регіональне відділення в подальшому долучатиме до матеріалів справи звіт про оцінку розміру збитків, договір про проведення оцінки, акт приймання - передавання, платіжне доручення, рецензію на звіт, а також збільшуватиме розмір позовних вимог та здійснюватиме доплату судового збору. Вказані докази будуть подані Регіональним відділенням під час підготовчого засідання у справі.

7.15. Відповідач - арбітражний керуючий - ліквідатор ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Ушач Ю. В. у відзиві на позовну заяву в якому вказує, що руйнування будівлі автовагової та нанесення збитків відбулось в наслідок невиконання працівниками Регіонального відділення Фонду Державного майна України п.4.1. Положення, яким врегульовано контроль за утриманням, зберіганням та використанням державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, щодо перевірки наявності та умов збереження майна.

7.15.1. При цьому, справа про банкрутство ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів була порушена в 2012 році, у 2014 році підприємство було визнано банкрутом, а перший огляд автовагової працівниками Фонду було проведено тільки у 2018 році. Також відповідач зазначив, що з моменту продажу попереднім ліквідатором майна у 2016 році новому власнику, та відсутності доступу як ліквідатору на територію підприємства, знову ж таки в супереч Положенню, Рішення стосовно подальшого порядку використання об`єктів працівниками РВ ФДМ не приймалось. Договір про зберігання майна, що не ввійшло до статутного капіталу ВАТ не був укладений.

7.15.2. В супереч, зазначеному у акті складеному в квітні 2021 року і на який посилається Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, жодного звернення до правоохоронних органів, працівниками фонду направлено не було, що підтверджує повну бездіяльність працівників Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях щодо збереження та використання державного майна, яке не увійшло до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів".

7.15.3. Майно, яке залишилось не проданим та знаходилося на території комбінату, в тому числі і майно, яке під час приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів, попереднім ліквідатором Ушачу Ю.В. не передавалось, а відтак відсутні будь - які підстави для задоволення позову.

7.16. 02 січня 2023 року від позивача Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області в порядку статті 46 ГПК України надійшла заява про збільшення позовних вимог. В заяві позивач зазначив, що згідно висновку про розмір збитків, затвердженого наказом Регіонального відділення 27.12.2022 №618, вартість збитків, що призвели до завдання майнової шкоди внаслідок руйнування об`єкта державної власності будівлі автовагової становить 146 100грн, відповідно просить збільшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 154 000,00 грн, що складається із збитків у розмірі 146 100,00 грн та вартості надання послуг оцінки в розмірі 7900,00 грн. Керуючись ст.ст.1166,1193 ЦК України позивач просить суд позов задоволити в повному обсязі.

7.17. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.01.2023 закрито підготовче провадження у справі №5019/2076/12(918/842/22) та призначено справу до судового розгляду по суті. Вказану заяву прийнято судом першої інстанції до розгляду та постановлено здійснювати розгляд справи з врахуванням уточнених вимог в розмірі - 154000,00 грн.: 146 100,00 грн - збитків та 7 900,00 грн - вартості надання послуг з оцінки.

7.18. У відзиві на заяву збільшення позовних вимог відповідач - арбітражний керуючий - ліквідатор ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Ушач Ю.В. просить позовну заяву про стягнення збитків з відповідача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог залишити без задоволення. Серед іншого обґрунтування, яке було наведено арбітражним керуючим, у відзиві на позовну заяву, останній звертає увагу суду, що з моменту визнання банкрутом ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів та відкриття ліквідаційної процедури у квітні 2024 року державне майно в тому числі автовагова працівниками Регіонального відділення Фонду Державного майна України, в супереч п.4.1. Положення, контроль за утриманням, зберіганням та використанням державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, не проводився. Рішення стосовно подальшого порядку використання об`єктів не приймалося. Майно, яке залишилось не проданим та знаходилося на території комбінату, в тому числі і майно, яке під час приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів", попереднім ліквідатором не передавалось новопризначеному ліквідатору. Останній неодноразово повідомляв Регіональне відділення про неможливість доступу на територію комбінату, однак ніяких дій щодо втручання в дану ситуацію Фондом не було зроблено. З моменту призначення Ушача Ю.В. ліквідатором, договір про зберігання майна, що не ввійшло до статутного капіталу ВАТ не був укладений.

