ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2877/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" за вх.№2-511/23 від 13.04.2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі 916/2877/22

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

за позовом: Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" (вул. Миколи Боровського, буд. 28 "Б", м. Одеса, Одеська область, 65031)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Совінвест" (вул. Поїзна, буд. 1, м. Одеса, Одеська обл., 65017)

про стягнення 826 642,56 грн

за участю представників сторін:

від позивач: не з`явився

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/2877/22 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Совінвест" про стягнення 826 642,56 грн.

Рішенням суду від 12.04.2023 позов Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" задоволено повністю. Під час судових дебатів представником позивача було зазначено, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дня прийняття рішення у справі.

13.04.2022 до суду від Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40 000 грн.

Ухвалою від 13.04.2023 заяву АТ "ДТЕК Одеські електромережі" призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.04.2023.

У судове засідання 24.04.2023 учасники справи, які про розгляд справи повідомлялись належним чином шляхом направлення ухвали суду до електронного суду та на юридичну адресу, не з`явилися, про причини відсутності суд не повідомляли.

Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3-4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач зазначив, що такі витрати склали 40 000 грн.

У підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги № 137-ОЕМ від 25.09.2020 (а.с.33-35), укладений між Акціонерним товариством ДТЕК "Одеські електромережі" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Перший Радник" (виконавець), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується надати клієнтові правову допомогу (послуги) за окремим усним або письмовим дорученням останнього.

Також між клієнтом та виконавцем було укладено додаткову угоду №9 від 01.07.2021 (а.с.36-39), якою фактично договір про надання правової допомоги викладено в новій редакції.

Так відповідно до п. 3.1. договору (в редакції додаткової угоди № 9) приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням наданням надання правової допомоги за цим договором.

Згідно п. 3.2. договору (в редакції додаткової угоди № 9) акт наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатом надання послуг. Такий акт наданих послуг невідкладно (в день його складання) направляється виконавцем клієнту.

Положеннями п. 3.3. договору (в редакції додаткової угоди № 9) передбачено, що, враховуючи складність справи, значення справи для клієнта, часу, витраченого адвокатом на надання послуг, сторони відображають в акті наданих послуг опис наданих послуг та їх загальну вартість (розмір гонорару).

Відповідно до п. 4.1. договору (в редакції додаткової угоди № 9) ціна цього договору становить 500 000 грн без ПДВ.

У п.4.2. договору (в редакції додаткової угоди № 9) сторони погодили, що розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін.

Згідно п.4.3. договору (в редакції додаткової угоди № 9) вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно, або у фіксованому розмірі.

Положеннями п. 4.4 договору (в редакції додаткової угоди № 9) визначено, що вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа), про що складається відповідний акт наданих послуг.

Відповідно до п.4.6. договору оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів наданих послуг впродовж 15 календарних днів з моменту вступу рішення суду по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.

Строк дії сторонами неодноразово продовжувався, останній раз додатковою угодою від 28.12.2022 строк продовжено до 31.12.2023.

Також на підтвердження понесення судових витрат позивачем надано суду витяг із наказу №2-к від 03.01.2020 (а.с.39) про прийняття Лапчевої Н.В. на посаду адвоката до ОА "Перший радник", а також акт надання послуг №101 від 11.04.2023 за договором № 137-ОЕМ від 25.09.2020, згідно якого відповідно до вказаного договору виконавцем надано професійну правничу допомогу в рамках судової справи №916/2877/22.

Відповідно до акту були надані наступні послуги:

- вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів, 10 год. 10 000 грн;

- розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази, 10 год. 10 000 грн;

- підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру (позовна заява, відповідь на відзив), 13 год. 13 000 грн;

- участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, 7 год. 7 000 грн.

Загальна сума акту становить 40 000 грн, при цьому суд зауважує, що із змісту акту (кількості годин та вартості наданих послуг) судом встановлено, що вартість однієї години роботи адвоката сторонами визначена на рівні 1 000 грн.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги.

Водночас, суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналізуючи обсяг правової допомоги, наданої позивачу, та її вартість, суд вважає, що розмір відповідних витрат є завищеним.

Так суд вказує, що вказані в пунктах 1, 2 акту послуги із вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналізу судової практики з подібних спорів та розробки загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовки та систематизації доказової бази охоплюються послугами та діями, зазначеними в п.3 вказаного акту щодо підготовки та подання процесуальних та інших документів правового характеру. Вказані послуги є одним безперервним процесом під час надання правової допомоги. При цьому суд враховує, що відповідачем позиція в рамках спору висловлена не була, а позивачем така заява як відповідь на відзив до суду не подавалась. Інші заяви, окрім позовної, подавались позивачем на обґрунтування та доведення власної правової позиції.

Крім того, суд зазначає, що вказана в п. 4 акту кількість часу участі адвоката у судових засіданнях 7 годин також є завищеною. Під час розгляду справи судом було проведено 6 судових засідань, тривалість яких загалом не перевищила 2,5 години.

З урахуванням наведених висновків суду, стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідатиме критеріям розумності, необхідності, співмірності та справедливості, з огляду на що суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

Керуючись ст.123, 126, 129, 221, 232, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" за вх.№2-511/23 від 13.04.2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі 916/2877/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Совінвест" (вул. Поїзна, буд. 1, м. Одеса, Одеська обл., 65017, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" (вул. Миколи Боровського, буд. 28 "Б", м. Одеса, Одеська область, 65031, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ грн.

3. В задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повне додаткове рішення складено 27.04.2023

Суддя Ю.М. Щавинська