ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.04.2023 Справа № 914/2351/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Муравець О.М.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ,

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, м. Київ,

про: стягнення коштів у розмірі 504 144 524, 47 грн.

Представники сторін:

від позивача: Мельник О.С. адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000205 від 30.06.2017 р.

від відповідача: Гарбузюк Р.О. - представник згідно повноважень, які містяться в матеріалах справи

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

АТ Укртрансгаз звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до АТ Оператор газорозподільної системи Львівгаз, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про стягнення 504 144 524, 47 грн., з яких: 472 608 231,95 грн. заборгованість за послуги балансування обсягів природнього газу, 29 041 905,02 грн. пеня та 2 494 387,50 грн. річні.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.06.2021 року у справі № 914/2351/19, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.08.2022р., касаційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз задоволено. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 року у справі № 914/2351/19 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 року, справу передано для розгляду судді Долінській О.З.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.09.2022 р., прийнято справу № 914/2351/19 до розгляду, підготовче засідання у даній справі призначено на 19.10.2022 р.

17.10.2022 р. представником відповідача подано на адресу суду відзив на позовну заяву з додатками за вх. № 21275/22, відповідно до якого відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у поданому відзиві.

17.10.2022 р. від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про призначення судової експертизи у даній справі з додатками за вх. № 3342/22.

18.10.2022 р. представником позивача подано письмові пояснення у даній справі з додатками за вх. № 21503/22.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.10.2022 р., підготовче засідання призначено на 23.11.2022 р.

11.11.2022 р. представником позивача подано на адресу суду заперечення проти клопотання про призначення експертизи з додатками за вх. № 23525/22.

Крім того, 11.11.2022 р. представником позивача подано відповідь на відзив з додатками за вх. № 23527/22.

18.11.2022 р. від представника відповідача надійшло доповнення до відзиву на позов з додатками за вх. № 23881/22.

Протокольною ухвалою суду від 23.11.2022 р., продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/2351/19 на тридцять днів у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.11.2022 р., підготовче засідання призначено на 14.12.2022 р.

09.12.2022 р. представником позивача подано на електронну адресу суду доповнення до заперечень проти клопотання про призначення експертизи з додатками за вх. № 25509/22.

14.12.2022 р. представником відповідача подано на електронну адресу суду клопотання про застосування ч. 2 ст. 2 Закону України № 2479-IX Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування з додатками за вх. № 25786/22.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.12.2022 р., підготовче засідання у даній справі призначено на 16.01.2023 р.

19.12.2022 р. представником позивача подано на електронну адресу суду заяву за вх. № 26158/22, в якій позивач просив суд забезпечити проведення судового засідання, яке призначено на 16.01.2023 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Крім того, представник позивача у поданій заяві просив суд призначити розгляд справи № 914/2351/19 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 19.12.2022 р., заяву представника Акціонерного товариства Укртрансгаз за вх. № 26158/22 від 19.12.2022 р. про проведення судового засідання 16.01.2023 року та усіх наступних засідань у справі № 914/2351/19 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судом постановлено проведення судового засідання 16.01.2023 року та усіх наступних засідань у даній справі здійснити в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon (https:/easycon.com.ua/).

26.12.2022 р. представником відповідача Шиян М.В. подано в систему Електронний суд клопотання/заяву з додатками за вх. № 26713/22.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.01.2023 р., підготовче засідання призначено, з врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 25.01.2023 року, на 01.03.2023 р.

22.02.2023 р. представником позивача подано на електронну адресу суду письмові пояснення у даній справі з додатками за вх. № 4613/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.03.2023 р., підготовче засідання у даній справі призначено на 29.03.2023 р.

27.03.2023 р. представником позивача подано на електронну адресу суду заперечення на додаткові пояснення з додатками за вх. № 7537/23.

27.03.2023 р. представником відповідача подано на адресу суду додаткові пояснення з додатками за вх. № 7617/23.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.03.2023 р., підготовче засідання у даній справі відкладено на 19.04.2023 р.

17.04.2023 р. представником відповідача подано на адресу суду в систему «Електронний суд» додаткові пояснення у даній справі з додатками за вх. № 9378.

