ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1100/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" (пр. Павла Тичини, буд. 1-В, Київ, 02152, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" (вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, Острог, 35800, ) про стягнення 959 283 грн. 16 коп.

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: Ізвєков Віталій Володимирович (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ «СК» про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 50020181 від 25.10.2021, яка станом на 01.12.2022 становить 959 283,16 грн та складається з: 296 578,85 грн - частина Кредиту, Додаткового кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно Графіку погашення кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022; 644 854,29 грн - дострокового неповернена Сума кредиту за період з 01.09.2022 по 01.12.2022; 8 110,68 грн - проценти, нараховані на непогашену Суму кредиту за п. 10.7 Загальних умов за період з 01.09.2022 по 01.12.2022; 9 739,34 грн - відшкодування страхових платежів згідно п. 5.6 Загальних умов. Позивач просить суд нараховувати на суму заборгованості 959 283 грн 16 коп. (або її непогашену частину) та стягнути з відповідача на користь свою користь 4,99 % річних за кожен день прострочення перерахування грошових коштів протягом періоду з 02.12.2022 до моменту виконання судового рішення в частині повної сплати грошових коштів у сумі 959 283 грн 16 коп. Нарахування здійснювати за формулою: С х 4.99 х Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Крім того, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" за Кредитним договором № 50020181 від 25.10.2021, яка станом на 01.12.2022 становить 959 283,16 грн звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель VW Arteon SB R-Line 2.0 TDI 4MOTION, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2021, державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" (вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, Острог, 35800, ) шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 23.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/1100/22. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначити на 17.01.2023.

03.01.2022 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 17.01.2023 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 05.01.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі задоволено. Постановлено провести судове засідання 17.01.2023 із представником позивача адвокатом Ізвєковим В.В. в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 17.01.2023 відкладено підготовче засідання на 07.02.2023. Постановлено провести судове засідання 07.02.2023 із представником позивача адвокатом Ізвєковим В.В. в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 07.02.2023 продовжено за ініціативою суду процесуальний строк підготовчого провадження на 30 днів - до 23.03.2023. Відкладено підготовче засідання на 21.02.2023.

Ухвалою від 21.02.2023 відкладено підготовче засідання на 07.03.2023.

Ухвалою від 07.03.2023 закрито підготовче провадження у справі № 918/1100/22. Призначено справу № 918/1100/22 до судового розгляду по суті на 21.03.2023.

Ухвалою від 21.03.2023 відкладено судове засідання на 04.04.2023.

Ухвалою від відкладено судове засідання на 18.04.2023. Постановлено провести судове засідання 18.04.2023 по справі № 918/1100/22 із представником позивача адвокатом Ізвєковим Віталієм Володимировичем (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції.

18.04.2023 судом встановлено, що відповідач у справі не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання, належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання, що підтверджується довідкою про надіслання на офіційну електронну адресу представника відповідача ухвали від 04.04.2023.

Згідно з ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 за № 1845/0/15-21 встановлено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представника відповідача.

Присутній в режимі ВКЗ представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Як встановлено судом, відповідач неодноразово повідомляв суд, що між сторонами проводяться перемовини щодо врегулювання даного спору в мировому порядку, шляхом або підписання мирової угоди в межах справи № 918/1100/22, або шляхом підписання договору реструктуризації боргу між самим боржником та кредитором.

Однак, станом на 18.04.2023 в матеріалах справи відсутні докази мирного врегулювання спору між позивачем та відповідачем.

Як встановлено судом у судовому засіданні 17.01.2023, останнім днем для подання відповідачем відзиву є 26.01.2023.

Відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

25.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ «СК» (далі - позичальник або ТОВ «ТБД «СК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» (далі - кредитодавець) укладено Кредитний договір № 50020181 (далі - «Кредитний договір»).

Згідно п.1.1 Загальних умов кредитування компанія зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі/розмірі, визначеній/-ому у кредитному договорі, в українських гривнях. Компанія також може надати позичальнику додатковий кредит на страхування майна, придбання якого є цільовим призначенням кредиту, а також на інші види страхування, у сумі, визначеній у кредитному договорі. Такими видами страхування можуть бути наступні (перелік не є вичерпним): добровільне страхування наземного транспортного засобу, програма КАСКО, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхування фінансових ризиків при викраденні або знищенні транспортного засобу, добровільне страхування (додаткової) цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, добровільне страхування від нещасних випадків (водія та пасажирів), добровільне страхування тимчасової втрати працездатності, добровільне страхування на випадок втрати роботи.

