ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. Справа№ 911/2498/18 (911/2753/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Полякова Б.М.

секретар судового засідання Бондар Л.В.

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 19.04.2023

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Росава"

на рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2022

у справі №911/2498/18(911/2753/20)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Росава"

до

1. ОСОБА_1 ,

2. ОСОБА_2 ,

3. ОСОБА_3 ,

4. ОСОБА_4 ,

5. ОСОБА_5

про стягнення збитків, завданих товариству його посадовими особами

за зустрічним позовом ОСОБА_4

до Приватного акціонерного товариства "Росава"

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. ОСОБА_1 ,

2. ОСОБА_2 ,

3. ОСОБА_3 ,

4. ОСОБА_5 ,

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/2498/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Росава".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2018 відкрито провадження у вказаній справі за заявою голови ліквідаційної комісії ПрАТ «Росава» у зв`язку з нездатністю останнього сплатити заборгованість на загальну суму 20 575 967 721,70 грн на підставі ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою Господарського суду Київської області від 04.12.2018 ПрАТ «Росава» визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру.

21.09.2020 ПрАТ "Росава" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича (далі - Комлик І.С.) звернулось до Господарського суду Київської області з позовними вимогами до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ) про солідарне стягнення 324 877 175,13 грн.

Позовна заява мотивована тим, що в ході проведення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ПрАТ "Росава" ліквідатору боржника стало відомо, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 у справі №826/17473/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018, відмовлено у задоволенні позову ПрАТ "Росава" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування ППР від 27.07.2017 № форми "С" про стягнення пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобов`язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в сумі ,51 грн.

При цьому адміністративними судами встановлено, що між ПрАТ "Росава" та компанією Bridgeholm Commercial LLP (Велика Британія) укладений Контракт від 25.03.2011 №Rosava/BC 25032011/342 (далі - Контракт), за умовами якого ПрАТ "Росава" купувала, а Bridgeholm Commercial LLP продавала обладнання для виробництва автомобільних шин.

Загальна вартість Контракту, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №2, становила 114077120 доларів США.

На виконання вимог Контракту ПрАТ "Росава" перерахувало на користь Bridgeholm Commercial LLP авансові платежі на загальну суму 59 915 000 доларів США. Компанією нерезидентом Bridgeholm Commercial LLP частково повернуто ПрАТ "Росава" кошти за Контрактом на загальну суму 7 256 300 доларів США.

Згідно з Розділом 12 Контракту спори між ПрАТ "Росава" та Bridgeholm Commercial LLP, що можуть виникати під час виконання даного контракту, розглядаються Арбітражним інститутом при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм, Швеція.

ПрАТ "Росава" звернулось до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм з клопотанням про арбітраж від 21.04.2014, у якому просило стягнути з Bridgeholm Commercial LLP заборгованість за Контрактом в сумі 52 658 700 доларів США.

Рішенням Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм від 10.05.2017 в арбітражному провадженні ПрАТ "Росава" відмовлено, у зв`язку з несплатою реєстраційного збору.

ПрАТ "Росава" повторно звернулось з клопотанням про арбітраж від 22.05.2017 №14/2899 до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм щодо стягнення вказаної заборгованості. Згідно повідомлення Арбітражного інституту від 31.05.2017 розпочато арбітражний розгляд по Арбітражу №V2017/085.

Відповідно до довідки в.о. заступника головного бухгалтера ПрАТ "Росава" до акту №1/256 від 20.06.2018 Інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами, у ПрАТ "Росава" обліковувалась дебіторська заборгованість Компанії Bridgeholm Commercial LLP за матеріали, договір від 25.03.2011, в розмірі 324877175,13 грн.

Згідно з рішенням чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформленим протоколом від 30.04.2018 №39, затверджено рішення про добровільне припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації; припинено повноваження органів управління Боржника; призначено ліквідаційну комісію у складі: голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 , члени комісії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Посилаючись на наведені обставини, звертаючись до суду із позовом у справі, яка розглядається, про стягнення солідарно з відповідачів збитків, завданих ПрАТ "Росава" його посадовими особами на суму 324 877 175,13 грн, ліквідатор також вказує на те, що він з матеріалів справи про банкрутство ПрАТ "Росава" не встановив документів, на підставі яких виникла наведена дебіторська заборгованість, доказів її погашення, а також не встановив, що ліквідаційна комісія вживала заходів щодо повернення суми дебіторської заборгованості на користь ПрАТ "Росава" за наведеним контрактом.

Крім того, як вказує ліквідатор, згідно з відомостями з реєстру юридичних осіб Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, 31.07.2018 Компанію Bridgeholm Commercial LLP, реєстраційний номер OC326094, ліквідовано як юридичну особу. При цьому, відповідно до останнього Балансового звіту Компанії Bridgeholm Commercial LLP станом на 28.02.2017 вказана юридична особа мала активи в розмірі 74 890 млн. фунтів стерлінгів, в тому числі кошти в банку чи касі в розмірі 70 550 млн. фунтів стерлінгів, що станом на 28.02.2017 за курсом НБУ складає 2 514 806 200 грн та 2 369 069 000 грн відповідно.

Водночас, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу станом на 04.07.2018 активи ПрАТ "Росава" складають 3 372 203 000 грн, тоді як зобов`язання останнього становлять 18 711 869 000 грн, отже збитки боржника складають 16 876 750 000 грн.

Таким чином, на переконання позивача, враховуючи наявність станом на 20.06.2018 дебіторської заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP перед ПрАТ "Росава" згідно даних бухгалтерського обліку в розмірі 324 877 175,13 грн, ліквідацію Компанії Bridgeholm Commercial LLP як юридичної особи 31.07.2018, відсутність доказів вжиття ліквідаційною комісією ПрАТ "Росава" заходів щодо повернення такої дебіторської заборгованості, слід дійти висновку про те, що бездіяльністю ліквідаційної комісії завдано майнову шкоду (збитки) боржнику у розмірі 324 877 175,13 грн, що підлягає відшкодуванню на підставі частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Рішенням господарського суду Київської області від 27.04.2021 у задоволенні вказаного вище позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 апеляційну скаргу ліквідатора ПрАТ "Росава" арбітражного керуючого Комлика І.С. залишено без задоволення; рішення господарського суду Київської області від 27.04.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) залишено без змін.

