ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023м. ДніпроСправа № 904/1258/23
За позовом Комунального підприємства "Швидкісний трамвай", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліко-Груп", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 69 006,42грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство "Швидкісний трамвай" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліко-Груп" заборгованість у розмірі 69 006,42грн, з яких:

- основний борг у розмірі 60 320,00грн;

- 3 % річних у розмірі 1 410,87грн.

- втрати від інфляції 7 275,55грн;

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №6868 від 20 квітня 2022 року в частині повної та своєчасної оплати.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2023 справу №904/1258/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Гірничорятувальна, буд. 19, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50011.

Направлена судом на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі повернута підприємством зв`язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 38-41).

Відповідно до п.4 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Також ухвалу суду від 14.03.2023 по справі №904/1258/23 в електронному вигляді направлено на електронну адресу відповідача, а саме: .

Документ доставлено до електронної скриньки 14.03.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 37).

Пунктом 2 ч.6 ст.242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.03.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2022 року між Комунальним підприємством "Швидкісний трамвай" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліко-Груп" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №6868 (а.с. 3-4).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця брухт чорних та кольорових металів (металобрухт утворений у господарській діяльності), надалі іменований - товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України (п. 1.2 договору).

Загальна сума цього договору визначається як наростаюча сума по всіх поставках, проведених протягом всього терміну дії цього договору згідно підписаних сторонами специфікацій. Орієнтована сума договору складає 3 000 000,00грн (три мільйони гривень, 00 копійок) без урахування ПДВ (п. 2.1 договору).

За умовами пунктів 2.2 - 2.4 договору ціни на товар, що постачається за даним договором, вказується у кожній наступній специфікації та може бути змінена за згодою сторін у зв`язку із значною зміною рівня цін. Ціна на сплачену або узгоджену до поставки партію товару зміні не підлягає. Найменування, вид, одиниця виміру, кількість і ціна за одиницю товару вказуються в накладних на відвантаження товару.

Покупець оплачує поставлений товар в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 (три) банківських днів з моменту поставки товару (п. 2.5 договору).

Зобов`язання покупця по оплаті товару вважається виконаним у момент зарахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника (п. 2.6 договору).

Згідно п. 3.4 договору датою поставки товару (моментом переходу права власності) є дата оформлення акту приймання брухту чорних та кольорових металів в пункті поставки.

У разі попередньої оплати товару покупцем, постачальник зобов`язаний поставити товар протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту попередньої оплати (п. 3.5 договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, але у всякому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору та не звільняє сторони від зобов`язання відносно розрахунків за цим договором (п. 8.1, 8.2 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір поставки №6868 від 20.04.2022 був чинним протягом спірного періоду.

20 травня 2022 року сторонами підписана специфікація №1 до договору купівлі-продажу металобрухту №6868 від 20.04.2022 на поставку: брухту сталевого легковагового (вид №501) ДСТУ 4121-2002 метали чорні вторинні, у кількості 1,46500т, за ціною 4000,00грн за одиницю; брухту сталевого легковагового (вид №501) ДСТУ 4121-2002 метали чорні вторинні, у кількості 2,18300т, за ціною 4000,00грн за одиницю; брухту міді без покриття (мідь 2), у кількості 0,13600т, за ціною 190000,00грн за одиницю.

Сума товару по специфікації становить 40 432,00грн без врахування ПДВ (а.с. 5).

20 травня 2022 року сторонами підписана специфікація №2 до договору купівлі-продажу металобрухту №6868 від 20.04.2022 на поставку: брухту міді без покриття (мідь 2), у кількості 0,09700т, за ціною 190000,00грн за одиницю; брухту міді в ізоляції (мідь 6), у кількості 0,21500т, за ціною 190000,00грн за одиницю.

Сума товару по специфікації становить 59 280,00грн без врахування ПДВ (а.с. 6).

23 травня 2022 року сторонами підписана специфікація №3 до договору купівлі-продажу металобрухту №6868 від 20.04.2022 на поставку: брухту сталевого легковагового (вид №501) ДСТУ 4121-2002 метали чорні вторинні, у кількості 2,5800т, за ціною 4000,00грн за одиницю; брухту сталевого легковагового (вид №501) ДСТУ 4121-2002 метали чорні вторинні, у кількості 1,65900т, за ціною 4000,00грн за одиницю; брухту сталевого легковагового (вид №501) ДСТУ 4121-2002 метали чорні вторинні, у кількості 2,16300т, за ціною 4000,00грн за одиницю.