Надання компанією додаткового кредиту позичальнику погоджується сторонами в кредитному договорі. Якщо сторони не погодили надання додаткового кредиту в кредитному договорі, положення Загальних умов кредитування щодо додаткового кредиту до сторін не застосовуються.

Умови надання Додаткового кредиту передбачено статтею 12 та іншими положеннями цих Загальних умов кредитування.

Відповідно до п.1.3.1 Загальних умов, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначаються в українських гривнях на день укладення кредитного договору та зазначаються у графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні.

Пунктом 1.4.2. Загальних умов передбачено, що до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіку погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіку погашення кредиту.

Згідно п.1.6. Загальних умов виконання зобов`язання позичальника за цим кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до положень кредитного договору (та/або з третьою особою, яка надає заставу), а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. Сторони можуть домовитись про надання позичальником додаткових засобів забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, в тому числі застави іншого майна та поруки третіх осіб.

Відповідно до п.2.4. Загальних умов нарахування процентів щомісячно, відповідно до Графіка погашення кредиту. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Процента нараховуються за методом ("30/360" (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на Суму кредиту, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіка погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються за період з дати отримання Кредиту і до і першого календарного дня наступного місяця.

За умовами п.3.2. Загальних умов, cторони погоджуються, що компанія має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадках: п.3.2.1 - порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

Позичальник зобов`язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення такого повідомлення (3.3. Загальних умов).

Згідно з п.5.5. Загальних умов кредитування позичальник зобов`язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором, протягом усього строку дії кредитного договору та до повного виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором у страховій компанії, яка авторизована компанією.

Відповідно до пункту 5.6. Загальних умов кредитування якщо позичальник в порушення пункту 5.5 цих Загальних умов кредитування не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Компанія на власний вибір 1) укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування, або 2) здійснить від імені Позичальника сплату страхових платежів на користь страхової компанії відповідно до діючого договору страхування, що було укладено між Позичальником та страховою компанією. У випадку укладення Позичальником, на виконання умов пунктів 5.5 та 5.6 Загальних умов кредитування, договору страхування, у якому будуть встановлені будь-які інші страхові випадки на додаток до страхових випадків щодо визначеного в пункті 5.5 майна, та наступної несплати Позичальником страхових платежів за таким договором страхування, Компанія має право продовжити від імені Позичальника сплату страхових платежів за раніше укладеним Позичальником договором страхування. Позичальник дає згоду і доручає Компанії укласти від імені і за рахунок Позичальника договір страхування та/або здійснювати від імені і за рахунок Позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким(-и) договором (договорами) страхування (укладеним(-и) Компанією відповідно до цього пункту Кредитного договору або укпаденим(-и) Позичальником) на користь страхової компанії. Позичальник, не пізніше 5 календарних після направлення Компанією відповідного повідомлення (якщо інший порядок сплати не буде визначено Компанією у відповідному повідомленні), компенсує Компанії витрати, понесені нею у зв`язку із виконанням цього доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, у порядку, передбаченому пунктом 1.8 цих Загальних умов кредитування, або в порядку, передбаченому пунктом 1.8.18 цих положень Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.10.7 Загальних умов у випадку невиконання позичальником вимога про дострокове повернення кредиту та додаткового кредиту (в строки та порядку, визначених у такій вимозі), що було направлено позичальнику відповідно до пп. 3.2 і 3.3 цих Загальних умов, позичальник зобов`язаний також сплатити на користь компанії проценти від загальної простроченої суми кредиту за весь час прострочення до дати повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. Розмір таких процентів виповідає розміру річних процентів передбачених кредитним договором, чинних на дату направлення вимога про дострокове повернення кредиту та додаткового кредиту та розраховується щомісячно.

