ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
27.04.2023 м. Харків Справа № 905/147/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
розглянувши справу №905/147/23
про стягнення 293 480,96 грн,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про поставку нафтопродуктів № 353 від 10.12.2021 в частині оплати товару.
27.02.2023 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/147/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
17.04.2023 за вх.№3303/23 та вх.№3304/23 засобами поштового зв`язку господарський суд одержав аналогічні за змістом спільні заяви сторін від 03.04.2023 про затвердження мирової угоди, закриття провадження у справі та покладення судових витрат на відповідача, а також мирову угоду від 03.04.2023.
21.04.2023 за вх.№3552/23 засобами електронного зв`язку та 26.04.2023 за вх. № 3731/23 засобами поштового зв`язку господарський суд одержав аналогічні за змістом заяви позивача від 20.04.2023 про відмову від позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 6 710,96 грн та інфляційних втрат у розмірі 49 770 грн, закриття провадження у справі в цій частині та здійснення розподілу судових витрат відповідно до вимог чинного законодавства України.
Оскільки заяви від 03.04.2023 (за вх. № 3303/23 від 17.04.2023 та за вх. № 3304/23 від 17.04.2023), а також заяви від 20.04.2023 (за вх. № 3552/23 від 21.04.2023 та за вх. № 3731/23 від 26.04.2023) є ідентичними за змістом, господарський суд вважає їх відповідно однією спільною заявою про затвердження мирової угоди, закриття провадження у справі та покладення судових витрат на відповідача, поданою сторонами, та однією заявою про відмову від позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, закриття провадження у справі в цій частині та здійснення розподілу судових витрат відповідно до вимог чинного законодавства України, поданою позивачем.
Щодо заяви позивача про відмову від позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат та закриття провадження у справі в цій частині суд виходить з наступного.
У п.1 ч.2 ст.46 ГПК України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно з п.4 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Заява від 20.04.2023 про відмову від позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 6 710,96 грн та інфляційних втрат у розмірі 49 770 грн та закриття провадження у справі в цій частині підписана представником позивача, адвокатом Вертебою Д.С. на підставі ордера серії АІ №1351302 від 15.02.2023, в якому зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги № 36 від 30.11.2021 повноваження адвоката не обмежуються.
Приймаючи до уваги те, що заява підписана повноважним представником позивача, та за її змістом позивачу відомі наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову, господарський суд приймає відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 6 710,96 грн та інфляційних втрат у розмірі 49 770 грн та закриває провадження у справі у цій частині на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України.
Щодо спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Згідно з п.7 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Приймаючи до уваги те, що мирова угода підписана повноважними представниками сторін, які усвідомлюють наслідки її укладення та затвердження судом, а також те, що умови мирової угоди стосуються прав та обов`язків сторін щодо предмету спору, яким є стягнення основного боргу (після закриття провадження у справі в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з відмовою позивача), не суперечать закону, не порушують права та охоронювані законом інтереси третіх осіб та не є невиконуваними, господарський суд задовольняє спільну заяву сторін, затверджує мирову угоду та закриває провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Клопотання позивача за вх.№1491/23 від 20.02.2023 про витребування з ГУ ДПС у Донецькій області інформації та доказів залишено господарським судом без розгляду з огляду на закриття провадження у цій справі.
Щодо судових витрат суд виходить з наступного.
На підставі платіжної інструкції № 351 від 10.02.2023 за подання даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 402,22 грн, що перевищує встановлений п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» на 0,01 грн. (293 480,96 грн х 1,5% = 4 402,21 грн).
У ч. 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічні приписи містяться і у ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».
Згідно з ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат (ч. 4 ст. 130 ГПК України).
Приймаючи до уваги те, що заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, загальний розмір яких складає 56 480,96 грн, подано після початку розгляду справи по суті, 50% судового збору у розмірі 423,60 грн в цій частині позовних вимог не підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України та залишається за ним. Решта 50% судового збору у розмірі 423,61 грн, зважаючи на те, що така відмова не пов`язана із задоволенням відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, також покладається на позивача.