Ухвалюючи рішення по цій справі судами відхилено посилання ліквідатора на фотокопії Контракту; письмові документи англійською мовою (з доданим перекладом українською мовою) щодо ліквідації Компанії Bridgeholm Commercial LLP.

Також, суди відхилили відомості довідки до акту №1/256 від 20.06.2018 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами; довідки ПрАТ "Росава" від 04.04.2018 №14/1282 щодо заборгованості за Контрактом від 25.03.2011.

Відхиляючи наведені докази, суди зазначили про те, що вони не засвідчені належним чином відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55.

Посилання позивача на рішення в адміністративній справі №826/17473/17 судами визнано неналежним, оскільки із змісту цього рішення вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не брали участі при розгляді зазначеної справи, внаслідок чого були позбавлені можливості наводити доводи та надавати докази на підтвердження своєї правової позиції, а тому такі доводи та докази не досліджувалися судом під час розгляду вказаної справи.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.02.2022 рішення господарського суду Київської області від 27.04.2021 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) скасовані; справа № 911/2498/18 (911/2753/20) передана на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована наступним.

Суди попередніх інстанцій, відхиляючи посилання позивача на рішення в адміністративній справі №826/17473/17, не встановили, чи були відповідачі у справі №911/2498/18(911/2753/20) посадовими особами ПрАТ "Росава" на час розгляду вказаної справи у судах першої, апеляційної чи касаційної інстанції, що є свідченням неправильного застосування приписів частин 4, 5 статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Також суди попередніх інстанцій послалися лише на те, що документи подані позивачем, не засвідчені належним чином відповідно до вказаних вище норм. Автентичність копій поставлена під сумнів в ході розгляду справи.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій не встановили обставин спростування відповідачами у справі №911/2498/18(911/2753/20) факту наявності Контракту від 25.03.2011 №Rosava/BC25032011/342 та довідки до Акту №1/256 від 20.06.2018 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами; довідки ПрАТ «Росава» від 04.04.2018 №14/1282 щодо заборгованості за Контрактом, що є свідченням неправильного застосування приписів частин 4, 5 статті 75 ГПК України.

Суди попередніх інстанцій лише послалися на вказівку відповідачами невідповідності наведених доказів вимогам пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації».

Наведене свідчить про те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані докази у справі та не встановили обставини справи, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви ліквідатора ПрАТ «Росава» від 18.09.2020 б/№, зокрема суди попередніх інстанцій не встановили, чи були у діях відповідачів у даній справі наявні чи відсутні ознаки складу цивільного правопорушення, яке міститься у приписах статті 1166 ЦК України.

23.05.2022 ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Київської області із зустрічною позовною заявою до ПрАТ "Росава" з вимогами наступного змісту:

1. Визнати недійсним повністю рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформлене протоколом №39 чергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Росава" від 30.04.2018, (далі - Рішення загальних зборів) з питання 7 Порядку денного "Добровільне припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації", а саме:

"Затвердити рішення про добровільне припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації:

1. Припинити повноваження органів управління та контролю товариства (Наглядова рада, Правління Товариства, Голова правління-генеральний директор, Ревізор).

2. Призначити ліквідаційну комісію у складі:

Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_4

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_5 .

3. Встановити адресу знаходження Ліквідаційної комісії: 09100, Україна, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91, Інженерний корпус, 3-й поверх.

4.Затвердити порядок проведення ліквідаційної процедури Товариства, який передбачає наступні заходи:

- звернення протягом 3-х робочих днів з моменту прийняття рішення, згідно з цим протоколом, до органу, який здійснює державну реєстрацію Товариства з повідомленням про припинення Товариства шляхом ліквідації;

- звернення в 10-ти денний строк з моменту прийняття рішення про ліквідацію Товариства до органів державної податкової служби та до органів Пенсійного фонду України з відповідним повідомленням про ліквідацію Товариства та організацію позапланових перевірок;

- повернення торговельних патентів, ліцензій, зняття з обліку РРО;

- анулювання статусу платника ПДВ, єдиного податку;

- організація комплексу робіт щодо звільнення працівників Товариства у зв`язку з ліквідацією;

- розгляд вимог кредиторів, заявлених до Товариства протягом двох місяців з моменту оприлюднення інформації про припинення Товариства шляхом ліквідації;

-закриття в банківських установах поточних рахунків, які не будуть використовуватись в процедурі ліквідації Товариства;

- проведення інвентаризації та оцінки майна Товариства;

- стягнення дебіторської заборгованості Товариства;

- складення та затвердження за результатами виявлення кредиторів проміжного ліквідаційного балансу Товариства;

- проведення розрахунків з кредиторами Товариства;

- продаж майна Товариства, у випадку недостатності грошових коштів для проведення розрахунків з кредиторами Товариства;

- складення та затвердження ліквідаційного балансу Товариства;

- закриття поточного банківського рахунку;

- зняття Товариства з обліку в органах державної податкової служби, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- проведення розрахунків з учасниками Товариства;

- передача документації, що підлягає довгостроковому зберіганню, до відповідної архівної установи;

- внесення в Єдиний державний реєстр запису щодо припинення Товариства шляхом ліквідації;

вчинення інших заходів, направлених на ліквідацію Товариства як юридичної особи.

5. Встановити двомісячний строк для проведення ліквідаційної процедури Товариства, який може бути збільшений за відповідним рішенням Загальних зборів учасників Товариства, у випадку виникнення певних непередбачуваних обставин.

6. Уповноважити Голову ліквідаційної комісії Товариства ОСОБА_1. організувати виконання прийнятих на цих Загальних зборах учасників Товариства рішень.