Також сторонами підписано графік погашення кредиту до кредитного договору.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами Кредитного договору:

- позивач надав відповідачу кредит у розмірі 988 050,00 грн (далі - «Кредит» або «Сума кредиту»);

- цільове призначення Кредиту - на придбання Автомобіля;

- строк кредиту: 24 місяців;

- цільове призначення кредиту: на придбання автомобіля марки VW, модель VW Arteon SB R-Line 2.0 TDI 4MOTION, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2021 (далі - «Автомобіль»);

- спосіб надання кредиту: перерахування Суми кредиту на банківський рахунок ТОВ «АЛЕКС СО» за придбання Автомобіля;

- сума Додаткового кредиту: 194 787,00 грн;

- цільове призначення Додаткового кредиту - на добровільне страхування наземних транспортних засобів;

- процентна ставка:

4,99% річних - застосовується для розрахунку з 1-го по 24-й щомісячний платіж, фіксована ставка;

11,99% річних - застосовується для розрахунку починаючи з 25-го щомісячного платежу, змінювана ставка відповідно до пункту 2.2. Загальних умов.

У Договорі визначено, що договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту. Всі перелічені документи є невід`ємними частинами Договору між Сторонами.

Даний договір є індивідуальною частиною договору про надання фінансових послуг в розумінні ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а його підписання позичальником підтверджує приєднання до Загальних умов надання та обслуговування кредитів, що надаються ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» (які є публічною частиною договору), які застосовуються до кредитних договорів з фізичними особами (…) розміщені на офіційному веб-сайті компанії https://www.porschefinance.ua.

Станом на дату укладення Кредитного договору (25.10.2021) діяла редакція Загальних умов кредитування, яка була чинна з 13.07.2021.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник погоджується з тим, що компанія має право встановлювати оновлені редакції Загальних умов кредитування та публікувати нові версії Загальних умов кредитування на сайті компанії. Якщо інше не буде вказано в оновленій редакції Загальних умов кредитування, нова редакція Загальних умов кредитування буде застосовуватися до Кредитного договору Позичальника через 30 календарних днів після дати їх публікації на сайті компанії.

Як встановлено судом, станом на дату пред`явлення позову діє редакція Загальних умов кредитування, яка є чинною з 04.02.2022.

З огляду на зазначене, до правовідносин позивача та відповідача застосовується редакція Загальних умов кредитування, яка діє з 04.02.2022 та опублікована на сайті позивача за посиланням https://www.porschefinance.ua/uk/publichni-chastini-dogovorivpro- nadannya-finansovih-poslug (далі - «Загальні умови»).

25.10.2021 на підставі Договору № 944794 купівлі-продажу автомобіля Відповідач придбав у ТОВ «АЛЕКС СО» Автомобіль.

На виконання обов`язку, передбаченого п.5.5. Загальних умов кредитування, відповідач 26.10.2021 уклав зі страховою компанією СК "ARX" Договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті №гк117294Гак1ф (том 1, а.с.28).

28.10.2021 Відповідач зареєстрував Автомобіль та отримав Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

28.10.2021 ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «АЛЕКС СО» 988 050,00 грн, виконавши свої зобов`язання із надання Суми кредиту за Кредитним договором у повному обсязі, що підтверджується відповідним Дебетовим повідомленням банку від 18.11.2022.

Також відповідно до Кредитного договору ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» зобов`язалось надати Позичальнику додатковий кредит у сумі 194 787,00 грн, з цільовим призначенням: на добровільне страхування наземних транспортних засобів (далі - «Додатковий кредит»).

Позичальник доручив Позивачу перераховувати страхові премії на користь АТ «СК «АРКС» (АТ СК ARX) (далі - «Страхова компанія») рівними місячними платежами.

Надання Додаткового кредиту спрямоване на виконання Відповідачем своїх зобов`язань зі сплати страхових платежів (премій) за Договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті № гк117294Гак1ф від 26.10.2021 (далі - «Договір страхування»), укладеного Відповідачем зі Страховою компанією, застрахованим об`єктом за яким є Автомобіль.

У кредитному договорі Сторони погодили, що заставою за цим Кредитним договором забезпечуються всі вимоги Компанії, що виступає в якості кредитодавця та заставодержателя, які випливають із положень цього Кредитного договору, Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту.

Судом встановлено, що між Позивачем як кредитодавцем і Відповідачем як позичальником виникли взаємні права та обов`язки учасників кредитних правовідносин та правовідносин застави, у яких Відповідач як позичальник має обов`язок повернути Позивачеві кредит та сплатити проценти за його користування, а ці зобов`язання забезпечені заставою Автомобіля.

У п.п. 1.4.1. Загальних умов погоджено, що повернення Кредиту здійснюється Позичальником у повному обсязі в строки, встановлені Графіком погашення. Графіком погашення кредиту передбачено, що оплата Позичальником чергових платежів (частина Суми кредиту + проценти та частина Додаткового кредиту + проценти) здійснюється до 15-го числа кожного місяця.