7.18.1. Про порушення кримінального провадження №0000158 за фактом шахрайського заволодіння арбітражним керуючим Тихончук Л.Х. та посадовими особами ТОВ Норвезько-українська група майна ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів в тому числі і майно, яке під час приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях було неодноразово повідомлене. Про руйнування майна в тому числі і автовагової, що було виявлено за результатами перевірки у лютому 2021 року, ліквідатором було повідомлено всі органи місцевого самоврядування, всі правоохоронні державні органи і в тому числі Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

7.18.2. Відповідно звинувачення ліквідатора в недбалому ставленні щодо збереження державного майна, яке знаходилося в управлінні Регіонального відділення та вимагання відшкодування збитків ліквідатором ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів останній вважає не правомірним. Знищення відповідного майна відбулося внаслідок незаконних дій попереднього ліквідатора та нових власників, які викупили значну частину майна комбінату

7.19. 15.02.2023 за результатами розгляду даного спору судом першої інстанції ухвалено рішення (пункти 1.1.- 1.2. цієї постанови), з підстав, наведених у пунктах 2.1.- 2.4. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 15.02.2023 - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Статтею 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

8.3. Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також статті 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

8.3. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

8.4. Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

8.5. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

8.6. Згідно частин 1, 3 статті 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8.7. Частиною 6 ст.12 ГПК України, визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8.8. З 21 жовтня 2019 року введено в дію положення Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

8.9. Частина 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

8.10. Згідно приписів ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

8.11. Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

8.12. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

8.13. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

8.14. Як уже зазначалося вище у даній постанові (п.7.2.), постановою Господарського суду Рівненської області визнано банкрутом ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів"; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Тихончук Лесю Хотіївну.

8.15. Провадження у даній справі було відкрито на підставі Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" №4212-VI,

8.16. Відповідно до ч.1 ст.38 Закону №4212-VI, який діяв на момент визнання ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" банкрутом, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

8.17. Згідно частини 9 статті 42 Закону №4212-VI, який діяв на момент визнання ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" банкрутом, державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута, не включається до складу ліквідаційної маси.

8.18. Суб`єкт управління таким майном з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановлений частиною першою статті 37 цього Закону строк приймає рішення про подальше використання цього майна.

8.19. Відповідно до пункту 4 "Прикінцеві та перехідні положення" КУПБ з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

8.20. Так, Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області у жовтні 2022 року звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (з урахування заяви від 02.01.2023 про збільшення позовних вимог) про стягнення заподіяної шкоди у розмірі 154000,00 грн - збитків в межах справи №5019/2076/12 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", яка перебуває на розгляді у Господарському суді Рівненської області, на стадії ліквідаційної процедури.

8.21. Господарськими судами встановлено, що на балансі ВАТ Сарненський комбінат хлібопродуктів перебуває державне майно, а саме: будівля автовагової, загальною площею 47,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Сарни, вул. Заводська, 2, а також об`єкт цивільного захисту, що у процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ Сарненське КХП.

8.22. Згідно частини 2, 3 статті 98 Закону №4212-VI (положеннями якого регулювалась процедура ліквідації) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися вимог законодавства; 2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

8.23. Відповідно до частини 1 статті 107 Закону №4212-VI арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

8.24. Аналогічного змісту норма знайшла своє відображення у частині 1 статті 21 КУПБ -арбітражні керуючі несуть за свої дії та бездіяльність цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

8.25. Згідно статті 25 КУПБ шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій арбітражного керуючого, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, заподіяна особі внаслідок неумисних дій або помилки арбітражного керуючого, відшкодовується за рахунок страхової виплати. Шкода, заподіяна внаслідок умисних дій чи бездіяльності арбітражного керуючого, відшкодовується арбітражним керуючим.