Сума товару по специфікації становить 25 608,00грн без врахування ПДВ (а.с. 7).

На виконання умов договору поставки №6868 від 20 квітня 2022 року та наведених вище специфікацій, позивач поставив відповідачу товар, на загальну суму 125 320,00грн, що підтверджується Актами приймання брухту та відходів кольорових металів та видатковими накладними:

№12/6 від 20.05.2022 на суму 25 840,00грн (а.с. 8);

№12/15 від 20.05.2022 на суму 14 592,00грн (видаткова накладна №468 від 20.05.2022 на суму 40 432,00грн) (а.с. 9, 10);

№12/19 від 20.05.2022 на суму 59 280,00грн (видаткова накладна №469 від 20.05.2022 на суму 59 280,00грн) (а.с. 12, 13);

№12/7 від 23.05.2022 на суму 25 608,00грн (видаткова накладна №471 від 23.05.2022 на суму 25 608,00грн) (а.с. 15,16).

Видаткові накладні містять посилання на договір №6868 від 20.04.2022 та підписи сторін скріплені печатками підприємств.

Також позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату:

№275 від 20.05.2022 на суму 40 432,00грн;

№276 від 20.05.2022 на суму 59 280,00грн;

№277 від 23.05.2022 на суму 25 608,00грн (а.с. 11, 14, 17).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліко-Груп" частково розрахувалося за поставлений товар, сплатило на рахунок позивача 65 000,00грн., що підтверджується платіжними інструкціями:

№ 2352 від 21.02.2022 на суму 50 000,00грн;

№ 2390 від 26.05.2022 на суму 15 000,00грн (а.с. 18-19).

Залишок несплаченої суми становить 60 320,00грн (125 320,00грн - 65 000,00грн).

01.11.2022 на адресу відповідача позивачем направлена претензія за вих. №910 від 01.11.2022 з вимогою здійснити оплату у розмірі 65 305,39грн протягом 15 робочих днів з моменту отримання претензії (а.с. 20).

Згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №540, претензія не вручена відповідачу, повернута за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість за договором поставки №6868 від 20.04.2022 у сумі 60 320,00грн відповідачем не сплачена.

Позивач посилається на те, що ним належним чином виконано зобов`язання, поставлено узгоджений товар, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання з повної оплати не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимогу про стягнення основного боргу у розмірі 60 320,00грн, 3 % річних у розмірі 1 410,87грн та інфляційних втрат у розмірі 7 275,55грн, що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Враховуючи умови договору (п. 2.5) та умови специфікації до договору, строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище документами, є таким, що настав 25.05.2022 та 26.05.2022.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 60 320,00грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 60 320,00грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 410,87грн за період із 26.05.2022 до 06.03.2023 та інфляційні втрати за період із червня 2022 року до січня 2023 року у розмірі 7 275,55грн (а.с. 22-25).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та втрат від інфляції, судом встановлено його арифметичну вірність (тобто помилок не виявлено).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає основний борг у розмірі 60 320,00грн, 3% річних у розмірі 1410,87грн та втрати від інфляції 7 275,55грн, а всього 69 006,42грн.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №768 від 06.03.2023 (а.с. 28). Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2684,00грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Швидкісний трамвай" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліко-Груп" про стягнення 69 006,42грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліко-Груп" (вул. Гірничорятувальна, буд. 19, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50011; ідентифікаційний код 40914447) на користь Комунального підприємства "Швидкісний трамвай" (майдан Праці, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50057; ідентифікаційний код 30950099) основний борг у розмірі 60 320 (шістдесят тисяч триста двадцять)грн 00коп., 3% річних у розмірі 1 410 (одна тисяча чотириста десять)грн 87коп, втрати від інфляції 7 275 (сім тисяч двісті сімдесят п`ять)грн 55коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)грн 89коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано - 01.05.2023

Суддя Н.М. Євстигнеєва