Проценти за користування Кредитом та Додатковим кредитом підлягають сплаті Позичальником одночасно із поверненням чергового платежу в строки та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 2.5. Загальних умов).

Як встановлено судом, з дати отримання Кредиту до лютого 2022 року Відповідач вчасно здійснював оплату платежів за Кредитним договором. Проте починаючи з березня 2022 року відповідач не здійснював платежі відповідно до погодженого Графіку погашення кредиту, що підтверджується відомостями з Зведеної облікової виписки по кредитному договору станом на 14.11.2022.

Відповідач допустив прострочення щодо оплати чергових платежів згідно Графіку погашення кредиту за березень-липень 2022 року.

Відтак позивач змушений звернутися до господарського суду із даним позовом для захисту своїх порушених прав як позичальника за цим Кредитним договором.

У випадку порушення Позичальником строку сплати будь якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць п. 3.2.1. Загальних умов передбачає право Позивача визнати строк повернення Кредиту та Додаткового кредиту таким, що настав.

Пунктом 9.4. Загальних умов кредитування встановлено, що будь-які повідомлення та вимоги, передбачені Загальними умовами кредитування, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони, вказану у кредитному договорі (або іншу адресу, про яку сторона повідомить у письмовій формі) відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим стороною на 3-й (третій) робочий день з дня відправлення.

У зв`язку із несплатою Відповідачем чергових платежів за Кредитним договором на підставі рахунків Позивача №00491977 від 01.03.2022, № 00493813 від 01.04.2022, № 00495459 від 02.05.2022, №00496877 від 01.06.2022, №00498445 від 01.07.2022, надісланих Відповідачу відповідно до п. 1.4.2 Загальних умов, Позивач 09.08.2022 надіслав Відповідачу Вимогу № 50020181 від 03.08.2022 про дострокове повернення несплаченої Суми кредиту в розмірі 644 854,29 грн та несплачених чергових платежів за Кредитним договором в розмірі 251 047,34 грн, які включають частину Суми кредиту, нараховані проценти за користування Кредитом, частину Додаткового кредиту та проценти за його користування (далі - «Вимога»).

Ця Вимога надіслана Відповідачу на адресу, повідомлені Відповідачем Позивачу при укладенні Кредитного договору: вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, м. Острог, Рівненська область (адреса місцезнаходження) - поштове відправлення № 080.

У випадку дострокового повернення Кредиту, Позичальник-юридична особа зобов`язаний повернути у повному обсязі Суму кредиту та Додаткового кредиту, проценти за кредитами, штрафні санкції протягом 5 календарних днів з дати отримання Вимоги ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», в якій вказується сума до повернення Позичальником. Якщо з будь яких причин Вимога не буде отримана Позичальником 5-денний строк починається з дати відправлення Вимоги (п. 3.3. Загальних умов).

Відповідач Вимогу одержав 26.08.2022, що підтверджується інформацією про стан поштового відправлення №080 з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта».

Відповідно строк дострокового повернення Суми кредиту, Додаткового кредиту та інших платежів за Кредитним договором настав 31.08.2022.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Проаналізувавши укладений між сторонами договір, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є кредитним договором. Отже, до правовідносин сторін застосовуються положення Глав 71 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст.345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст.1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій ковкості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.1,2 ст.1050 Цивільного кодексу України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.1, 7 ст.193 Цивільного кодексу України.

Згідно з п.1.2. кредитного договору позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Згідно зведеної облікової виписки по кредитному договору, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування виконував неналежним чином, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість.

Так, відповідач допустив заборгованості зі сплати чергових платежів за кредитним договором за період березень-липень 2022 року.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Отже нарахування передбачених Кредитним договором процентів за користування Сумою кредиту та Додатковим кредитом здійснюється Позивачем як Кредитодавцем за період до дати настання строку повернення Суми кредиту у повному обсязі (період правомірного користування кредитом), тобто до 31.08.2022.

У п. 3.5. Загальних умов зазначено, що у випадку повного дострокового повернення Кредиту, Позичальник зобов`язаний повернути у повному обсязі фактично отриманий та несплачений Додатковий кредит разом з несплаченою сумою процентів та штрафних санкцій.

