ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2711/22

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д.,

за участі секретаря судового засідання Богданової В.В.

розглянувши матеріали справи про банкрутство

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром Транс» (08300, Київська область, м.Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 84, )

за участі представників:

боржника: Тополь А.О.;

АТ КБ «ПриватБанк»: Андріїшина Н.П.;

арбітражного керуючого: Струця М.П.;

ТОВ «Альянс Партнер Груп»: Калмикова О.В.;

ПрАТ «Дніпронафтопродукт»: без участі представника.

ВСТАНОВИВ:

І ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/2711/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром Транс».

Провадження у вказаній справі було відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2023 за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк". Цією ж ухвалою було визнано вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропром Транс" у розмірі 10121889,16 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства; попереднє засідання господарського суду призначено на 31.03.2023 року о 10:00 год.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром Транс» здійснено 02.02.2023, номер публікації якого 70011.

До Господарського суду Київської області звернулося Акціонерне товариство «ПриватБанк» із заявою (вх. №2166/23 від 01.03.2023) про визнання додаткових грошових вимог до боржника у розмірі 9214001,77 грн., які складаються з: 2473750,06 грн. - заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном; 1050301,42 грн. - 3% річних; 5689950,29 грн. - інфляційне збільшення боргу.

Ухвалою Суду від 03.03.2023 розгляд заяви кредитора Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" призначено на 31.03.2023 року о 10:00 год.

Розпорядником майна надіслано повідомлення про розгляд кредиторських вимог (вх.№4718/23 від 13.03.2023), за змістом якого розпорядником майна повністю визнаються додаткові грошові вимоги АТ КБ «Приватбанк» як конкурсного кредитора боржника, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника, а саме 5368,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 9214001,77 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. 13.03.2023 від Струця М.П. надійшов звіт про надіслані повідомлення про результати розгляду грошових вимог (вх.№4719/23).

Від боржника надійшло повідомлення про розгляд додаткових грошових вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вх.№5964/23 від 28.03.2023). Боржник просить відмовити у задоволенні заяви з додатковими вимогами до боржника на суму 2473750,06 грн. - викупна вартість предмету лізингу, 3% річних на суму 1050301,42 грн.; інфляційне збільшення боргу на суму 5689950,29 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні 31.03.2023 Судом оголошено перерву у розгляді справи №911/2711/22 до 06.04.2023 р. о 15:00 год.

Від арбітражного керуючого надійшла заява про долучення до матеріалів справи №911/2711/22 реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство боржника станом на 10.03.2023 (вх.№4717/23 від 13.03.2023).

Також, ТОВ «Агропром Транс» подано заяву про перегляд ухвали Суду від 02.02.2023 за нововиявленими обставинами (вх.№2/23 від 28.03.2023). Судом ухвалою від 03.04.2023 відкрито провадження за нововиявленими обставинами. Ухвалою Суду 06.04.2023 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Агропром Транс» про перегляд ухвали Господарського суду Київської області від 02.02.2023 за нововиявленими обставинами.

Представником АТ КБ «Приватбанк» надіслано письмові пояснення (вх.№6090/23 від 30.03.2023).

ТОВ «Агропром Транс» надано свої заперечення на пояснення АТ КБ «Приватбанк» (вх.№6143/23 від 31.03.2023).

Від розпорядника майна надійшов звіт (проміжний) (за період з 02.02.2023 по 30.03.2023) (вх.№6429/23 від 04.04.2023).

Представником АТ КБ «Приватбанк» надіслано додаткові пояснення відносно здійсненого зарахування зустрічних вимог (вх.№6562/23 від 05.04.2023).

На електронну пошту Суду 06.04.2023 представником ТОВ «Агропром Транс» надіслані пояснення на додаткові пояснення АТ КБ «Приватбанк» (вх.№6583/23 від 06.04.2023).

Струцем М.П. надані заперечення щодо пояснень ТОВ «Агропром Транс» про розгляд додаткових грошових вимог (вх.№6599/23 від 06.04.2023).