19.04.2023 р. представник позивача в підготовче засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції, з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив за вх. № 23527/22 від 11.11.2022 р. та поясненнях, наданих в судовому засіданні. Стосовно поданого клопотання відповідача про призначення судової експертизи у даній справі, то просила суд відмовити у його задоволенні з підстав, які викладено у запереченнях проти клопотання про призначення експертизи за вх. № 23525/22 від 11.11.2022 р. та доповненнях до заперечень проти клопотання про призначення експертизи за вх. № 25509/22 від 09.12.2022 р. та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

19.04.2023 р. представник відповідача в підготовче засідання з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву за вх. № 21275/22 від 17.10.2022 р., доповненнях до відзиву на позов за вх. № 23881/22 від 18.11.2023 р. та поясненнях, наданих в судовому засіданні. Просив суд задоволити подане клопотання про призначення судової експертизи у даній справі за вх. № 3342/22 від 17.10.2022 р. з підстав, які викладено у поданому клопотанні та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

19.04.2023 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в підготовче засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений про час, дату та місце судового засідання (докази містяться в матеріалах справи).

У поданому клопотанні про призначення судової експертизи за вх. № 3342/22 від 17.10.2022 р., відповідач зазначає про те, що протягом всього спірного періоду не відбирало газ на точках виходу з ГТС. Натомість позивач закачував газ у розподільну мережу АТ «Львівгаз», всупереч умов договору транспортування газу та вимог Кодексу ГТС.

Відповідач зазначає, що такі твердження грунтуються на тих обставинах, що технічні рішення облаштування газорозподільних станцій, через які газ закачується у розподільні мережі АТ «Львівгаз», виключають саму можливість відбору газу і передбачають тільки можливість закачування газу Оператором ГТС. Тобто, газ на ГРС відбирати фізично неможливо, що спростовує доводи Позивача у відповідній частині.

На думку відповідача, ці обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Так, враховуючи обставини неподачі АТ «Львівгаз» газу на точках входу в ГТС для його транспортування, встановлення судом обставин відбору АТ «Львівгаз» газу на точках виходу з ГТС, буде мати наслідком виникнення у АТ «Львівгаз» негативного небалансу та договірного зобов`язання його врегулювати. Відповідно до п.3 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС, перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу, є негативним небалансом.

Відповідач зазначає, що встановлення судом обставин закачування газу Оператором ГТС в розподільну мережу АТ «Львівгаз» всупереч умов договору і вимог Кодексу ГТС, буде свідчити про протиправну поведінку саме Оператора ГТС, ненадання ним послуг транспортування газу, невиконання сторонами договору, відсутність у АТ «Львівгаз» негативного небалансу та наявність підстав для відмови у позові.

У поданому клопотанні, відповідач вказує на те, що відбір газу і його закачування, є взаємовиключними діями учасників ринку природного газу. Відбір газу в контексті спірних правовідносин, є дією АТ «Львівгаз», яка має наслідком надходження газу у розподільну мережу поза волею Оператора ГТС і без його відома. Для відбору газу з ГТС необхідні дії мають вчинятися АТ «Львівгаз». Натомість, закачування газу в розподільну мережу, є дією Оператора ГТС поза волею АТ «Львівгаз» та без його згоди. При закачуванні газу в розподільну мережу, необхідні для цього дії вчиняються Оператором ГТС.

Відповідно до Додатку № 1 до Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу від 23.06.2016 № 2016-ЛТГ/ЛГ і додаток 2, яка укладена між сторонами, газ з газотранспортної системи передається у газорозподільну мережу на пунктах приймання-передачі газу, які розміщені на газорозподільних станціях (далі - ГРС) Оператора ГТС і обладнані вузлами обліку газу. Такі ж положення містить пп.4 п.2 глави 7 розділу III Кодексу ГТС.

Відповідно до визначення терміну, наведеного у п.3 «Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання», затверджених наказом Мінпаливенерго України 27.12.2005 № 618, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за № 67/11914, газорозподільна станція - сукупність технологічного та допоміжного обладнання, що призначене для редукування, вимірювання та подачі газу з магістральних газопроводів в газорозподільні мережі.