Одночасно, з огляду на укладення мирової угоди до прийняття рішення в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 237 000 грн, 50 % судового збору у розмірі 1 777,50 грн в цій частині позовних вимог підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України. Решта 50% судового збору у розмірі 1 777,50 грн покладається на сторін порівну (по 888,75 грн на кожну), оскільки у мировій угоді сторони не передбачили іншого порядку їх розподілу. При цьому спільна заява сторін від 03.04.2023 про затвердження мирової угоди, в якій заявлено про покладення судових витрат на відповідача, не є мировою угодою.
Надмірно сплачений судовий збір у розмірі 0,01 грн може бути повернуто позивачу з Державного бюджету України в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» на підставі відповідного клопотання. Оскільки клопотання про повернення судового збору у розмірі 0,01 грн позивачем до суду не подано, це питання не вирішується судом.
Керуючись ст. ст. 130, 191, 192, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

03 квітня 2023 року м. Київ
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРАЇНСЬКА НАФТОТРЕЙДІНГОВА КОМПАНІЯ» в особі Директора Тимофєєвої Людмили Миколаївни, яка діє на підставі Статуту, з одного боку,
та
розуміючи зміст статті 629 Цивільного кодексу України, а також статей 192, 193, 231 Господарського процесуального кодексу України, усвідомлюючи наслідки своїх процесуальних дій та бажаючи їх настання, з метою врегулювання спору, який є предметом розгляду в господарській справі № 905/147/23, що перебуває в провадженні Господарського суду Донецької області (далі «Справа»), уклали дану мирову угоду про наступне:
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 30.04.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 31.05.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 30.06.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 31.07.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 31.08.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 30.09.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 31.10.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 30.11.2023р. (включно);
- сума коштів у розмірі 77 000,00 грн (сімдесят сім тисяч гривень 00 копійок) сплатити у строк до 31.12.2023р. (включно).
4.1. не мають матеріальних та/або нематеріальних претензій одна до одної, в тому числі в рамках господарської справи;
4.2. не матимуть матеріальних та/або нематеріальних претензій одна до одної з приводу правовідносин, які можуть витікати з даної мирової угоди;
4.3. розуміють недопустимість односторонньої відмови від мирової угоди;
4.4. розуміють, що за невиконання умов цієї мирової угоди сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України;
4.5. сторони заявляють, що в процесі укладення цієї мирової угоди та в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави;
4.6. сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди;
4.7. сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї мирової угоди. Наслідки затвердження цієї мирової угоди сторонам відомі;
4.8. уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді;
4.9. наслідки затвердження даної мирової угоди сторонам роз`яснено: повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
5. Сторонам зрозумілі наслідки, передбачені ст. ст. 192, 231 ГПК України.
6. Ця Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом.
7. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».
14. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН:
Позивач:
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ
«УКРАЇНСЬКА НАФТОТРЕЙДІНГОВА
КОМПАНІЯ»
Євгена Коновальця, будинок 36-Д, офіс 42
Номер поточного рахунку IBAN:
НОМЕР_1
в АТ «ПУМБ» Директор _______________ /Тимофєєва Л.М./
М.П.
Відповідач:
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
«КОСТЯНТИНІВСЬКЕ
АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО
Номер поточного рахунку IBAN:
НОМЕР_2 , Генеральний
АБ «УКРГАЗБАНК» директор________________ /Лябах В.В./».
М.П.

6. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Українська нафтотрейдінгова компанія» з Державного бюджету України 50 % судового збору у розмірі 1 777 (одна тисяча сімсот сімдесят сім) грн 50 коп., сплаченого на підставі платіжної інструкції № 351 від 10.02.2023, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи.
Ухвала суду є виконавчим документом у розумінні Закону України «Про виконавче провадження». Строк пред`явлення цієї ухвали до виконання до 27.04.2026 включно.
Ухвала набирає законної сили 27.04.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.
Повна ухвала складена 27.04.2023.
Суддя Л.В. Ніколаєва
(Лариса Вікторівна Ніколаєва)