У судовому засіданні 06.04.2023 Судом оголошено перерву у розгляді справи №911/2711/22 до 17.04.2023 р. о 11:30 год.

Від АТ КБ «Приват Банк» надійшли додаткові пояснення (вх.№7131/23 від 13.04.2023).

У судовому засіданні 17.04.2023 р. було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали за результатами розгляду додаткових вимог АТ КБ "Приват Банк".

ІІ ДОВОДИ СТОРІН

АТ КБ «ПРИВАТБАНК»:

·вимоги, про зарахування яких заявлено у односторонньому правочині, вчиненому ТОВ «Агропром Транс» у формі заяви, не відповідають умовам, дотримання яких згідно із законом вимагається при здійсненні зарахування зустрічних однорідних вимог;

·враховуючи, що банк, на підставі та в порядку, визначеному Законом України «Про фінансовий лізинг» і умовами договору № 4А16050ЛИ, відмовився від договору, до правовідносин сторін мають бути застосовані правові наслідки, визначені статтею 653 Цивільного кодексу України, а саме, норми частини 2, з якою зобов`язання сторін припиняються, та частини 4 цієї статті;

· боржником не надано доказів, які би підтверджували виникнення заборгованості банку з повернення сплачених лізингових платежів як сплати частини вартості об`єкту лізингу за договором фінансового лізингу;

· ТОВ «Агропром Транс» не набув права діяти альтернативно, враховуючи диспозицію ч. 2 ст. 693 ЦК України, а саме вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати, з огляду на виконання банком своїх зобов`язань за договором належним чином та у повному обсязі;

· лізингоодержувач при відмові від договору вправі вимагати сплачених до такої відмови лізингодавцю платежів лише у разі розірвання договору за ініціативою лізингоодержувача у разі порушення лізингодавцем строку передачі предмета лізингу більше ніж на 30 днів;

· розірвання договору лізингу відбулось у відповідності із Договором та Законом та виключно через дії боржника (невиконання вимог договору), волевиявлення стосовно набуття права власності на предмет лізингу особа не проявляла і не проявила, зокрема не направляла банку жодні звернення з вимогами реструктуризації/розстрочки/зміни умов.

ТОВ «АГРОПРОМ ТРАНС»:

· у зв`язку з розірванням договору лізингу і поверненням об`єктів лізингу АТ КБ "ПриватБанк", у АТ КБ "ПриватБанк" виникла заборгованість щодо повернення ТОВ "Агропром транс" спачених в рахунок сплати вартості об`єкту лізингу лізингових платежів на суму 2473750,06грн.

· обов`язок ТОВ «Агропром Транс» перед АТ КБ «Приватбанк» стосовно погашення простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном за Договором фінансового лізингу №4А16050ЛИ від 02.07.2016 (стягнуто за рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2019 по справі №911/2653/18 та наказом про примусове виконання рішення №911/2653/18 від 11.09.2019) припинився на суму 2473750,06 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог;

· додаткові вимоги кредитора щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань, що нараховані на відсоткову винагороду за Договором лізингу, що вже була предметом дослідження у підготовчому засіданні, порушує принцип правового очікування боржника, встановленого у ч. 6 ст. 39 КУзПБ;

АРБІТРАЖНИЙ КЕРУЮЧИЙ СТРУЦЬ М.П.:

· визнає додаткові грошові вимоги АТ КБ «Приватбанк» як конкурсного кредитора боржника у повнгому обсязі, зазначає, що вони підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, а саме 5368,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 9214001,77 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

· розгляд питання щодо права на повернення боржнику сплачених лізингових платежів (у разі наявності підстав) боржник має право в тому числі у судовому порядку вимагати повернення вказаних коштів;

· зарахування зустрічних вимог однорідних вимог в означеному випадку не відбулося, а сам односторонній правочин щодо такого зарахування є нікчемним.

У судовому засіданні 17.04.2023 представник банку просив кредиторські вимоги задовольнити, заперечував проти факту зарахування однорідних зустрічних вимог.

Представник ТОВ «Агропром Транс» проти визнання кредиторських вимог АТ КБ «ПриватБанк» заперечував, просив їх відхилити.