З урахуванням цього суд дійшов висновку, що заборгованість Відповідача зі сплати чергових платежів за Кредитним договором згідно Графіка погашення кредиту складає 296 578,85 грн, з яких:

234 511,74 грн - частина Кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022;

18 530,93 грн - нараховані проценти на частину Кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022;

43 367,43 грн - частина Додаткового кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022;

168,75 грн - нараховані проценти на частину Додаткового кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідач як позичальник за Кредитним договором зобов`язаний повернути Відповідачеві Кредит, Додатковий кредит, а також сплатити проценти за використання Кредиту та Додаткового кредиту та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору (п. 1.2. Загальних умов).

Позивач та Відповідач домовились, що повернення Кредиту, Додаткового кредиту та процентів здійснюється частинами - шляхом сплати щомісячних чергових платежів, чіткі умови сплати яких погоджені сторонами у Кредитному договорі, Загальних умовах, Графіку погашення кредиту.

Оскільки повернення Суми кредиту відповідно до умов укладеного Кредитного договору здійснюється частинами, то у випадку прострочення Позичальника, Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення усієї Суми кредиту та Додаткового кредиту, що залишилась не повернутою Позичальником.

У п. 3.3. Загальних умов передбачено обов`язок Позичальника-юридичної особи повернути Кредитодавцю у повному обсязі Суму кредиту та Додаткового кредиту, проценти за кредитами, штрафні санкції протягом 5 календарних днів з дати отримання Вимоги.

Відповідач Вимогу отримав 26.08.2022, що підтверджується інформацією про стан поштового відправлення №080 з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта».

У зв`язку з цим та на підставі п. 3.3. Загальних умов, Відповідач зобов`язаний був повернути Суму кредиту, яка залишилась неповернутою Позивачеві, до 31.08.2022.

Проте як встановлено судом відповідач Суму кредиту у визначений Кредитним договором строк Позивачеві не повернув.

Сума достроково неповернутого Кредиту складає 644 854,29 грн, що підтверджується Графіком погашення, Зведеною обліковою випискою по кредитному договору клієнта від 14.11.2022. Ця сума розрахована виходячи із Суми кредиту, наданого Позичальнику, за мінусом частини Суми кредиту, фактично погашеної Відповідачем, та частини Суми кредиту, включеної до чергових платежів згідно Графіку погашення кредиту, але не оплаченої Відповідачем.

Суд зазначає, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної сплати чергових платежів за кредитним договором є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України. З огляду на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором в частині повної та своєчасної оплати кредиту у строки, визначені графіком погашення кредиту, суд дійшов висновку, що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з п.10.7. Загальних умов у випадку невиконання позичальником вимоги про дострокове повернення Кредиту та Додаткового кредиту (в строки та порядку, визначені у Вимозі), що було направлено позичальнику відповідно до п.п. 3.2. і 3.3. цих Загальних умов, Позичальник зобов`язаний також на користь Компанії проценти від загальної простроченої суми Кредиту за весь час прострочення до дати повного виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. Розмір таких процентів відповідає розміру річних процентів, передбачених Кредитним договором, чинних на дату направлення Вимоги про дострокове повернення Кредиту та Додаткового кредиту та розраховується щомісячно.

Відповідно до умов Кредитного договору за користування Сумою кредиту застосовується процентна ставка у розмірі 4,99% річних - для розрахунку починаючи з 1-го по 24-й щомісячний платіж.

Тобто станом на дату надсилання Вимоги чинною є ставка 4,99% річних.

Неповернення Суми кредиту (тіло кредиту) на Вимогу Позивача як кредитодавця є неправомірним користуванням Відповідачем коштами, які належать Позивачу, що є підставою для сплати Відповідачем як боржником процентів на підставі ст. 536 ЦК України та п. 10.7. Загальних умов.

Строк повернення Суми кредиту для Відповідача настав 31.08.2022.

Оскільки Відповідач не повернув Суми кредиту, тому він зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом за період з 01.09.2022 по дату повного виконання зобов`язань.

Суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку та дійшов висновку про його обґрунтованість. Станом на 01.12.2022 сума нарахованих процентів складає 8 110,68 грн

Розглядаючи вимоги про стягнення заборгованості за додатковим кредитом суд зазначає таке.

Відповідач уклав зі Страховою компанією Договір страхування від 20.08.2019.

