ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.04.2023 справа № 908/1002/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/1002/23

за позовом Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Добролюбова, 14, м. Запоріжжя, 69006) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Запорізької міської ради код (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив (вул. Велика Арнаутська, буд. 17, офіс 5а, м. Одеса, 65012)

про стягнення 4279428,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у розмірі 4279428,33 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 справу № 908/1002/23 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 31.03.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі №908/1002/23, присвоєно справі номер провадження 18/38/23, призначено підготовче засідання на 30.05.2023 о/об 12 год. 20 хв.

Заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області 25.04.2023 звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою № 53-96-2786ВИХ-23 від 24.04.2023 про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби:

- VOLKSWAGEN PASSAT 1984, 2007 року випуску, сірого кольору, двигун НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане 15.09.2015;

- MERCEDES-BENZ 112 CDI 2148, 2002 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , видане 06.08.2014;

- VOLKSWAGEN MULTIVAN 2461, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , видане 24.05.2014,

які належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив , місцезнаходження: вул. Велика Арнаутська, буд. 17, офіс 5а, м. Одеса, 65012.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову прокурор вказав наступне. Товариству з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив на праві власності належить нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5. Зазначений об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :04:025:0356, площею 2,9 га, яка за відомостями Державного земельного кадастру належить Запорізькій міській раді. Зазначена земельна ділянка знаходилась у користуванні відповідача (для розташування торгівельно-розважального центру) відповідно до договору оренди земельної ділянки від 28.05.2008, укладеного із Запорізькою міською радою. Згідно із п.п. 8, 20 договору оренди землі договір укладено на 10 років. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно із тим, у якому він її одержав в оренду. Поряд із цим, п. 30 договору передбачений обов`язок орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки після закінчення його строку або повернення земельної ділянки орендодавцю за його вимогою у належному стані. Згідно листа Запорізької міської ради від 04.01.2023 за № 13409/03-20/03 рішення Запорізької міської ради щодо поновлення/припинення зазначеного договору оренди земельної ділянки, інші рішення відносно земельної ділянки по вул. Гребельна, буд. 5 у м. Запоріжжя, не приймалися. Отже, починаючи з 19.06.2019 ТОВ «Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив» використовує земельну ділянку за кадастровим номером :04:025:0356, площею 2,9 га без достатньої правової підстави. За розрахунком, здійсненим Запорізькою міською радою на підставі рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», витягу з НГО від 29.10.2021 №1969/3/2-21, листа управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області № від 27.12.2022 за № 9748/5/08-01-04-07, загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.04.2020 по 11.03.2022, становить 4279428,33 грн. Прокурор вважає, що у даній справі необхідно застосувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, що належать відповідачу та знаходяться у нього, без обмеження/позбавлення права користування ними. Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, окружна прокуратура зазначає, що до постановлення рішення у справі відповідачем можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження або передачу у користування належного йому майна, що може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог прокурора. Прокурор відзначив, що нерухоме майно, розташоване у м. Запоріжжя по вул. Гребельна, буд. 5, яке на праві власності належить ТОВ Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив обтяжено іпотекою на підставі договору від 28.12.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. Інше нерухоме майно, яке на праві власності належало б відповідачу відсутнє. З урахуванням викладеного, є реальні, існуючі обставини, які вказують на ймовірну складність або неможливість у майбутньому виконати рішення суду. Прокурор звернув увагу на негативні випадки розгляду судами аналогічних спорів, в рамках яких позовні вимоги забезпечені не були, внаслідок чого наразі невиконані відповідні судові рішення та не поновлені права позивача, тобто інтереси держави залишаються незахищеними (справи №№ 908/896/19, 908/324/18, 908/1692/20). На підтвердження своїх доводів прокурор посилається на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 490/6312/19, від 21.12.2020 у справі № 487/5426/19. За доводам прокурора, найбільш доцільним, співвідносним і відповідним сумі позовних вимог є застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту (тимчасового обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на транспортні засоби, які належать відповідачу на праві власності, в межах суми заявлених позовних вимог, без обмеження/позбавлення права користування ним, що не впливатиме на повсякденну роботу відповідача та не ускладнить його господарську діяльність. Обраний спосіб забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно, на яке накладається арешт, фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Зазначений захід забезпечення позову не буде мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Разом з тим, вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарем діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 ГПК України є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Враховуючи викладене та доводи прокурора, суд визнав, що заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу транспортні засоби VOLKSWAGEN PASSAT 1984, MERCEDES-BENZ 112 CDI 2148, VOLKSWAGEN MULTIVAN 2461 є адекватним та ефективним способом забезпечення позову. Оскільки предметом спору є стягнення доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у розмірі 4279428,33 грн., накладення арешту на грошові кошти відповідача у такому розмірі здатне суттєво погіршити його майновий стан, у той час як накладення арешту на транспортні засоби, щодо яких станом на день звернення з заявою про забезпечення позову, відсутні обтяження, мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність. Отже, такий вид забезпечення позову - накладення арешту на майно (транспортні засоби), що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, щодо яких подано заяву, сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача.

При цьому, судом враховано, що застосування заходів забезпечення позову у відповідності до норм чинного законодавства жодним чином не порушують інтересів товариства з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив, оскільки забезпечення позову лише обмежує право на відчуження та розпорядження майном в межах ціни позову на певний час без обмеження права користування ним, а тому обрані заходи забезпечення позову жодним чином не будуть порушувати збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову, із заявою про застосування яких Заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області звернувся до суду, є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд враховує висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21, згідно з якими заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання рішення в даній справі та запобігання можливому утрудненню реалізації прав позивача в разі задоволення позову, суд ухвалив задовольнити заяву Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області та забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортні засоби: VOLKSWAGEN PASSAT 1984, MERCEDES-BENZ 112 CDI 2148, VOLKSWAGEN MULTIVAN 2461, які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив, в межах ціни позову до вирішення справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення у справі № 908/1002/23 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби:

- VOLKSWAGEN PASSAT 1984, 2007 року випуску, сірого кольору, двигун НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане 15.09.2015;

- MERCEDES-BENZ 112 CDI 2148, 2002 року випуску, синього кольору, номер кузова: НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , видане 06.08.2014;

- VOLKSWAGEN MULTIVAN 2461, 2008 року випуску, зеленого кольору, двигун НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , видане 24.05.2014,

які належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив вул. Велика Арнаутська, буд. 17, офіс 5а, м. Одеса, 65012; ідентифікаційний код 35725042), без обмеження/позбавлення права користування ними, в межах ціни позову 4279428,33 грн. до вирішення справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягувач: Запорізька міська рада (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ідентифікаційний код 04053915); Заявник Заступник керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Добролюбова, 14, м.Запоріжжя, 69006).

4. Боржник: товариство з обмеженою відповідальністю Консалтингова фірма Центр законодавчих ініціатив (вул. Велика Арнаутська, буд. 17, офіс 5а, м. Одеса, 65012; ідентифікаційний код 35725042).

5. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме з 27.04.2023.

6. Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» зі строком пред`явлення до виконання до 27.04.2026 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст. 255-257 ГПК України. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу підписано 27.04.2023

Суддя В.В. Левкут