Арбітражний керуючий Струць М.П. вимоги банку визнав, зазначаючи про їх правомірність.

Представник ТОВ «Альянс Партнер Груп» заперечував проти визнання кредиторських вимог банку до боржника.

ІІІ ОЦІНКА СУДУ

За змістом ч. 2 ст. 45 КУзПБ, кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

За приписами ч.1 ст.45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Додаткові грошові вимоги, які заявляються АТ КБ «ПриватБанк» до боржника, становлять 9214001,77 грн., з яких: 2473750,06 грн. - заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном; 1050301,42 грн. - 3% річних; 5689950,29 грн. - інфляційне збільшення боргу. На підтвердження вказаних грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" надає такі докумети: договір фінансового лізингу №4А16050ЛИ від 02.07.2016, Акт прийому-передачі майна від 02.07.2016, Акт прийому-передачі майна від 15.06.2017, Угода про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 23.10.2015, повідомлення №Е.16.0.0.04/4-70626 від 13.06.2017, рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2019 у справі №911/2653/18, постанова від 25.10.2022 ВП№60356363, розрахунки заборгованості.

Дослідивши надані учасниками провадження докази, Суд встановив наступне:

02.07.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Агропром Транс» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №4АГ6050ЛИ, за яким банк передає лізингоодержувачу майно, а лізингоодержувач приймає майно від банку в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів - у власність, у визначені цим договором строки, на умовах фінансового лізингу.

Предметом фінансового лізингу є нерухоме майно згідно Додатку №1 до Договору фінансового лізингу №4АГ6050ЛИ від 02.07.2016р. За твердженням сторін договору, майно, яке є предметом договору фінансового лізингу, було передано ТОВ "Агропром транс", згідно Акту прийому-передачі майна від 02.07.2016р., додаток №3 до Договору фінансового лізингу №4АГ6050ЛИ від 02.07.2016р.

Умови переходу права власності на майно визначені у п. 4.3 Договору: майно переходить у власність Лізингоодержувача за умови сплати Банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за цим Договором.

У випадку переходу права власності на Майно до Лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п. 4.4. Договору

У пункті 5.2.1. Договору банк зобов`язався передати майно в платне користування лізингоодержувачу на умовах та строки, що обумовлені цим Договором. Після сплати всієї суми лізингових платежів та інших платежів, що передбачені цим Договором, передати Майно у власність Лізингоодержувача та документ, що підтверджує повну плату платежів за цим Договором.

До переліку зобов`язань лізингоодержувача на підставі п.п. 6.2.11. Договору (в редакції Додаткової угоди від 29.07.2016 до Договору, зокрема, входить сплата Банку:

-винагороди за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)»;

-лізингових платежів (суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості Майна);

-відсоткової винагороди за користування майном;

-винагороди за користування майном отриманим в лізинг;

-інших витрат Банка, безпосередньо пов`язаних з цим Договором.

Додатковою угодою від 05.08.2016 до Договору, внесено зміни, зокрема, до графіку лізингових платежів (графіку відшкодування вартості майна), де платіж №1 складає 247148,26 грн., термін платежу 25.07.2016; платіж №2 складає 2473750,06 грн. термін платежу 25.08.2016.

Відповідно до платіжного доручення №40 від 23.08.2016 ТОВ «Агропром Транс» сплачено лізинговий платіж у сумі 2473750,06 грн. (призначення платежу: лізинговий платіж у рахунок викупу майна згідно договору фінансового лізингу №4А16050ЛИ від 02.07.2016) (а.с.136, т.1). Означений факт не заперечується кредитором (АТ КБ «Приватбанк» у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство).

Відповідно до підпунктів 8.2, 8.2.3. Договору, цей Договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за ініціативою Банку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача за 3 (три) дні, зокрема, у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу Лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 (тридцять) днів, а також у випадку порушення строків оплати винагород за Договором.

