ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/216/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом Золотоніської міської ради, м.Золотоноша, вул.Садовий проїзд,8

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест", Житомирська область, Новгород-Волинський район, м.Баранівка, пров.Котляревського,10 (адреса потужностей: м. Золотоноша, вул.Обухова, 65)

про стягнення грошових коштів у сумі 190460,45 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Сизько Д.Б. адвокат за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Золотоніська міська рада звернулась в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест" з вимогами стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати 190460,45 грн за користування земельною ділянкою площею 6,8460 га, кадастровий номер :02:001:0004, розташованою за адресою: Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Обухова,65 у період з 19.07.2022 до 31.12.2022, та відшкодування судових витрат (2856,91 грн судового збору та орієнтовно 26000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (попередній розрахунок).

Представник позивача вимоги підтримав. Вказує на ухилення відповідача від укладення договору оренди землі під комплексом промислової нерухомості, придбаним з прилюдних торгів 19.07.2022. Спірна земельна ділянка є комунальною власністю і міська рада має право на отримання плати за її використання. Подав уточнений розрахунок витрат на правову допомогу.

У відзиві позов (вх.суду №4947/23 від 24.03.2023) відповідач заперечує користування спірною ділянкою площею 6,8460 га по вул.Обухова, 65 в м.Золотоноша, вказує на істотні недоліки ділянки та неможливість її повного використання за призначенням, тяжке фінансове становище відповідача у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ухилення позивача від поділу масиву на 9 окремих ділянок та пропонує оформити оплатне користування земельною ділянкою лише під власними нерухомими об`єктами площа 4816,1 м2. Вимоги міської ради вважає такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві. Заперечує також покладення позивачем витрат на правову допомогу на відповідача. Примірник відзиву направлено на адресу позивача касовий чек від 23.03.2023.

За результатами судового розгляду проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до вимог ст.ст.233, 240 ГПК України

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області з вимогою до відповідача про стягнення з останнього безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за земельну ділянку комунальної власності кондиційне зобов`язання), на якій розміщений комплект нерухомості відповідача, придбаний ним з прилюдних торгів 19.07.2022 Свідоцтво про придбання майна, реєстр №604.

Земельна ділянка комунальної власності загальною площею 6,8460га сформована Золотоніською міською радою 24.05.2016, кадастровий номер :02:001:0004 та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Період стягнення заборгованості - з 19.07.2022 по 31.12.22022 (166 днів використання).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (від 21.10.2022) нормативна оцінка спірної ділянки становить 10469587,80 грн.

Рішенням Золотоніської міської ради від 22.06.2021 №9-4/VIII (а.с.12) встановлена плата за користування земельними ділянками в адміністративних межах Золотоніської територіальної громади. За кодом цільового призначення 11.02 ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в межах 4% від її нормативної грошової оцінки

Неотримана плата за користування ділянкою за вказаний період становить 190460,45 грн, що є предметом спору. Ухилення відповідача від внесення плати за користування земельною ділянкою стало причиною звернення позивача в суд для захисту порушеного права і примусового стягнення заборгованості.

Відповідач вимоги заперечив та вказав, що не використовує спірну ділянку в повному об`ємі. Заперечує право позивача на стягнення плати без укладеного договору оренди землі. Пропонує сплатити власнику землі за використання площі земельної ділянки 4816,1 м2 виключно під об`єктами нерухомості та звертається до міської ради з клопотання про поділ ділянки на дев`ять окремих об`єктів. Пропозицій по укладанню договору оренди землі не надає.

Інших документів, доказів сторонами не подано.

Оцінюючи пояснення учасників та письмові докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивач є органом місцевого самоврядування та самостійною юридичною особою за Законом, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ. Діяльність позивача регламентована ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні". Орган місцевого самоврядування може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше приписи ст.19 Конституції України.