7. Уповноважити Голову ліквідаційної комісії Товариства ОСОБА_1. подати документи до органів державної реєстрації та інших уповноважених органів для внесення відомостей про припинення юридичної особи".

Вказаний зустрічний позов, який прийнято судом першої інстанції і об`єднано в одне провадження з первісним позовом ПрАТ "Росава", обґрунтований тим, що ОСОБА_4 не знав про проведення та не брав участі в чергових Загальних зборах акціонерів ПрАТ "Росава", які відбулися 30.04.2018 (далі - Загальні збори) та за результатом яких прийнято Рішення загальних зборів, згідно з яким про призначено ліквідаційну комісію ПрАТ "Росава".

На переконання ОСОБА_4 , вказані загальні збори проведені з порушенням положень статті 35 Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки у встановлені строки не було опубліковано в друкованому органі повідомлення про проведення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", на яких прийнято оспорюване рішення, що свідчить про неправдивість відомостей, вказаних у відповідному протокольному рішенні.

Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує на те, що всупереч вимогам абзацу другого частини першої статті 34 Закону України "Про акціонерні товариства" перелік акціонерів, які мають право на участь у Загальних зборах 30.04.2018 станом на 24 год. 24.04.2018 не складався, вказані збори акціонерів проведені без такого переліку акціонерів.

За результатом аналізу змісту інформації в газеті "Відомості НКЦПФР" №71 (2824) від 13.04.2018 та вищевказаного протоколу загальних зборів від 30.04.2018 №39 наявні підстави вважати, що на Загальних зборах акціонерів ПрАТ "Росава" 30.04.2018 з питання "Добровільне припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації" (питання 7 порядку денного) були проголосовані та прийняті всі рішення, проект яких не був опублікований у порядку, визначеному абзацом 6 частини третьої статті 35 Закону України "Про акціонерні товариства" та зазначені у протоколі від 30.04.2018 №39 у підпунктах 1-7 Рішення з питання 7 порядку денного.

З наведених підстав позивач за зустрічним позовом вважає, що Загальні збори акціонерів ПрАТ "Росава" відбулися з порушенням визначеної законом процедури їх скликання та проведення.

Також, ОСОБА_4 наголошує, що зі змісту протоколу Загальних зборів від 30.04.2018 №39 вбачається, що кумулятивне голосування з питання призначення ліквідаційної комісії та її складу Загальними зборами акціонерів ПрАТ "Росава" не проводилось.

На користь цього свідчить те, що присутні на Загальних зборах акціонерів представники акціонерів проголосували за вказане у протоколі від 30.04.2018 №39 рішення по сьомому питанню порядку денного (до якого у підпункті 2 включили призначення ліквідаційної комісії у відповідному складі) шляхом звичайного голосування (одна голосуюча акція надає акціонеру один голос для вирішення кожного з питань, винесених на голосування на загальних зборах акціонерного товариства, крім проведення кумулятивного голосування), "ЗА" яке проголосували 55 293 393 278 голосів (100%). Кумулятивне голосування з такого питання не проводилось, загальна кількість голосів акціонера не помножувалась на кількість членів ліквідаційної комісії, що могли обиратися, а жоден з акціонерів не віддав всі підраховані таким чином голоси за одного кандидата або розподілив їх між кількома кандидатами. Тому неможливо визначити кількість голосів за кожного кандидата до складу ліквідаційної комісії та визначити кандидатів, які набрали найбільшу кількість голосів акціонерів порівняно з іншими кандидатами. В протоколі від 30.04.2018 №39 не зазначена кількість голосів за кандидатуру ОСОБА_4 та інших кандидатів до складу ліквідаційної комісії. Наглядова рада ПрАТ "Росава" не затверджувала форму та зміст бюлетеня для кумулятивного голосування на цих зборах, що не спростовано відповідачем. ОСОБА_4 наголошує, що його кандидатура, а також кандидатури третіх осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 до бюлетеня для кумулятивного голосування не включались, він не надавав письмову заяву кандидата про згоду на обрання членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава", що також не заперечується відповідачем та є свідченням того, що кумулятивне голосування з питання призначення складу ліквідаційної комісії на цих зборах не проведене.

З цих підстав ОСОБА_4 не вважає себе обраним членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава", а ліквідаційну комісію - сформованою, оскільки її повний кількісний склад як органу товариства не був обраний шляхом кумулятивного голосування.

За таких обставин, на переконання ОСОБА_4 , оскаржуване Рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", яким призначено ліквідаційну комісію, не відповідає вимогам статей 42 та 43 Закону України "Про акціонерні товариства", у в`язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2022 у справі №911/2498/18 (911/2753/20):

- відмовлено у задоволенні первісного позову;

- задоволено частково зустрічний позов;

- частково визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформлене протоколом від 30.04.2018 №39, в частині призначення ОСОБА_4 членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава", включення його до складу ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава";

- відмовлено в іншій частині у задоволенні зустрічного позову;

- стягнуто з ПрАТ "Росава" на користь ОСОБА_4 2 481 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову мотивовано тим, що відповідач за зустрічним позовом під час скликання та проведення Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018, за результатами яких прийнято оскаржене рішення, не дотримався положень ст. 34, 35, 42, 43, 88 Закону України "Про акціонерні товариства". Окрім цього, як стверджує позивач за зустрічним позовом, та не спростовує відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_4 призначений членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" за відсутності його згоди та без його відома.