У повідомленні про розірвання сторони зазначають причину дострокового розірвання цього договору. При цьому для розірвання цього договору, договір про внесення змін сторони не укладають (п. 8.4. Договору). У випадку розірвання цього договору, майно повинне бути повернути лізингоодержувачем у термін розірвання, по акту прийому-передачі майна в тому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу (п. 8.3. Договору).

У зв`язку з тим, що лізингоодержувач прострочив сплату лізингових платежів більше ніж на 30 днів, а також порушив строки сплати відсоткової винагороди, Банком було направлено повідомлення від 31.05.2017 за вих. № Э.Upr 1/3-67097 про розірвання договору фінансового лізингу, яке було вручене лізингоодержувачу 02.06.2017 року. Цим повідомленням Банк проінформував лізингоодержувача про розірвання договору з 15.06.2017, а також запропонував сплатити наявну заборгованість та передати майно по акту прийому-передачі.

15.06.2017 року відповідно до акт прийому-передачі майна лізингоодержувач передав, а Банк прийняв майно, яке було предметом договору фінансового лізингу № 4А16050ЛИ від 02.07.2016 року, що не заперечується сторонами.

У зв`язку з частковим невиконання ТОВ «Агропром Транс» своїх зобов`язань за Договором, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Господарського суду Київської області. Рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. по справі №911/2653/18 позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено, стягнено з ТОВ «Агропром Транс» на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: 11965044,28 грн. - простроченої заборгованості по відсотковій винагороді за користування майном за договором фінансового лізингу №4А16050ЛИ від 02.07.2016р.; 444452,49 грн. - пені; 186142,45 грн. - судового збору. На виконання рішення Господарським судом Київської області видано наказ про примусове виконання рішення № 911/2653/18 від 11.09.2019 р. Постановою державного виконавця у виконавчому провадження №60356363 від 25.10.2023, виконавчий документ (наказ №911/2653/18 від 11.09.2019) повернуто стягувачеві, судове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. по справі №911/2653/18 виконано не було, грошові кошти у сумі 12409496,77 грн. стягнуті на користь АТ КБ «Приватбанк» не були.

ТОВ «Агропром Транс», вважаючи, що має право на повернення сплачених лізингових платежів як попередньої оплати за Договором лізингу, керуючись частиною 2 статті 693 ЦК України, направило АТ КБ «Приватбанк» Вимогу № 10/01-1 від 10.01.2023 р., в якій просило в семиденний строк з моменту отримання вказаного листа (вимоги) повернути, шляхом перерахування на поточний рахунок ТОВ «Агропром Транс, сплачені ТОВ Агропром Транс лізингові платежі (як попередню оплату за не отримане ним у майбутньому майно) на суму 2473750,06 грн.

Вимога була надіслана боржником за допомогою засобів електронного зв`язку (11.01.2023) (а.с.163-164, т. 1). Аналогічний примірник листа був надісланий АТ КБ «Приватбанк» за допомогою засобів поштового зв`язку 11 січня 2023 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною від 11.01.2023 (поштове відправлення №290), фіскальним чеком від 11.01.2023 (а.с.163, т.1). Згідно з інформацією з порталу «Укрпошта», поштове повідомлення №290 було вручено отримувачеві за довіреністю - 17.01.2023р.(а.с. 165,т.1). Вказаний факт не заперечується АТ КБ "ПриватБанк".

Враховуючи, що вимога про повернення коштів АТ КБ «Приватбанк» виконана не була, 20.01.2023 р. ТОВ «Агропром Транс» надіслало АТ КБ «Приватбанк» заяву про залік однорідних зустрічних вимог №20/01-1 від 20.01.2023 р. (а.с.139, т.1), за змістом якої товариство заявило про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 2473750,06 грн.

Заява про залік зустрічних однорідних вимог була направлена АТ КБ «Приватбанк» на електронну пошту (), згідно п. 2 Угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 23.10.2015 р., між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Агропром Транс». Аналогічний примірник надісланий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» поштою за його юридичною адресою (вул. Грушевського, буд. 1Д, м.Київ, 01001), що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладної від 20.01.2023 (поштове відправлення №805), фіскальним чеком від 20.01.2023 (а.с.161, т.1). Згідно з інформацією з порталу «Укрпошта», поштове повідомлення №805 було вручено отримувачеві: за довіреністю - 25.01.2023р. Вказаний факт не заперечується АТ КБ "ПриватБанк".