8.26. Як вказувалося вище, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частини 1, 2 ст.16 ЦК України).

8.27. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

8.28. Згідно статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

8.29. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки ( ч.1 ст.190 ЦК України).

8.30. Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини;

8.31. Відповідно до частини 1 статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

8.32. Згідно частини 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події;

8.33. Частиною 1 статті 1214 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

8.34. Враховуючи встановлені у даній справі обставини, норми чинного законодавства суд позивачем Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області в даному випадку обрано правильний спосіб захисту, однак в силу зазначених вище норм та спеціального статусу банкрута визначив неналежного відповідача, при зверненні до суду з даним позовом.

8.35. Згідно статт15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

8.36. Відповідно до частини 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

8.37. Положеннями частини 2 статті 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.38. Відповідно до статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

8.39. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження - аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц.

8.40. Зі змісту позовної заяви та доказів, які додані до матеріалів справи вбачається, що підставами звернення стало те, що державне майно яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута зруйноване (втрачене).

8.41. При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, що відповідачем у даній справі визначено саме банкрута - Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" до якого і пред`явлено вимогу про стягнення збитків, коли даний позов мав бути пред`явлений до арбітражного керуючого, який здійснював свої повноваження у відповідності до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

8.42. Стаття 48 ГПК України, зокрема, частина 3 надає позивачу право на певній стадії розгляду спору замінити первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

8.43. Однак, будь яких клопотань з даного приводу від позивача до господарського суду не надходило.

8.44. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.45. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.46. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.47. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.48. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.49. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.50. За наведених обставин, Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області не доведено у встановленому законом порядку, наявність законних підстав для стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" збитків за завдану шкоду державному майну, з урахуванням спеціального статусу відповідача/банкрута.

8.51. Господарським судом Рівненської області правомірно прийнято рішення про відмову у задоволенні позову Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" 154000,00 грн збитків.

8.52. Доводи апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.52.1. Адже як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції позивачем не спростовано доводів арбітражного керуючого Ушача Ю.В. щодо не передачі йому попереднім арбітражним керуючим державного майна, що не увійшло до статутного фонду.

8.52.2. У судовому засіданні арбітражний керуючий Ушач Ю.В. звернув увагу суду апеляційної інстанції, що з моменту його призначення ліквідатором, він не мав доступу на територію банкрута взагалі, про що неодноразово повідомляв представників Регіонального відділення.

8.52.3. Пропозиція про проведення спільної перевірки наявності чи відсутності майна а також проведення інвентаризації не знайшла підтримки у позивача, що стало причиною самостійного зовнішнього обходу території ВАТ "Сарненський КХП" та фіксування руйнування та знищення значної частини будівель, у тому числі і автовагової.

8.52.4. Зазначені обставини були відображені у заяві про вчинення злочину, яка була подана до Сарненської місцевої прокуратури, а відомості внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000158. Досудове розслідування не завершене.

8.52.5. Зазначені обставини не свідчать беззаперечно про наявність як умислу так і вини банкрута у завданні збитків позивачу щодо державного майна, яке не увійшло до статутного фонду.

8.53. За таких обставин апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 у справі № 5019/2076/12(918/842/22) - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. За подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 15.02.2023 у справі №5019/2076/12(918/842/22), апелянт сплатив судовий збір у розмірі 3721,50грн згідно платіжного доручення №74 від 17.03.2023.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту - Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській області - відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 06.03.23р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 15 лютого 2023 року у справі №5019/2076/12(918/842/22) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №5019/2076/12(918/842/22) повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "02" травня 2023 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Саврій В.А.