Також, суд першої інстанції зазначив наступне:

- ОСОБА_4 не є посадовою особою ПрАТ "Росава", що виключає наявність в його діях (бездіяльності) ознак протиправної поведінки, яка могла мала наслідком спричинення збитків ПрАТ "Росава", а також наявність вини вказаної особи;

- в протокольному Рішенні чергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018 №39 вказана інформація, що не відповідає дійсності;

- повідомлення про проведення чергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" опубліковано з порушенням строку, встановленого положеннями статті 35 Закону України "Про акціонерні товариства";

- ПрАТ "Росава" під час підготовки до проведення чергових Загальних зборів акціонерів також порушило вимоги статті 34 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо строку складання переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, втім вказане порушення відповідачем за зустрічним позовом не є таким, що порушує якимсь чином права позивача за зустрічним позовом і не є самостійною підставою для визнання відповідного рішення недійсним;

- відповідачем за зустрічним позовом під час підготовки до проведення чергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" не дотримано приписів частини третьої вказаної статті 35 України "Про акціонерні товариства" про те, що повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства має містити такі перелік питань разом з проектом рішень (крім кумулятивного голосування) щодо кожного з питань, включених до проекту порядку денного;

- аналіз змісту інформації в офіційному друкованому виданні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку "Відомості НКЦПФР" №71 (2824) від 13.04.2018 та змісту протокольного рішення чергових Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018 №39 дозволяє дійти висновку, що на Загальних зборах акціонерів ПрАТ "Росава" 30.04.2018 з питання: "Добровільне припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації" (питання 7 порядку денного) були проголосовані та прийняті всі рішення, проект яких не було опубліковано у порядку, визначеному частиною третьої статті 35 Закону України "Про акціонерні товариства" та зазначені у протоколі від 30.04.2018 №39 у підпунктах 1-7 Рішення з питання 7 порядку денного;

- зміст протоколу Загальних зборів від 30.04.2018 №39 свідчить про те, що кумулятивне голосування з питання призначення ліквідаційної комісії та її складу Загальними зборами акціонерів ПрАТ "Росава" не проведено;

- матеріали справи не містять доказів затвердження наглядовою радою ПрАТ "Росава" форми та змісту бюлетеня для кумулятивного голосування на Загальних зборах;

- як зазначає позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 і не спростовує відповідач за зустрічним позовом, кандидатура ОСОБА_4 до бюлетеня для кумулятивного голосування не включалась, відповідна заява кандидата про згоду на обрання членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" ним не подавалась, що також не заперечується відповідачем, а відтак підтверджує обставину щодо непроведення кумулятивного голосування з питання призначення складу ліквідаційної комісії на цих зборах;

- враховуючи, що відповідно до положень пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, оскільки введений з 12.03.2020 карантин на всій території України діє і на сьогоднішній день, позивач за зустрічним позовом не пропустив строк позовної давності, відтак, заява відповідача за зустрічним позовом про застосування строку позовної давності до заявлених вимог є безпідставною.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову мотивовано тим, що позивач за зустрічним позовом звернувся до суду обґрунтовано лише в частині визнання Рішення загальних зборів про призначення його членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава", включення його до складу ліквідаційної комісії з припинення ПрАТ "Росава"; в іншій частині Рішення загальних зборів не порушує права позивача за зустрічним позовом, а відтак не може бути визнане недійсним на задоволення його позову.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову мотивовано тим, що позивач не довів наявності підстав для застосування такої відповідальності як стягнення з відповідачів за первісним позовом збитків, а саме наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, що включає: протиправну поведінку (дію чи бездіяльність особи); шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вину правопорушника.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив наступне:

- оскаржуване Рішення загальних зборів підписане ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що є підтвердженням обізнаності цих осіб щодо включення їх до складу ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава";

- позивачем за первісним позовом не доведено наявності у діях чи бездіяльності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вини як такої, що проявилася у вигляді умислу або необережності та що призвела до понесення товариством збитків;

- до матеріалів справи не додано доказів того, що попереднє керівництво ПрАТ "Росава" після призначення ліквідаційної комісії у період з 01.05.2018 по 31.07.2018 (дата ліквідації Компанії Bridgeholm Commercial LLP) передало ліквідаційній комісії всі документи боржника, в тому числі ті, що стосуються його договірних правовідносин з Компанію Bridgeholm Commercial LLP, а відтак в даному випадку, наявність також і вини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є недоведеною, оскільки відсутні підстави вважати, що ліквідаційна комісія за наявності необхідних для вчинення відповідних дій документів умисно чи з необережності не вчиняла відповідних заходів спрямованих на стягнення дебіторської заборгованості;

- за відсутності підстав вважати, що в результаті звернення ліквідаційної комісії з позовом до Компанії Bridgeholm Commercial LLP про стягнення заборгованості за Контрактом, на користь ПрАТ "Росава" було б стягнено саме 324 877 175,13 грн, позивачем за зустрічним позовом не доведено розмір збитків, про стягнення яких ним заявлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2022 у справі №911/2498/18 (911/2753/20), ПрАТ «Росава» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким:

- позовні вимоги ліквідатора ПрАТ "Росава" задовольнити у повному обсязі;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПрАТ «Росава» грошові кошти в сумі 324 877 175, 13 грн;

- у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права. неврахуванням висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №910/20261/19, Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/21493/17, від 09.09.2020 у справі №905/1347/19.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд першої інстанції не дослідив обставини щодо наявності в діях відповідачів за первісним позовом усіх елементів складу господарського правопорушення;

- необхідність звернення з вказаним позовом обумовлена конкретними господарськими правовідносинами, а тому, за змістом доводів ліквідатора ПрАТ "Росава", цей позов не є заявою про покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів на підставі частини другої статті 61 КУзПБ;

- суд не застосував встановлений частиною першою статті 1166 ЦК України принцип презумпції вини в деліктних правовідносинах, та не врахував те, що матеріали справи не містять докази, які свідчать про відсутність вини відповідачів у неотриманні коштів боржником, а також про наявність об`єктивних причин, які унеможливлювали здійснення ними претензійно-позовної роботи на виконання приписів частини першої статті 111 ЦК України;

- низка письмових доказів, наданих в обґрунтування вимог за зустрічним позовом, не засвідчені у визначеному законом порядку, а тому є недопустимими доказами у справі та не могли братися судом першої інстанції до уваги;

- суд помилково встановив порушення під час голосування на Загальних зборах, оскільки не врахував, що законодавством та статутом ПрАТ "Росава" не передбачено, що члени ліквідаційної комісії боржника мають обиратися шляхом кумулятивного голосування;