Відповідно до умов Кредитного договору та п. 5.6. Загальних умов Позичальник дає згоду і доручає Компанії укласти від імені і за рахунок Позичальника договір страхування та/або здійснювати від імені і за рахунок Позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким(-и) договором (договорами) страхування (укладеним(-и) Компанією відповідно до цього пункту Кредитного договору або укладеним(-и) Позичальником) на користь страхової компанії. Позичальник, не пізніше 5 календарних днів після направлення Компанією (ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ») відповідного повідомлення (якщо інший порядок сплати не буде визначено Компанією у відповідному повідомленні), компенсує Компанії витрати, понесені нею у зв`язку із виконанням цього доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, у порядку, передбаченому п. 1.8 цих Загальних умов.

Якщо Позичальник в порушення пункту 5.5 цих Загальних умов кредитування не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, Компанія на власний вибір 1) укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування, або 2) здійснить від імені Позичальника сплату страхових платежів на користь страхової компанії відповідно до діючого договору страхування, що було укладено між Позичальником та страховою компанією (п. 5.6 Загальних умов).

Відповідно до п.п. 29.1.3. Договору страхування не сплата Страхувальником (Відповідач) страхових платежів у встановлені строки є підставою для припинення Договору страхування.

З метою недопущення припинення дії Договору страхування заставленого Автомобіля, Позивач на підставі п. 5.6 Загальних умов здійснював виплати на користь Страхової компанії страхових платежів та надсилав Відповідачеві вимоги про компенсацію.

Страхова компанія виставила ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» щомісячний звіт з укладених договорів каско на оплату від 01.08.2022 на суму 8 116,12 грн без ПДВ у складі зведеного рахунку на загальну суму 3 802 416,63 грн.

ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» сплатило по звіту від 01.08.2022 на загальну суму 3 802 416,63 грн без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № від 02.08.2022.

Для відшкодування понесених витрат, Позивач надіслав Відповідачу Рахунок № 00500335 від 16.08.2022 на суму 9 739,34 грн з ПДВ з призначенням платежу «Відшкодування страхових платежів зг. п. 5.6 загальних умов кредитування». Проте Відповідач рахунки не оплатив, витрати Позивача на сплату страхових платежів не компенсував.

Збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Збитками вважаються також витрати, понесені Компанією, внаслідок неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору (п. 10.6. Загальних умов).

За змістом ч. 1 ст. 220 ГК України боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення. Тотожна за змістом норма міститься у ч. 2 ст. 612 ЦК України.

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. (ч. 2 ст. 224 ГК України).

За змістом ст. 225. ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, Відповідач зобов`язаний в силу закону та договору компенсувати Позивачеві понесені ним додаткові витрати, пов`язані із невиконанням Відповідачем своїх договірних зобов`язань за Кредитним договором щодо страхування Об`єкту лізингу.

Загальний розмір понесених Позивачем і не компенсованих Відповідачем всупереч умов п. 5.6. Загальних умов витрат на сплату страхових платежів складає 9 739,34 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором станом на 01.12.2022 становить 959 283,16 грн (ціна позову) та складається з:

296 578,85 грн - частина Кредиту, Додаткового кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно Графіку погашення кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022;

644 854,29 грн - дострокового неповернена Сума кредиту;

8 110,68 грн - проценти, нараховані на непогашену Суму кредиту за п. 10.7 Загальних умов за період з 01.09.2022 по 01.12.2022;

9 739,34 грн - відшкодування страхових платежів згідно п. 5.6 Загальних умов.

Крім того, позивач у позовній заяві просить суд в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави.

За приписами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Виконання зобов`язання Позичальника за Кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до положень Кредитного договору, а також усім майном Позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України (п. 1.6 Загальних умов).

За умовами Договору застави (п. 1.12. Позовної заяви) Відповідач передав Автомобіль Позивачеві у заставу для забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором. Відповідне обтяження зареєстровано в ДРОРМ за номером 29969867.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст. 19 Закону України «Про заставу»).

Згідно з положенням Кредитного договору у разі порушення Позичальником зобов`язань за цим Кредитним договором, Компанія має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами Позичальника/особами, права та/або вимоги яких на предмет застави не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації застави.

Додатково, за рахунок предмета застави, Компанія має право задовольнити свої вимоги відносно зобов`язань за цим Кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами Кредитного договору.