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам, Суд виснує таке:

Щодо наявності/відсутності права у боржника на повернення лізингових платежів як відшкодування вартості предмету лізингу за Договором фінансового лізингу №4АГ6050ЛИ від 02.06.2017 у розмірі 2473750,06грн.

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (редакція, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно з частинами першою-другою статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Таким чином, договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання банком, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність боржникові, поширюються загальні положення про купівлю-продаж. Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі №904/2357/20.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частинами другою та четвертою статті 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов`язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, наслідком розірвання договору є відсутність у лізингодавця обов`язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність лізингоодержувача і, відповідно відсутність права вимагати його оплати. У разі розірвання договору лізингу невнесена лізингоодержувачем у складі лізингових платежів покупна вартість об`єкту лізингу не підлягає стягненню (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.04.2018 року у справі №911/3483/16).

Договір лізингу є змішаним договором та на правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання банком, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувачеві, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до положень частин першої-другої статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За змістом п. 4.3 Договору фінансового лізингу, умовою переходу права власності на майно є сплата лізингоодержувачем Банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за Договором.

Як свідчать надані АТ КБ "Приват Банк" та ТОВ "Агропром транс" докази, а саме: договір фінансового лізингу №4А16050ЛИ від 02.07.2016, додаткова угода до вказаного договору від 05.08.2016, якою внесено зміни, зокрема, до графіку лізингових платежів (графіку відшкодування вартості майна), платіжне доручення №40 від 23.08.2016 ТОВ «Агропром Транс» на суму 2473750,06 грн. (призначення платежу: лізинговий платіж у рахунок викупу майна згідно договору фінансового лізингу №4А16050ЛИ від 02.07.2016), стверджується ТОВ "Агропром транс" та визнається АТ КБ "ПриватБанк" (заява з додатковими грошовими вимогами, арк.с. 24, т.2), платіж на суму 2473750,06 грн. був здійснений лізингоодержувачем на користь лізингодавця в рахунок відшкодування вартості предмету лізингу.

Враховуючи, що на правовідносини, які склалися між сторонами щодо одержання банком, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність боржникові, поширюються загальні положення про купівлю-продаж, а також враховуючи передбачене ст.693 ЦК України право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати товару у випадку невиконання продавцем свого обов`язку щодо передачі товару у встановлений строк, виходячи з таких засадничих положень цивільного законодавства як справедливість і розумність та враховуючи факт розірвання договору та повернення предмету лізингу лізингодавцю, Суд виснує про наявність права у лізингоодержувача (боржника у цій справі) на повернення лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність (як відшкодування вартості предмету лізингу) за Договором фінансового лізингу № 4АГ6050ЛИ від 02.06.2017, сплачених у сумі 2473750,06грн.

Заперечення АТ КБ "ПриватБанк" з посиланням на положення ч.4 ст.653 ЦК України (ч.4 "Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов`язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом."), Суд оцінює як такі, що базуються на довільному тлумаченні норм чинного законодавства, адже передумовою застосування названої норми ЦК України є реалізація сторонами кореспондуючих прав та обов`язків. Проте у випадку повернення предмету лізингу лізингодавцю та здійснення його часткової оплати лізингоодержувачем, пропонований банком підхід (відсутність права вимагати повернення частини покупної плати за надання майна в майбутньому у власність) порушить такі загальні засади цивільного законодавства як справедливість та розумність (ст.3 ЦК України).

Заперечення АТ КБ "ПриватБанк", обгрунтовані тим, що договір було розірвано через невиконання ТОВ "Агропром транс" як лізингоодержувачем своїх зобов`язань по сплаті лізингових платежів, також не спростовують висновків Суду, що наведені вище, адже розірвання договору було правом сторони/сторін договору, а не обов`язковим наслідком порушення договірного зобов`язання однією з сторін. Банк міг вимагати виконання зобов`язання з внесення лізингових платежів, дотримуючись вимог щодо належного виконання зобов`язання, а не вдаватися до розірвання договору, що не додає стабільності цивільному обігу.