- суд не дослідив те, чи знали члени ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про обрання до ліквідаційної комісії ОСОБА_4 , чи можуть вони його ідентифікувати і тим самим підтвердити чи спростувати позицію ОСОБА_4 , викладену в зустрічному позові;

- суд дійшов помилкового висновку про те, що строк позовної давності за зустрічним позовом не закінчився, оскільки не врахував, що ОСОБА_4 дізнався про ухвалення оскаржуваного ним Рішення загальних зборів як учасник справи №911/2498/18(911/2753/20), провадження по якій відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2018;

- питання правомірності оскаржуваного Рішення загальних зборів було предметом розгяду у справі №911/2498/18 (911/2958/21), відтак є преюдиційним фактом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Поляков Б.М., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Росава" на рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2022 у справі №911/2498/18 (911/2753/20), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду; витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2498/18 (911/2753/20).

26.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/2498/18 (911/2753/20).

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Андрієнка В.В., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий суддя), Поляков Б.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2023 апеляційну скаргу ПрАТ "Росава" залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 ПрАТ «Росава» поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою, справу призначено до розгляду.

13.03.2023 від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене у справі судове рішення залишити без змін.

21.03.2023 від ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене у справі судове рішення залишити без змін.

22.03.2023 від ПрАТ "Росава" надійшло клопотання про відкладення розгляду справ.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 розгляд справи відкладено.

12.04.2023 від ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2023 розгляд справи відкладено.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги:

- за первісним позовом ліквідатора ПрАТ "Росава" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення 324 877 175,13 грн збитків, заподіяних позивачу внаслідок бездіяльності вказаних осіб, що виразилося в неналежному виконанні ними як членами ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" обов`язку щодо стягнення дебіторської заборгованості компанії Bridgeholm Commercial LLP;

- за зустрічним позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним повністю рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформленого протоколом №39 чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018 з питання 7 Порядку денного.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2018 відкрито провадження у справі №911/2498/18 про банкрутство ПрАТ "Росава" за заявою боржника у зв`язку з нездатністю останнього сплатити заборгованість на загальну суму 20 575 967 721,70 грн та на підставі ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

У вказаній ухвалі зазначено, що згідно заяви боржника та доданих до неї доказів, рішенням чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" (протокол №39 від 30.04.2018) затверджено рішення про добровільне припинення боржника шляхом ліквідації; припинено повноваження органів управління боржника; призначено ліквідаційну комісію в складі: голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 , члени комісії - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Матеріали справи, яка розглядається, містять вказаний протокол чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018 №39.

Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформленим протоколом №39 чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018, крім іншого, вирішено:

"Затвердити рішення про добровільне припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації:

1. Припинити повноваження органів управління та контролю товариства (Наглядова рада, Правління Товариства, Голова правління-генеральний директор, Ревізор).

2. Призначити ліквідаційну комісію у складі:

Голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_4

Член ліквідаційної комісії ОСОБА_5, ІПН НОМЕР_5 .

3. Встановити адресу знаходження Ліквідаційної комісії: 09100, Україна, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91, Інженерний корпус, 3-й поверх.

4. Затвердити порядок проведення ліквідаційної процедури Товариства, який передбачає наступні заходи:

- звернення протягом 3-х робочих днів з моменту прийняття рішення, згідно з цим протоколом, до органу, який здійснює державну реєстрацію Товариства з повідомленням про припинення Товариства шляхом ліквідації;

- звернення в 10-ти денний строк з моменту прийняття рішення про ліквідацію Товариства до органів державної податкової служби та до органів Пенсійного фонду України з відповідним повідомленням про ліквідацію Товариства та організацію позапланових перевірок;

- повернення торговельних патентів, ліцензій, зняття з обліку РРО;

- анулювання статусу платника ПДВ, єдиного податку;

- організація комплексу робіт щодо звільнення працівників Товариства у зв`язку з ліквідацією;

- розгляд вимог кредиторів, заявлених до Товариства протягом двох місяців з моменту оприлюднення інформації про припинення Товариства шляхом ліквідації;

- закриття в банківських установах поточних рахунків, які не будуть використовуватись в процедурі ліквідації Товариства;

- проведення інвентаризації та оцінки майна Товариства;

- стягнення дебіторської заборгованості Товариства;

- складення та затвердження за результатами виявлення кредиторів проміжного ліквідаційного балансу Товариства;

- проведення розрахунків з кредиторами Товариства;

- продаж майна Товариства, у випадку недостатності грошових коштів для проведення розрахунків з кредиторами Товариства;

- складення та затвердження ліквідаційного балансу Товариства;

- закриття поточного банківського рахунку;

- зняття Товариства з обліку в органах державної податкової служби, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- проведення розрахунків з учасниками Товариства;

- передача документації, що підлягає довгостроковому зберіганню, до відповідної архівної установи;

- внесення в Єдиний державний реєстр запису щодо припинення Товариства шляхом ліквідації;

вчинення інших заходів, направлених на ліквідацію Товариства як юридичної особи.

5. Встановити двомісячний строк для проведення ліквідаційної процедури Товариства, який може бути збільшений за відповідним рішенням Загальних зборів учасників Товариства, у випадку виникнення певних непередбачуваних обставин.

6. Уповноважити Голову ліквідаційної комісії Товариства ОСОБА_1. організувати виконання прийнятих на цих Загальних зборах учасників Товариства рішень.

7. Уповноважити Голову ліквідаційної комісії Товариства ОСОБА_1. подати документи до органів державної реєстрації та інших уповноважених органів для внесення відомостей про припинення юридичної особи.".

Постановою Господарського суду Київської області від 04.12.2018 ПрАТ "Росава" визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру.

В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатору ПрАТ "Росава" стало відомо про рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 у справі №826/17473/17, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 та є чинним.