Відповідача є суб`єктом господарювання на ринку послуг України та самостійною юридичною особою, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 ЦК України.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості 190460,45 грн за використання земельної ділянки комунальної власності площею 6,8460 га з кадастровим номером :02:001:0004 під цілісним об`єктом нерухомості останнього без укладання договору оренди землі за період з 19.07.2022 по 31.12.2022.

Відповідач став власником цілісного майнового комплексу по вул.Обухова,65 в м.Золотоноша з 19.07.2022 і до моменту судового розгляду не оформив право власності чи право користування спірною земельною ділянкою.

Плату за користування земельною ділянкою в розмірі земельного податку відповідач на рахунок Золотоніської міської ради теж не вносив.

Застосування судом норм права до спірних відносин:

Згідно з Конституцією України:

ст.13. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. /.../ Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом;

ст.14. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до Земельного кодексу України:

ст.122. 1. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб...

ст.123. 1. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування...

2.Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею...

3.Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність та користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин...

6.Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

12.Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат лісогосподарського виробництва.

16.Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Ст.124. Порядок передачі земельних ділянок в оренду

1.Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

2.Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

3.Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Стаття 206. Плата за землю

1.Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

2.Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ЗУ "Про оренду землі":

Ст.1. Оренда землі

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Ст.21. Орендна плата за землю

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Цивільний кодекс України:

Ст.1212. Загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Позивач правомірно визначає правову природу зобов`язання відповідача як кондиційні зобов`язання та вказує на важливість факту неправомірності набуття (збереження) майна однією особою (відповідачем) за рахунок іншої (позивача). Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності.

Суд критично оцінює доводи та заперечення відповідача та не враховує їх при прийнятті рішення, оскільки відповідачем не спростовано набуття у власність цілісного майнового комплексу по вул.Обухова, 65 у м.Золотоноша з 19.07.2022, а також наявне ухилення відповідача від укладення, підписання оплатного двостороннього письмового строкового договору оренди землі з позивачем.

Наміри відповідача провести поділ спірної ділянки та об`єктів нерухомості на 9 окремих частин не спростовує доводи та вимоги позивача та не звільняють відповідача від обов`язку сплатити позивачеві безпідставно утримувані кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності.

Твердження відповідача про зменшення обсягів заготівлі брухту, погіршення фінансового становища відповідача суд не враховує при прийнятті рішення, оскільки ці обставини є загальними ризиками господарської діяльності відповідача.

Суд враховує, що позивачем використано належних спосіб захисту свого порушеного права та його відновлення відповідно до приписів ст.ст.15-16 ЦК України.

Позовні вимоги підлягають до задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 190460,45 грн. безпідставно утримуваних коштів за використання земельної ділянки комунальної власності по вул.Обухова, 65 в м.Золотоноша.

Подібні висновки, які розділяє господарський суд при прийнятті рішення, викладені в постановах ВС від 05.04.2023 у справі №924/1147/19, від 15.02.2023 у справі №922/2249/20, в постановах ВП ВС від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.09.2018 у справі №925/230/17, від 20.11.2018 у справі №922,3412/17.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 2856,91 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача при задоволенні позову.

Стосовно стягнення витрат на послуги адвоката.

Позивачем при звернення з позовом заявлено до стягнення орієнтовно 26000,00 грн витрат на правову допомогу, надану адвокатом Сизько Д.Б. на підставі договору (а.с. 21).

29.08.2022 між адвокатом Сизько Д.Б. та виконкомом Золотоніської міської ради укладено договір про надання правової допомоги №221-22, за умовами якого: адвокат зобов`язується надавати послуги з адвокатської діяльності Золотоніській міській раді та/або виконавчому комітету Золотоніської міської ради, а клієнт зобов`язується оплатити вартість цих послуг та компенсувати витрати, пов`язані з виконанням його доручення (п.1.1).

В додатку №1 до договору сторони погодили види робіт, розрахунок вартості робіт, порядок оформлення прийнятих робіт.