Заставою за цим Кредитним договором також забезпечуються вимоги Компанії щодо відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за зобов`язаннями і зверненням стягнення на предмет застави; витрат на утримання і збереження предмета застави; витрат на страхування предмета застави; збитки, завданих порушенням зобов`язань за цим Кредитним договором.

Тобто у зв`язку із виникненням заборгованості за Кредитним договором, Позивач вправі задовольнити свої вимоги до Відповідача в т.ч. і за рахунок заставленого Автомобіля.

09.08.2022 Позивач зареєстрував відомості про звернення стягнення на предмет застави в ДРОРМ, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію в ДРОРМ.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором (ч. 8 ст. 20 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до статті 572 ЦК України та статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові від 19.05.2020 у справі № 361/7543/17 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. У резолютивній частині судового рішення про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням та звернення стягнення на предмет іпотеки слід вказувати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже, таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. Отже, наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки. Таке рішення не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

З огляду на зазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, які суди зобов`язані враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України, Позивач має право заявити вимогу про стягнення заборгованості за Кредитним договором та про звернення стягнення на предмет застави в рахунок стягнення такої заборгованості.

Одночасне стягнення основного боргу та звернення стягнення на предмет застави в рахунок його погашення не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням. Таке звернення стягнення не є додатковим стягненням.

Під час розгляду справи судом встановлено факт прострочення відповідачем свого зобов`язання щодо сплати чергових платежів та відсотків по кредиту та додатковому кредиту, а також неповернення залишку суми кредиту за вимогою кредитодавця.

Оскільки судом встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими вимога позивача про звернення стягнення на заставне майно підлягають задоволенню, із зазначенням про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення боргу в сумі 959 283 грн 16 коп.

Згідно з ч.1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 ст.14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного розрахунку заборгованості, доказів повної сплати боргу тощо.

Як визначає ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Оскільки, позивачем нараховано 4,99% річних, то суд вважає за можливе визначити у резолютивній частині судового рішення про нарахування 4,99% річних, починаючи з періоду, не охопленому предметом позовних вимог (з 02.12.2022), з визначенням граничного строку їх нарахування до моменту виконання судового рішення в частині сплати грошових коштів в сумі 959 283 грн 16 коп. Нарахування слід здійснювати за формулою: С х 4.99 х Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні із даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 35 561 грн 75 коп., що підтверджується платіжним дорученням № від 15.12.2022.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відтак судовий збір у розмірі 35 561 грн 75 коп., сплачений позивачем при зверненні до господарського суду покладається на відповідача.

Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача 23 500 грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх фактичних обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції становить 23 500,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як слідує з матеріалів справи: 24.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" та адвокатським об`єднанням "ЕСКВАЙРС" укладено договір про надання професійної правничої допомоги (том 1, а.с. 9-11).

Відповідно до п. 1.1. Договору сторони укладають наступний договір про надання професійної правничої допомоги Виконавцем стосовно питань, пов`язаних із поточною господарською діяльністю Замовника, втому числі, щодо представництва інтересів Замовника у всіх судах України. Види, зміст, обсяг, строки та умови надання конкретних послуг визначаються умовами договору та погоджуються Сторонами в кожному випадку письмово шляхом підписання заявок, які становлять невід`ємну частину цього Договору. Підписання Сторонами заявки є підтвердженням замовлення визначеної в такій угоді послуги Замовником.

На виконання п.1.1. Договору, між ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" та АО "ЕСКВАЙРС" підписано заявку на надання професійної правничої допомоги № 26 від 05.12.2022 відповідно до якої виконавець приймає на супроводження справу щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" за кредитним договором № 50020181 від 25.10.2021.

Розмір винагороди, порядок, строки та умови надання послуг за цією Заявкою визначаються Договором про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 (п.4 Заявки № 6).

Пунктом 2.2. Договору погоджено, що за представництво інтересів Замовника в судах першої інстанції винагорода становить 23 500 грн (п.2.2. Договору).

Оплата Винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% відсотків кожна (п. 3.1. Договору надання правової допомоги).

Перша частина винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується після підписання сторонами заявки щодо надання послуг по визначеній справі, прийняття рішення про подання апеляційної/касаційної скарги, або відкриття апеляційного/касаційного провадження по такій справі. Оплата послуг здійснюється замовником на підставі рахунку та акту приймання-передачі наданих послуг Виконавцем протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання (п.3.2. Договору надання правової допомоги).