Акти розмежування балансової належності газових мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, про які зазначено у додатку 3 до договору транспортування газу, містять схеми, які свідчать про насичення ГРС спеціальним обладнанням та про складність технологічних процесів, які відбуваються на ГРС. Заперечуючи доводи про закачування газу у розподільні газопроводи на ГРС, позивач наполягав на складності технологічних процесів, які відбуваються при передачі газу на ГРС. З наявних схем облаштування ГРС без спецільних технічних знань неможливо достовірно встановити обставини, які входять до предмета доказування, а саме: закачував у спірний період Оператор ГТС газ у газорозподільну мережу, чи АТ «Львівгаз» відбирало газ на ГРС; чи мало АТ «Львівгаз» технічну можливість на пунктах приймання-передачі газу не приймати у свої газопроводи обсяги газу, які передаються понад обсяги підтверджених Оператором ГТС номінацій та без подання таких обсягів для транспортування на точках входу в ГТС.

При цьому, відповідач зазначає, що відповідно до Технічної угоди, будь-які зміни облаштування ГРС підлягали документальному погодженню її сторонами. Тому, наявні акти розмежування мереж відображають реальний стан ГРС протягом всього спірного періоду і дають можливість фахівцю, який має спеціальні технічні знання, встановити обставини, які існували протягом спірного періоду, на підставі наявної документації. На підставі наведеного, відповідач просить суд призначити у даній справі технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: 1. Акціонерне товариство Укртрансгаз на газорозподільних станціях, які визначені Додатком 3 до договору транспортування природного газу від 17.12.2015 р., закачувало газ у розподільні газопроводи, чи АТ Львівгаз на газорозподільних станціях відбирало газ у свої газопроводи ? 2. Які саме дії вчинялися кожною із сторін при передачі газу на ГРС у розподі льні газопроводи ? 3. Чи була у АТ Львівгаз технічна можливість відбирати газ на ГРС у розподі льні газопроводи ? 4. Чи була у АТ Львівгаз технічна можливість припинити (обмежити) приймання газу у розподільні газопроводи понад обсяги підтверджених Оператором ГТС номінацій безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу ? 5. Чи була у Акціонерного товариства Укртрансгаз технічна можливість припинити (обмежити) закачування газу у розподільні газопроводи безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу, виходячи з обсягів підтверджених номінацій замовників послуг транспортування газу? Проведення вказаної експертизи, відповідач просить суд доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення судової експертизи за вх. № 3342/22 від 17.10.2022 р., заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про його задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ Укртрансгаз (оператор) та Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Львівгаз (замовник) 17.12.2015 року уклали Договір транспортування природного газу №, згідно з пунктом 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за Договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 року

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 504 144 524,47 грн., з яких : 472 608 231,95 грн. заборгованість за послуги балансування обсягів природнього газу, 29 041 905,02 грн. пеня та 2 494 387,50 грн. річні.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з компенсації добових небалансів природного газу, які мають бути сплачені ним на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року в частині здійснення своєчасної оплати послуг балансування обсягів природного газу за березень, квітень, травень, червень 2019 року.

У позовній заяві позивач стверджує про виникнення у АТ «Львівгаз» негативних небалансів внаслідок відбору АТ «Львівгаз» газу з газотранспортної системи без подання обсягів газу до газотранспортної системи. Отже, до предмета доказування у даній справі, з урахуванням норм Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу ГТС та висновків постанови Верховного Суду від 25.08.2022 року, входить встановлення обставин щодо: надання послуг транспортування газу; фактичне виконання сторонами договору транспортування газу; виникнення у Відповідача негативного небалансу внаслідок відборів газу з ГТС без подання обсягів газу на вході в ГТС для транспортування; здійснення/не здійснення позивачем балансуючих дій в спірний період.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 року у даній справі, скасовуючи рішення Господарського суду Львівської області від 16.06.2021 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 року зазначив, що за відсутності узгодженої позиції сторін щодо надання послуг балансування, судам належало встановити обставини, пов`язані з фактичним виконанням спірного Договору як наданням послуг власне транспортування газу, здійснення/ нездійснення балансуючих дій, дослідити складені сторонами на виконання відповідних умов Договору акти приймання-передачі природного газу в спірний період, у тому числі з метою встановлення обсягів природного газу, визначених комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, як то передбачено Кодексом ГТС; акти наданих послуг балансування обсягів природного газу; розрахунки вартості послуг балансування та звіти по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем).

Необхідно зазначити, що транспортування газу включає у себе 3 складові частини: приймання-передачу газу на точках входу в ГТС; переміщення газу магістральними газопроводами та передачу газу замовнику після його транспортування на точках виходу з ГТС.

Передача газу на точках виходу могла відбуватись у спосіб відбору газу (несанкціонованого відбору) відповідачем або закачуванням газу у газорозподільчий газопровід позивачем.

Позивач стверджує, що відповідач відбирав газ з ГТС, в той час, як відповідач заперечує зазначені доводи та доводить технічну неможливість відбору газу, оскільки технічно можливо лише закачати газ Оператором ГТС. Також відповідач вказує, що позивач закачував газ всупереч норм Кодексу ГТС та умов договору транспортування, понад обсяги підтверджених номінацій у той час, як технічної можливості не приймати (обмежувати) обсяги газу, який закачується у газорозподільні мережі, у нього не було.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/18570/17, від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20, від 24.11.2021 у справі № 914/1396/20, від 17.12.2020 у справі № 910/7426/17.

Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України і таке призначення не може розцінюватися, як порушення норм процесуального права. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя, суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Дана правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Зі змісту ст.41 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов`язок.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи, суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

З метою виконання вказівок Верховного Суду, які викладено у постанові від 25.08.2022 р. у даній справі, за відсутності узгодженої позиції сторін щодо надання послуг балансування за Договором у спірний період, для правильного вирішення цього спору, для можливості повно, обєктивно та всебічно надати оцінку усім фактичним обставинам справи, суд вважає за необхідне клопотання представника АТ Оператор газорозподільної системи Львівгаз про призначення судової експертизи за вх. № 3342/22 від 17.10.2022 р. задоволити та призначити у даній справі технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: Акціонерне товариство Укртрансгаз на газорозподільних станціях, які визначені Додатком 3 до договору транспортування природного газу від 17.12.2015 р., закачувало газ у розподільні газопроводи, чи АТ Львівгаз на газорозподільних станціях відбирало газ у свої газопроводи ? Які саме дії вчинялися кожною із сторін при передачі газу на ГРС у розподі льні газопроводи ? Чи була у АТ Львівгаз технічна можливість відбирати газ на ГРС у розподі льні газопроводи ? Чи була у АТ Львівгаз технічна можливість припинити (обмежити) приймання газу у розподільні газопроводи понад обсяги підтверджених Оператором ГТС номінацій безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу ? Чи була у Акціонерного товариства Укртрансгаз технічна можливість припинити (обмежити) закачування газу у розподільні газопроводи безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу, виходячи з обсягів підтверджених номінацій замовників послуг транспортування газу?

Беручи до уваги пропозицію відповідача щодо експертної установи та відсутність заперечень позивача щодо такої експертної установи, проведення експертизи слід доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно з пунктом 2 частини1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи викладене, необхідність надіслання матеріалів справи до експертної установи, провадження у справі № 914/2351/19 підлягає зупиненню.

В судовому засіданні 19.04.2023 р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст. 99, 100, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз про призначення судової експертизи за вх. № 3342/22 від 17.10.2022 р. задоволити.

2. Призначити технічну експертизу.

3. Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вулиця Липинського, 54).

4. На вирішення експерта поставити наступні питання:

- Акціонерне товариство Укртрансгаз на газорозподільних станціях, які визначені Додатком 3 до договору транспортування природного газу від 17.12.2015 р., закачувало газ у розподільні газопроводи, чи АТ Львівгаз на газорозподільних станціях відбирало газ у свої газопроводи ?

- Які саме дії вчинялися кожною із сторін при передачі газу на ГРС у розподі льні газопроводи ?

- Чи була у АТ Львівгаз технічна можливість відбирати газ на ГРС у розподі льні газопроводи ?

- Чи була у АТ Львівгаз технічна можливість припинити (обмежити) приймання газу у розподільні газопроводи понад обсяги підтверджених Оператором ГТС номінацій безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу ?

- Чи була у Акціонерного товариства Укртрансгаз технічна можливість припинити (обмежити) закачування газу у розподільні газопроводи безпосередньо на пунктах приймання-передачі газу, виходячи з обсягів підтверджених номінацій замовників послуг транспортування газу?

5. Попередити судового експерта, який буде давати експертний висновок, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

6. Витрати на проведення експертизи покласти на відповідача.

7. Запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України Про судову експертизу право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

8. Провадження у справі № 914/2351/19 зупинити.

Відповідно до частини 7 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Справу № 914/2351/19 надіслати Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз для проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки та в порядку, визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.04.2023 р.

Суддя Долінська О.З.