Згідно акту №6 приймання-передачі наданої правової допомоги від 21.12.2022 вартість наданих послуг адвокатом Сизько Д.Б. виконкому Золотоніської міської ради за договором про надання правової допомоги №221-22 становить 11050,00 грн. При цьому адвокатом фактично надано наступні послуги: 1) складання позовної заяви про стягнення заборгованості; 2) складання клопотання 2 шт. Згідно з платіжною інструкцією №17 від 25.01.2023 адвокатським бюро Дмитра Сизька отримано від виконкому Золотоніської міської ради грошові кошти у розмірі 11050,00 грн як оплата наданої правової допомоги згідно акту №6 за договором №221-22 від 29.08.2022 (без ПДВ).

17.01.2023 між адвокатом Сизько Д.Б. та виконкомом Золотоніської міської ради укладено договір про надання правової допомоги №249-23, за умовами якого: адвокат зобов`язується надавати послуги з адвокатської діяльності Золотоніській міській раді та/або виконавчому комітету Золотоніської міської ради, а клієнт зобов`язується оплатити вартість цих послуг та компенсувати витрати, пов`язані з виконанням його доручення (п.1.1).

Згідно акту №4 приймання-передачі наданої правової допомоги від 19.04.2023 вартість наданих послуг адвокатом Сизько Д.Б. виконкому Золотоніської міської ради за договором про надання правової допомоги №249-23 становить 9000,00 грн. При цьому адвокатом фактично надано наступні послуги: 1) підготовка клопотання у справі №925/216/23; 2) представництво інтересів клієнта в суді; 3) ознайомлення з відзивом на позовну заяву та здійснення правової оцінки позиції відповідача; 4) підготовка заяви про стягнення судових витрат; 5) вивчення судової практики та висновків ВС щодо застосування норм у подібних відносинах; підготовка клопотання у справі про врахування висновків ВС у подібних відносинах.

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:

ч.1 ст.3. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

ч.1 і 2 ст.4. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом; юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням;

ч.1-4 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;

ст.16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;

ч.1 ст.58. Представником у суді може бути адвокат або законний представник;

ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

ч.1-3 ст.124. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами;

ч.4-8 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись; якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (…);

Згідно із положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

п.4 і 9 ч.1 ст.1. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

ч.3 ст.4. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності);

ч.1 ст.26. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (…);

ст.30. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час;

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України:

ч.1, 3 ст.237. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.

Згідно із поданою представником позивача заявою від 19.04.2023 (вх.суду №6586/23 від 20.04.2023) фактичний розмір понесених останнім витрат на правову допомогу, що підлягає розподілу між сторонами, становить 20050,00 грн. Перелік, обсяг та зміст наданих адвокатом Сизько Д.Б. послуг, а також вартість роботи останнього (20050,00 грн), відповідають критеріям, погодженим сторонами у договорі про надання правової (правничої) допомоги від 25.01.2023.

Відповідачем не заявлено про неспівмірність чи безпідставність понесених витрат. Вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на правову допомогу в сумі 20050 грн. підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-241, 331 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

1.1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет-Інвест", Житомирська область, Новгород-Волинський район, м.Баранівка, пров.Котляревського,10 (адреса виробничих потужностей м.Золотоноша Черкаської області, вул.Обухова, 65); ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь Золотоніської міської ради, м.Золотоноша, вул.Садовий проїзд, 8; , номер рахунку в банку невідомий

190460,45 грн (сто дев`яносто тисяч чотириста шістдесят гривень 45 коп) заборгованості, 2856,91 грн (дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість гривень 91 коп) судового збору, 20050 грн (двадцять тисяч п`ятдесят гривень 00 коп) витрат на послуги адвоката, а всього 213367,36 грн (двісті тринадцять тисяч триста шістдесят сім гривень 36 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 21.04.2023

Суддя Г.М.Скиба