Щодо зарахування зустрічних однорідним вимог

Статтею 601 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних до-говорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (п. 29, 30 постанови ОП КГС від 22.01.2021 у справі №910/11116/19).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Статтями 202, 203 ГК України встановлено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19.

Суд, дослідивши заяву ТОВ «Агропром Транс» №20/01-1 від 20.01.2023, встановив:

· правочин щодо заліку зустрічних однорідних вимог не визнаний недійсним на момент розгляду справи та є способом припинення зобов`язань, які виникли за Договором фінансового лізингу № 4А16050ЛИ від 02.07.2016р.;

·зобов`язання сторін є зустрічними: 1) грошові зобов`язання ТОВ «Агропром Транс» перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 2473750,06 грн. по сплаті заборгованості по оплаті відсоткової винагороди за користування майном; 2) грошові зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» перед ТОВ «Агропром Транс» у розмірі 2473750,06 грн. по сплаті заборгованості за повернення сплачених лізингових платежів як сплату частини вартості об`єкту лізингу.

·вимоги є однорідними (грошові кошти);

·строк виконання зустрічних однорідних зобов`язань є таким, що настав.

Виснуючи про те, що строк виконання зустрічних однорідних зобов`язань є таким, що настав, Суд виходить з наступного.

Матеріали справи свідчать, що боржником було надіслано лист із вимогою про повернення передплати за договором лізингу на суму 2473750,06 грн. - 11.01.2023 ( за допомогою засобів електронного зв`язку) та 11.01.2023 (за допомогою засобів поштового зв`язку) ( а.с.162-164, т.1).

Факт надсилання листа 11 січня 2023 року за допомогою засобів поштового зв`язку на юридичну адресу АТ КБ «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001) підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною від 11.01.2023 (поштове відправлення №290), фіскальним чеком від 11.01.2023 (а.с.163, т.1). Згідно з інформацією з порталу «Укрпошта», поштове повідомлення №290 було вручено отримувачеві: за довіреністю - 17.01.2023р. (а.с. 165,т.1). Вказаний факт не заперечується представником АТ КБ "ПриватБанк" у судових засіданнях.

Таким чином, строк на виконання вимог, викладених у листі щодо повернення коштів у сумі 2473750,06грн. як попередньої оплати за неотримане майно (об`єкт лізингу), тривав до 24.01.2023 р. (включно) і станом на 25.01.2023р. є таким, що настав.

Щодо надсилання вимоги за допомогою засобів електронної пошти, Суд зазначає, що надані ТОВ "Агропром транс" на підтвердження цього докази у своїй сукупності не можуть підтвердити факт отримання вимоги щодо повернення грошових коштів АТ КБ "ПриватБанк" саме 11.01.2023р., оскільки за допомогою вказаних доказів неможливо встановити особу, яка наклала цифровий підпис, дату та час підписання нею документу, зміст документу, належність особі означеного підпису, а лист про отримання вимоги ТОВ «Агропром Транс» про повернення передплати (а.с. 204, т.3) взагалі формується автоматично.

З огляду на наведене, здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог до 25.01.2023 року є неможливим, оскільки строк виконання зобов`язання з боку АТ КБ "ПриватБанк" до 25.01.2023 не настав. Тому твердження ТОВ "Агропром транс" про здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог 20.01.2023 є хибним.

Суд доходить висновку, що зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 2473750,06 грн. як односторонній правочин відбулося 25.01.2023, з огляду наступне.

20.01.2023 р. ТОВ «Агропром Транс» надіслало АТ КБ «Приватбанк» заяву про залік однорідних зустрічних вимог №20/01-1 від 20.01.2023 р. (а.с.139, т.1), за змістом якої товариство заявило про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 2473750,06 грн.