Вказаним вище рішенням відмовлено у задоволенні позову ПрАТ "Росава" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування ППР від 27.07.2017 № форми "С" про стягнення пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, невиконання зобов`язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в сумі 1 274 746 101,51 грн.

Приймаючи зазначені вище рішення судами встановлено наступне.

Між ПАТ "Росава" та Bridgeholm Commercial LLP (Велика Британія) укладено контракт від 25.03.2011 №Rosava/BC25032011/342, за умовами якого ПАТ "Росава" купляє, а Bridgeholm Commercial LLP продає обладнання для виробництва автомобільних шин.

Загальна вартість контракту, з рахуванням змін, внесених додатковою угодою №2, становить 114 077 120 доларів США.

На виконання вимог контракту позивачем на користь компанії Bridgeholm Commercial LLP здійснено авансові платежі на загальну суму 59 915 000 дол. США: 30.03.2011 - 21 170 400 доларів США; 31.03.2011 - 8 829 600 доларів США; 25.07.2011 - 15 000 000 доларів США; 12.01.2012 - 8 000 000 доларів США; 13.01.2012 - 6 915 000 доларів США.

Компанією нерезидентом Bridgeholm Commercial LLP частково повернуто ПАТ "Росава" кошти за контрактом на загальну суму 7 256 300 дол. США: 10.04.2013 - 1 694 000 дол. США; 14.05.2013 - 618 000 дол. США; 05.06.2013 - 564 300 дол. США; 18.06.2013 - 430 000 дол. США; 25.06.2013 - 3 950 000 дол. США.

Міністерством економічного розвитку та торгівлі України відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" видано ПАТ "Росава" висновки від 19.09.2011 №397, від 03.03.2012 №121, від 03.08.2012 №416, від 11.03.2013 №189, від 04.09.2013 №985, від 12.06.2014 №636, від 18.12.2014 №1291, згідно з якими продовжено строк розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією до 30.06.2016.

Згідно з розділом 12 контракту від 25.03.2011 №Rosava/BC 25032011/342 спори між ПАТ "Росава" та Компанією нерезидентом Bridgeholm Commercial LLP, що можуть виникати під час виконання даного контракту, розглядаються Арбітражним інститутом при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм, Швеція.

Позивач звернувся до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм з Клопотанням про арбітраж від 21.04.2014, у якому просив стягнути з Компанії Bridgeholm Commercial LLP заборгованість за контрактом в сумі 52 658 700 дол. США.

Рішенням Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм від 10.05.2017 в арбітражному провадженні ПАТ "Росава" відмовлено в зв`язку з несплатою реєстраційного збору.

ПАТ "Росава" повторно звернулось з клопотанням про арбітраж від 22.05.2017 №14/2899 до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм щодо стягнення з Компанії Bridgeholm Commercial LLP заборгованості за Контрактом в сумі 52 658 700 дол. США. Згідно з повідомленням Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм від 31.05.2017 розпочато арбітражний розгляд по Арбітражу №V2017/085.

Таким чином, порушення строку розрахунків в іноземній валюті мало місце у період з 01.07.2016, тобто наступного дня, що наступив після закінчення строку, продовженого висновком Міністерством економічного розвитку та торгівлі України від 18.12.2014 №1291, та по 21.05.2017 - останній день перед зверненням позивача до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті м. Стокгольм за захистом свого порушеного права за контрактом, на підставі якого розпочато арбітражний розгляд.

За вказаний період позивачу було нараховано пеню оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.

Згідно з наданими позивачем:

- довідкою до акту №1/256 від 20.06.2018 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами заборгованість компанії Bridgeholm Commercial LLP перед ПАТ "Росава" за договором від 25.03.2011 №Rosava складає 324 877 175,13 грн.

- довідкою від 04.04.2018 №14/1282 заборгованість компанії Bridgeholm Commercial LLP перед ПАТ "Росава" за Контрактом від 25.03.2011 №Rosava/BC25032011/342 за даними бухгалтерського обліку станом на 29.12.2017 складає 419 774 219 грн.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи, яка розглядається, вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами частини 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 (далі - КУзПБ).

З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Норми процесуального права, зокрема, положення статті 269 ГПК України, є універсальними і застосовуються судом апеляційної інстанції у всіх категоріях спорів.

Відповідно до приписів частин першої та третьої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства", Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР.

У рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 вказано, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

Колегія суддів, на підставі встановлених обставин справи, щодо первісного позову зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяння шкоди полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а шкода є наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи на підставі доказів у порядку статті 86 ГПК України. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню позивачем перед судом.

Відповідно до частини першої статті 111 ЦК України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

На переконання колегії суддів, доводи ліквідатора ПрАТ "Росава", за змістом яких ліквідаційна комісія ПрАТ "Росава" не вжила заходів щодо стягнення заборгованості з Компанії Bridgeholm Commercial LLP, підлягають оцінці з урахуванням встановлених згідно з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 у справі №826/17473/17 обставин щодо звернення ПрАТ "Росава" 21.04.2014 до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм з Клопотанням про арбітраж, у якому просило стягнути з Компанії Bridgeholm Commercial LLP заборгованість за контрактом в сумі 52 658 700 доларів США.

Також, колегія суддів враховує те, що рішенням Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм від 10.05.2017 в арбітражному провадженні ПАТ "Росава" відмовлено у зв`язку з несплатою реєстраційного збору.

Між тим, у вказаному рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2018 у справі №826/17473/17 вказано про те, що ПрАТ "Росава" повторно звернулось з клопотанням про арбітраж від 22.05.2017 №14/2899 до Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм щодо стягнення з Компанії Bridgeholm Commercial LLP заборгованості за Контрактом в сумі 52 658 700 доларів США.

Згідно з повідомленням Арбітражного інституту при Торгово-промисловій палаті міста Стокгольм від 31.05.2017 розпочато арбітражний розгляд по Арбітражу №V2017/085.

Викладені обставини справи не заперечуються учасниками справи.