Друга частина Винагороди оплачується після отримання Замовником належної копії повного тексту ухвали/рішення/постанови суду відповідної інстанції, винесенням яких завершено розгляд справи у відповідній судовій інстанції (п.3.3. Договору надання правової допомоги).

09.12.2022 АО "ЕСКВАЙРС" виставило для ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" рахунок на оплату № 26-1 на суму 11 750 грн 00 коп. згідно з договором № б/н від 24.05.2021.

19.12.2021 ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" сплатило на користь АО "ЕСКВАЙРС" 11750,00 грн згідно рахунку № 26-1 від 09.12.2022, що підтверджується платіжним дорученням № від 19.12.2022.

Крім того, матеріали справи містять ордер на надання правничої (правої) допомоги серія ВО №1045019 від 16.12.2022, виданий АО "ЕСКВАЙРС" для Ізвєкова Віталію Володимировичу, який здійснював представництво інтересів позивача в суді (том 1, а.с. 56).

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 129 ГПК України).

Тобто, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19, від 09.02.2021 року у справі №922/3628/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі суду надавати не обов`язково.

Щодо наданих доказів оплати гонорару адвоката у розмірі 23 500 грн 00 коп. - суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, де зазначено, що за висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 викладено висновок, що адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, позаяк розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Суд дійшов висновку, що витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивача у розмірі 23 500 грн 00 коп. є витратами на професійну правничу допомогу у справі № 918/1100/22 відповідно до ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, при цьому згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, відтак не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Таким чином, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи відсутність заяви відповідача про зменшення розміру таких витрат, керуючись критеріями розумності розміру адвокатських витрат, а також реальності (необхідності) цих витрат, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються наявними у справі доказами та є обґрунтованими.

Господарський суд розцінює заяву позивача як таку, що відповідає критеріям розумності, а заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката Ізвєкова Віталія Володимировича є таким, що співмірний із складністю справи та виконаною роботою, не є надмірним чи завищеним.

Водночас, суд вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат 30 000 грн 00 коп. не є надмірним та завищеним, а навпаки - є розумним та обґрунтованим. Витрати є реальними та необхідними.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позов у даній справі задоволено, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 23 500,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 119, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" (вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, Острог, 35800, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" (пр. Павла Тичини, буд. 1-В, Київ, 02152, ) заборгованість за Кредитним договором № 50020181 від 25.10.2021, яка станом на 01.12.2022 становить 959 283 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят три) грн 16 коп. та складається з:

- 296 578 (двісті дев`яносто шість тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн 85 коп. - частина Кредиту, Додаткового кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно Графіку погашення кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022;

- 644 854 (шістсот сорок чотири тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) грн 29 коп. - достроково неповернена Сума кредиту за період з 01.09.2022 по 01.12.2022;

- 8 110 (вісім тисяч сто десять) грн 68 коп. - проценти, нараховані на непогашену Суму кредиту за п. 10.7 Загальних умов за період з 01.09.2022 по 01.12.2022;

- 9 739 (дев`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн 34 коп. - відшкодування страхових платежів згідно п. 5.6 Загальних умов.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" (вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, Острог, 35800, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" (пр. Павла Тичини, буд. 1-В, Київ, 02152, ) 35 561 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят одна) грн 75 коп. судового збору та 23 500 (двадцять три тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Нараховувати на суму заборгованості 959 283 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят три) грн 16 коп. (або її непогашену частину) та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" (вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, Острог, 35800, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" (пр. Павла Тичини, буд. 1-В, Київ, 02152, ) 4,99 % річних за кожен день прострочення перерахування грошових коштів протягом періоду з 02.12.2022 до моменту виконання судового рішення в частині повної сплати грошових коштів у сумі 959 283 грн 16 коп. Нарахування здійснювати за формулою: С х 4.99 х Д : 365 : 100, де: С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

5. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" (вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, Острог, 35800, ) перед Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" (пр. Павла Тичини, буд. 1-В, Київ, 02152, ) за Кредитним договором № 50020181 від 25.10.2021, яка станом на 01.12.2022 становить 959 283,16 грн звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель VW Arteon SB R-Line 2.0 TDI 4MOTION, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 968 куб.см., рік випуску 2021, державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ ДІМ "СК" (вул. Острозької Гальшки, буд. 1-Б, Острог, 35800, ) шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

6. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 25.04.2023.

Суддя Романюк Ю.Г.