ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 873/171/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників: не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.»

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023, яка постановлена за наслідками розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022

у третейській справі № 35/22

за позовом Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк»

до 1) Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод»

3) Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.»

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

1. 07.10.2022 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, у складі головуючого третейського судді Мамченко Ю.В. прийнято рішення у справі № 35/22, яким позов Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод», Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» задоволено у повному обсязі; стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» (), Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» () на користь Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» () заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 74/12 від 03.12.2012 у сумі 1 527 682,66 доларів США та третейський збір у сумі 25 500,00 грн, по 6 375,00 грн з кожного.

2. 23.12.2022 Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

4. До Верховного Суду від Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» (далі в тексті - Скаржник) надійшла апеляційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 по справі № 873/171/22 та прийняти нове рішення про скасування Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 35/22 від 07.10.2022.

5. В обґрунтування підстав для задоволення апеляційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

5.1. Суд попередньої інстанції не врахував обставини недотримання третейським судом приписів ст. ст. 3, 15, 39, 51 Закону України «Про третейські суди».

Відзиви на апеляційну скаргу:

6. Від АТ «Кредит Європа Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому наводяться аргументи проти її задоволення.

Інші заяви та клопотання

7. Від Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Позиція Верховного Суду

8. За правилами пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

9. Відповідно до частин першої та другої статті 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2, 3 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

10. Частиною другої статті 25 ГПК України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 253 зазначеного кодексу.

11. Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

12. Отже, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди з розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи щодо оскарження рішень третейських судів.

13. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

14. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

15. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

16. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти них, заслухавши позиції представників сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування Північним апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.

17. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

18. Аналогічні вичерпні підстави для скасування рішення третейського суду визначені частинами 2, 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

19. В силу Закону України «Про третейські суди»:

- до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом (ч. 2 ст. 1);

- юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (ч. 1 ст. 5);

- третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов`язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) (ст. 6).

20. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

21. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує (ч. 4 ст. 12 Закону України «Про третейські суди»).

22. Згідно з ч.ч. 5-9 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди; посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору; у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною; недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження; третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

23. Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2022 Акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (надалі також позивач) звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» (надалі також відповідач-1/позичальник), Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» (надалі також відповідач-2/поручитель-1), Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» (надалі також відповідач-3/поручитель-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» (надалі також відповідач-4/поручитель-3) про стягнення заборгованості.

24. Позовні вимоги обґрунтовані виконанням зобов`язання за кредитним договором.

25. Так, 03.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Кредит Європа Банк», яке в подальшому змінило найменування на Акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» та Публічним акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод», яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод», укладено Договір про надання фінансових послуг № 74/12, відповідно до умов якого позичальнику відкрито генеральну револьверну (відновлювальну) мультивалютну кредитну лінію.

26. Згідно з п. 2.1.1. кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 2 500 000,00 доларів США.

27. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, лінія може використовуватись клієнтом відповідно до мети, визначеної ст. 3 цього договору для здійснення запозичень у формі строкових кредитів з максимальним лімітом 2 500 000,00 доларів США та з максимальним строком використання 180 календарних днів (включно).

28. За змістом п. 5.1. кредитного договору, лінія відкривається для використання на дату виконання попередніх умов, викладених у ст. 19 цього договору, і діє з дня набрання чинності цим договором до 03 грудня 2015 року (включно), що є датою закінчення дії лінії.

29. В силу ст. 12 кредитного договору, клієнт сплачує проценти по строкових кредитах у доларах США за ставкою 11% річних, щомісячно, в період з 25-го по 30-е число кожного місяця, за період з 25-го числа попереднього місяця по 24-е число поточного місяця (включно).

30. 05.05.2014, 20.10.2015 та 18.04.2016 позивач уклав з позичальником додаткові угоди до кредитного договору, якими встановлено ліміт лінії у розмірі 1 500 000,00 доларів США, погоджено проценти за користування строковими кредитами та дати їх погашення, дату закінчення дії лінії 03.12.2020.

31. Позичальник скористався кредитними коштами у сумі 1 450 000,00 доларів США, що видані на підставі заяви на надання строкового кредиту в доларах США № 19 від 06.10.2017, що підтверджено випискою по його особовому рахунку та меморіальним ордером, які долучено до матеріалів справи. Таким чином, зобов`язання Позивачем виконано своєчасно та в повному обсязі.

32. 18.11.2018 та 30.12.2020 позивач уклав з позичальником додаткові угоди № 4 та № 5 до кредитного договору, якими погоджено дату закінчення дії лінії та дату погашення строкового кредиту у сумі 1 450 000,00 доларів США - 25.10.2023, підтверджено розмір заборгованості за процентами та порядок її погашення, встановлено починаючи з 08.11.2018 щомісячну сплату процентів у наступному розмірі: - 6,0% річних - по 24.04.2021 (включно); 7,0% річних, починаючи з 25.04.2021, а також погоджено порядок погашення заборгованості за процентами, графік платежів строкового кредиту та зміни до п. 18.1 щодо забезпечення порукою.

33. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суму кредиту та нараховані проценти не погасив, а відтак, заборгованість станом на 13.09.2022 складає 1 527 682,66 доларів США, у тому числі: сума основної заборгованості 1 385 618,32 доларів США; проценти за користування кредитом у сумі 142 065,35 доларів США.

34. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

35. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25.02.2020 між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки № 74/12-S1, а також 30.12.2020 з відповідачем-3 укладено договір поруки № 74/12-S3 та з відповідачем-4 укладено договір поруки № 74/12- S4.

36. Згідно з ст. 2 вищевказаних договорів поруки, які є ідентичними, відповідачі 2, 3 та 4 зобов`язались відповідати в повному обсязі перед банком за своєчасне і повне виконання позичальником своїх грошових зобов`язань за основним договором, в тому числі прострочених, а також тих, що виникнуть в майбутньому.

37. Приписами ст. 3.1. договорів поруки передбачено, що у разі невиконання клієнтом грошових зобов`язань у строки та на умовах, передбачених основним договором. Клієнт і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

38. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, позивач надіслав відповідачам повідомлення, в яких вимагав здійснити погашення невиконаних грошових зобов`язань в строк до 22.07.2022. Доказів погашення заборгованості за кредитним договором не надано.

39. Разом з тим, судом встановлено, що між сторонами наявні угоди про передачу спору на розгляд третейського суду (третейське застереження), про що прямо зазначено у п. 24.1 договору про надання фінансових послуг № 74/12 від 03.12.2012, п. 7.2. договору поруки №74/12-S1 від 25.02.2020, п. 7.2. договору поруки № 74/12-S3 від 30.12.2020, п. 7.2. договору поруки № 74/12- S4 від 30.12.2020, укладених між позивачем та відповідачами.

40. Таким чином, сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження у договорах. А отже, з моменту укладення цих договорів між сторонами діють третейські застереження, що визначають певний порядок розгляду спорів, що витікають з договорів між сторонами.

41. Як зазначалось вище, за наслідками розгляду вищезазначеного позову рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 позов Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод», Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» задоволено у повному обсязі; стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» (), Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» () на користь Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» () заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 74/12 від 03.12.2012 у сумі 1 527 682,66 доларів США та третейський збір у сумі 25 500,00 грн, по 6 375,00 грн з кожного.

42. Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, а також цим рішенням не вирішувались питання, які виходять за межі третейської угоди (п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 350 ГПК України); справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України); склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України); третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України).

43. Звертаючись до господарського суду із заявою про скасування вказаного рішення третейського суду Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» посилається на те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, а саме відносно прав та обов`язків відповідача-3, який не брав участі у справі.

44. Як зазначає Скаржник, останнього не було повідомлено належним чином заздалегідь про існування даного спору, у зв`язку з чим Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» не мало можливості надати відзив у справі, що, в свою чергу, порушує принцип змагальності сторін.

45. Дослідивши матеріали третейської справи колегія суддів зазначає, що копія ухвали про порушення третейської справи № 35/22 від 15.09.2022 направлялася на адресу ПрАТ «У.П.Е.К.», проте копія вказаної ухвали була повернута до третейського суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання, про що свідчить відповідна довідка засобу поштового зв`язку (а.с. 113-115 третейської справи № 35/22).

46. Також матеріали третейської справи містять відомості про те, що на адресу ПрАТ «У.П.Е.К.» відправлялася копія ухвали від 26.09.2022 третейського суду про відкладення розгляду третейської справи № 35/22, яка була подана до відділення поштового зв`язку 26.09.2022 і була вручена представнику ПрАТ «У.П.Е.К.» 28.10.2022 (а.с. 122-125 третейської справи № 35/22).

47. Наведені обставини спростовують посилання Скаржника на те, що останнього не було повідомлено належним чином заздалегідь про існування даного спору, у зв`язку з чим Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» не мало можливості надати відзив у справі, що, в свою чергу, порушує принцип змагальності сторін.

48. Також Скаржник у апеляційній скарзі вказує про неправильні суми, які зазначені в резолютивній частині третейського рішення.

49. Вказане твердження спростовується ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27.10.2022 у третейській справі № 35/22 про виправлення описки.

50. З урахуванням наведеного, а також приписів ст.350 ГПК України, які визначають підстави для скасування рішення третейського суду, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок, який викладений в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023, щодо того, що слід відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22.

51. Наведене свідчить про те, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 постановлена з правильним застосуванням приписів ст.350 ГПК України, які визначають підстави для скасування рішення третейського суду.

52. Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

53. З урахуванням правильного застосування в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 приписів ст.350 ГПК України, які визначають підстави для скасування рішення третейського суду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» та про необхідність залишити без змін вищезазначене судове рішення.

54. Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 29, 253, 269, 275, 276, 282, 284, 350 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 по справі № 873/171/22 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк