ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" травня 2023 р. Справа № 903/989/22

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Філіпова Т.Л., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. у справі №903/989/22, постановлену суддею Якушевою І.О., повний текст ухвали складено 07.04.2023р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вітагро Партнер, м. Волочинськ, Волочинський район, Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро, с. Дубове, Ковельский район, Волинська область

про стягнення 1169730,04 грн.,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро с. Дубове, Ковельский район, Волинська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю Вітагро Партнер, м. Волочинськ, Волочинський район, Хмельницької області

про визнання недійсним договору поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. у справі №903/989/22 відмовлено ОСОБА_1 у вступі у справу №903/989/22 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору. Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поставки №В292-04/22ВЛ від 27.04.2022 з матеріалами на 5-ти аркушах повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. ОСОБА_1 звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить витребувати з Господарського суду Волинської області всі матеріали справи №903/989/22 з метою розгляду даної апеляційної скарги. Відстрочити ОСОБА_2 сплату судового зору за подання цієї апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. у справі №903/989/22. Прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження з перегляду ухвали Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. у справі №903/989/22. Скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. у справі №903/989/22. Направити справу №903/989/22 до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до розгляду.

Листом №903/989/22/2427/23 від 19.04.2023 справу витребувано із Господарського суду Волинської області.

27.04.2023 матеріали оскарження ухвали Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. по справі №903/989/21 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги встановлено ст. 258 ГПК України.

Відповідно до п. 2 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються: докази сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2.7. ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684, 00 грн.

Враховуючи наведені вище норми законодавства, розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 року у справі №903/989/22, становить 2684 грн.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі просить відстрочити ОСОБА_2 сплату судового зору за подання цієї апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. у справі №903/989/22.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, ОСОБА_1 повідомляє, що для неї сплата судового збору, з урахуванням ситуації, що наразі склалась у державі Україна, є надважким фінансовим навантаженням. Так, указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 р. №2102- IX, з урахуванням внесених до нього змін, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 р. строком на 90 діб. Вказані обставини призвели до суттєвого зменшення доходів ОСОБА_1 , а крім того, до істотного збільшення цін товари першої необхідності (ліки, одяг тощо), в тому числі на продукти харчування. Фактично вказані обставини свідчать про наявність підстав, визначених статті 8 Закону України «Про судовий збір», для прийняття судом рішення про відстрочення сплати судового збору за розгляд цієї зустрічної позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши вказану заяву, суд відмовляє в її задоволенні, виходячи з такого.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особі може бути відстрочено сплату судового збору, також є вичерпним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановити наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Заявником апеляційної скарги не доведено суду апеляційної інстанції наявності неплатоспроможності, а саме: не додано доказів відсутності доходів, дебіторської заборгованості, рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, об`єктів інтелектуальної власності та інше, тоді як згідно статті ст.74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони у судовому процесі та інших учасників справи.

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також положення ст.ст.5, 8 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь - якій стороні, в тому числі й у питанні відстроченні від сплати судового збору, а тому враховуючи вище викладене, клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 у справі №903/989/22 задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі вищевикладеного колегія дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику можливості усунути недоліки, а саме оплатити судовий збір в розмірі 2684 грн., докази чого подати суду в установлений строк.

Керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 07.04.2023 р. у справі №903/989/22 - залишити без руху.

3. ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки:

- подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2684 грн.

4. У разі невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Суддя Філіпова Т.Л.