Відомості про результати вирішення вказаного спору між ПрАТ "Росава" та Компанією Bridgeholm Commercial LLP про стягнення заборгованості за контрактом від 25.03.2011 №Rosava/BC 25032011/342 в сумі 52 658 700 доларів США відсутні.

Окрім того, відомості про те, чи існувала реальна можливість виконання рішення суду за результатом розгляду вказаного спору у разі його вирішення на користь ПрАТ "Росава", відсутні.

З урахуванням вищезазначеного, сама лише обставина щодо невжиття ліквідаційною комісією ПрАТ "Росава" заходів з метою повернення вказаної заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP не є визначальною при вирішенні даного спору.

Колегія суддів враховує довід позивача щодо ліквідації Компанії Bridgeholm Commercial LLP, яка відбулася 31.07.2018, тобто через три місяці після прийняття оскаржуваного Рішення загальних зборів від 30.04.2018. Втім, за відсутності доказів зворотного, було б надмірним очікувати від ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" спроможності заздалегідь передбачити ліквідацію Компанії Bridgeholm Commercial LLP.

Відомості про те чи були відповідачі у справі №911/2498/18(911/2753/20) посадовими особами ПрАТ "Росава", а також про те чи були вони обізнані про обставини щодо укладення Контракту та його виконання під час виконання повноважень членів ліквідаційної комісії, відстуні.

Відтак, наявність теоретичного обґрунтування ліквідатором боржника неможливості стягнення заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP ще не є достатньою підставою для її стягнення з відповідачів у вигляді збитків.

Тобто, позивач не довів те, що неотримання ПрАТ "Росава" грошових коштів від Компанії Bridgeholm Commercial LLP обумовлено виключно неналежним, на його думку, виконанням ліквідаційною комісією ПрАТ "Росава" своїх зобов`язань в частині звернення з позовом про стягнення відповідної заборгованості. Відтак, подія щодо неповернення Компанії Bridgeholm Commercial LLP боргу не знаходиться в безпосередньому зв`язку з бездіяльністю ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава".

Також, позивачем не доведено, а матеріали справи не містять належних і достатніх доказів, які відображають реальний стан взаєморозрахунків ПрАТ "Росава" та Компанії Bridgeholm Commercial LLP, в тому числі за вказаним вище Контрактом, завдяки яким можливо встановити визначений позивачем розмір заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP перед ПрАТ "Росава".

Самі лише надані позивачем довідка до акту №1/256 від 20.06.2018 інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами ПрАТ "Росава", а також довідка ПрАТ «Росава» від 04.04.2018 №14/1282 щодо заборгованості за Контрактом, підлягають оцінці з урахуванням встановлених обставин справи та не можуть вважатися належними та достаніми доказами існування вказаної в них заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP.

Отже, доводи позивача про розмір заборгованості Компанії Bridgeholm Commercial LLP. станом на дату звернення з позовом до суду не підтверджені належними та допустимими доказами, отже є такими, що ґрунтуються на припущеннях, які, в свою чергу, базуються на узагальненій інформації без дослідження та надання суду будь-яких первинних документів щодо виконання сторонами зобов`язань за Контрактом.

З наведених підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не доведено наявності в діях членів ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, наявності та розміру шкоди та наявності причинного зв`язку між ними, необхідних для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди на підставі статті 1166 ЦК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Аргументи скаржника про те, що суд першої інстанції не дослідив обставини щодо наявності в діях відповідачів за первісним позовом усіх елементів складу господарського правопорушення спростовуються вищенаведеним, визнаються колегією суддів безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються судом.

Щодо зустрічного позову, колегія суддів, на підставі встановлених обставин справи, зазначає наступне.

Підставою визнання недійсним Рішення загальних зборів від 30.04.2018 позивач за зустрічним позовом зазначає те, що він не вважає себе обраним членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава", а ліквідаційну комісію - сформованою, оскільки її склад не обирався шляхом кумулятивного голосування, а тому вказане рішення не відповідає вимогам статей 42, 43 Закону України "Про акціонерні товариства".

Також, на переконання ОСОБА_4 , вказані збори відбулися з порушенням визначеної законом процедури їх скликання та проведення.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з оскаржуваним Рішенням загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018, оформленим протоколом №39, серед іншого, призначено ліквідаційну комісію ПрАТ "Росава" у складі: ОСОБА_1 (голова ліквідаційної комісії), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Вказане Рішення підписане ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Доказів, завдяки яким можливо встановити обставини щодо обізнаності ОСОБА_4 про проведення 30.04.2018 загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" та прийняття за результатом їх проведення оскарженого Рішення загальних зборів, матеріали справи не містять.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 подавалась заява кандидата на призначення членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава", а також того, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до включення їх до складу ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" були посадовими особами ПрАТ "Росава".

До того ж, оголошення про проведення чергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава" 30.04.2018 в газеті "Відомості НКЦПФР" №71 (2824) від 13.04.2018 містить відомості щодо сьомого питання проекту рішення загальних зборів наступного змісту: "Затвердити рішення про припинення Товариства шляхом ліквідації.".

Отже, вказане оголошення не містить відомостей про склад ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава".

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст.80 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі.

Відповідно до положень статті 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Акціонерним товариством є господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями (частина перша статті 152 ЦК України та частина перша статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Загальні збори акціонерів згідно з положеннями статті 159 Закону України «Про акціонерні товариства» є вищим органом акціонерного товариства.

Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції наглядової ради законом або статутом (частина перша статті 33 Закону).

Відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про акціонерні товариства» у разі проведення голосування з питань обрання членів виконавчого органу, наглядової ради або ревізійної комісії (ревізора) товариства бюлетень для голосування повинен містити прізвище, ім`я та по батькові кандидата (кандидатів).