Заява про залік зустрічних однорідних вимог була направлена АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на електронну пошту кредитора (), згідно п. 2 Угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 23.10.2015 р., між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Агропром Транс». Надана боржником інформація про відправку листа із вимогою про повернення передплати за договором лізингу Судом не приймається як належний доказ відправлення/отримання листа, підписаного ЕЦП, оскільки скріншот не містить інформації стосовно особи, що наклала цифровий підпис, дату та час підписання документу, належність особі означеного підпису,

Аналогічний примірник надісланий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» поштою за його юридичною адресою (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001), що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладної від 20.01.2023 (поштове відправлення №805), фіскальним чеком від 20.01.2023 (а.с.161, т.1). Згідно з інформацією з порталу «Укрпошта», поштове повідомлення №805 було вручено отримувачеві: за довіреністю - 25.01.2023р. і цей факт не заперечується представником АТ КБ "ПриватБанк" у судових засіданнях.

Враховуючи, що наведені вище і надані до матеріалів справи докази підтверджують факт отримання АТ КБ "ПриватБанк" заяви про залік однорідних зустрічних вимог №20/01-1 від 20.01.2023 р. (а.с.139, т.1) 25.01.2023р., Суд зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог згідно вказаної заяви як односторонній правочин, направлений на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у сумі 2473750,06 грн., є таким, що відбувся в момент отримання відповідної заяви АТ КБ "ПриватБанк".

Принагідно Суд зазначає, що укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Агропром транс" Договором про фінансовий лізинг № 4А16050ЛИ від 02.07.2016 року не передбачено заборон щодо можливості реалізації сторонами права на зарахування (залік) зустрічних однорідних вимог.

З огляду на наведене, додаткові грошові вимоги ініціюючого кредитора АТ КБ «Приватбанк» до боржника ТОВ "Агропром транс" у сумі 2473750,06 грн. відхиляються Судом.

Щодо додаткових вимог кредитора АТ КБ "ПриватБанк" до боржника ТОВ "Агропром транс" про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

За частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що в разі ня зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ухвалення судового рішення про стягнення суми боргу за договором не припиняє грошового зобов`язання боржника та не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, кредитор має право на нарахування 3% річних та втрат від інфляції за весь час прострочення зобов`язання до моменту його фактичного виконання.

Водночас, враховуючи висновки Суду щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, періоди нарахування та суми, на які здійснюється нарахування є такими:

- за період з 02.03.2020 по 25.01.2023 обчислення 3% річних та інфляційних нарахувань здійснюється на суму 11965044,28 грн.;

- за період з 26.01.2023 по 02.02.2023 обчислення 3% річних та інфляційних нарахувань здійснюється на суму 9491294,22 грн.

Таким чином, за період з 02.03.2020 по 25.01.2023 3% річних складають 1041614,47 грн., інфляційні нарахування складають 5689950,29 грн.; за період з 26.01.2023 по 02.02.2023 3% річних складають 6240,85 грн., інфляційні нарахування складають 0,00 грн.

З огляду на наведене, додаткові грошові вимоги ініціюючого кредитора АТ КБ «Приватбанк» до боржника ТОВ "Агропром транс" в частині 3% річних та інфляційних втрат на суму простроченого грошового зобов`язання визнаються Судом у сумі 6737805,61 грн. Додаткові кредиторські вимоги в іншій частині заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму простроченого грошового зобов`язання підлягають відхиленню.

За змістом ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Отже, Суд, враховуючи наведене вище та керуючись ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, визнає частково додаткові кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропром транс" на загальну суму 6743173,61 грн., з яких: 5368,00 грн. - судовий збір та 6737805,61 грн. - 3% річних та інфляційні нарахування.

Решту заявлених додаткових вимог у розмірі 2476196,16 грн. Суд відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КУзПБ, за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Керуючись статтями 1, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 73-79, 86, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром Транс» на загальну суму 6743173,61 грн., з яких: 5368,00 грн (судовий збір) та 6737805,61 грн. (3% річних та інфляційні нарахування).

Кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропром Транс» на загальну суму 2476196,16 грн. відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 24.04.2023р.

Суддя Т.Д. Гребенюк