Бюлетень для кумулятивного голосування, крім іншого, повинен містити: повне найменування акціонерного товариства; дату і час початку проведення загальних зборів; перелік кандидатів у члени органу акціонерного товариства із зазначенням інформації про них відповідно до вимог, встановлених Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; місце для зазначення акціонером (представником акціонера) кількості голосів, яку він віддає за кожного кандидата; застереження про те, що бюлетень має бути підписаний акціонером (представником акціонера) із зазначенням прізвища, імені та по батькові акціонера (представника акціонера) та найменування юридичної особи у разі, якщо вона є акціонером. За відсутності таких реквізитів і підпису бюлетень вважається недійсним; зазначення кількості голосів, що належать кожному акціонеру. Бюлетень для кумулятивного голосування засвідчується в порядку та спосіб, встановлені статутом акціонерного товариства або рішенням загальних зборів акціонерів. Кумулятивне голосування з питання обрання членів органу акціонерного товариства проводиться тільки з використанням бюлетенів для голосування. У разі якщо бюлетень для голосування складається з кількох аркушів, сторінки бюлетеня нумеруються. При цьому кожен аркуш підписується акціонером (представником акціонера).

Вимоги до інформації про кандидатів у члени органу акціонерного товариства затверджено Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 01.06.2017 р. № 402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2017 р. за № 791/30659, якими передбачено, що у разі обрання членів органу акціонерного товариства шляхом кумулятивного голосування у бюлетені для кумулятивного голосування зазначається така інформація щодо кожного кандидата (для фізичних осіб):

1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності);

2) рік народження;

3) особа (особи), що внесла(и) пропозицію щодо даного кандидата (для обрання членів наглядової ради - із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові (за наявності)/найменування акціонера, розміру пакета акцій, що йому належить);

4) кількість, тип та/або клас належних кандидату акцій акціонерного товариства, до складу органу якого обирається кандидат;

5) освіта (повне найменування навчального закладу, рік закінчення, спеціальність, кваліфікація);

6) місце роботи (основне та/або за сумісництвом), посади, які обіймає кандидат у юридичних особах;

7) інформація про стаж роботи протягом останніх п`яти років (період, місце роботи, займана посада);

8) наявність (відсутність) непогашеної (незнятої) судимості;

9) наявність (відсутність) заборони обіймати певні посади та/або займатись певною діяльністю;

10) чи є кандидат афілійованою особою акціонерного товариства, до складу органу якого він обирається;

11) інформація про:

акціонерів товариства - власників 5 і більше відсотків простих акцій (для публічних акціонерних товариств) або 10 і більше відсотків простих акцій (для приватних акціонерних товариств), що є афілійованими особами кандидата, із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові (за наявності)/найменування кожного з таких акціонерів, розміру пакета акцій, що їм належать;

посадових осіб акціонерного товариства, що є афілійованими особами кандидата, із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), посади посадової особи акціонерного товариства;

12) чи є кандидат у члени наглядової ради акціонером, представником акціонера або групи акціонерів (із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові (за наявності)/найменування цього акціонера або акціонерів, розміру пакета(ів) акцій, що йому (їм) належить(ать) або чи є він незалежним директором;

13) наявність письмової заяви кандидата про згоду на обрання членом органу акціонерного товариства.

З урахуванням викладених положень законодавства в редакції, що була чинною станом на дату прийняття оскаржуваного Рішення загальних зборів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане рішення в частині обрання членів ліквідаційної комісії (визначення її складу) повинно було прийматися загальними зборами акціонерів шляхом кумулятивного голосування, для чого наглядова рада була зобов`язана затвердити форму і текст бюлетеня для кумулятивного голосування, який повинен відповідати наведеним вимогам.

Судом встановлено, що кумулятивне голосування на Загальних зборах акціонерів 30.04.2018 з питання призначення ліквідаційної комісії та її складу загальними зборами акціонерів ПрАТ "Росава" проведено не було.

Натомість, присутні на Загальних зборах акціонерів 30.04.2018 представники акціонерів проголосували за вказане у протоколі №39 від 30.04.2018 Рішення по сьомому питанню порядку денного (до якого у підпункті 2 включили питання про призначення ліквідаційної комісії у відповідному складі) шляхом звичайного голосування (одна голосуюча акція надає акціонеру один голос для вирішення кожного з питань, винесених на голосування на загальних зборах акціонерного товариства, крім проведення кумулятивного голосування), "ЗА" яке проголосували 55 293 393 278 голосів (100%).

Також матеріали справи не містять доказів затвердження наглядовою радою ПрАТ "Росава" форми та змісту бюлетеня для кумулятивного голосування на чергових загальних зборах акціонерів, що відбулись 30.04.2018.

До того ж, як зазначає позивач за зустрічним позовом і не спростовує відповідач за зустрічним позовом, кандидатура ОСОБА_4 до бюлетеня для голосування не включалась, заява кандидата про згоду на обрання членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" ним не подавалась, що не заперечується відповідачем.

З урахуванням вищезазначеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем за зустрічним позовом під час скликання та проведення Загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", що відбулись 30.04.2018, за результатом яких прийнято оскаржуване Рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 39, не дотримано положень статей 34, 35, 42, 43, 88 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції, що булв чинною на той час), а ОСОБА_4 призначений членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" за відсутності його згоди та без його відома.

З наведених підстав колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який обґрунтовано задовольнив зустрічний позов частково та визнав недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформлене протоколом №39 від 30.04.2018, в частині призначення ОСОБА_4 членом ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава", включення його до складу ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава".

Аргумент скаржника щодо неправильного застосування судом першої інстанції частини другої статті 43 Закону України «Про акціонерні товариства», колегія суддів відхиляє, оскільки за відсутності встановленого законодавством та статутом ПрАТ "Росава" порядку обрання членів ліквідаційної комісії акціонерного товариства при проведенні оспорюваних Загальних зборів підлягав застосуванню порядок проведення загальних зборів акціонерів у разі обрання членів органу акціонерного товариства шляхом кумулятивного голосування, встановлений частиною другою статті 43 Закону України «Про акціонерні товариства» та Вимогами до інформації про кандидатів у члени органу акціонерного товариства, які затверджено Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 01.06.2017 р. № 402 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2017 за № 791/30659.

Аргумент скаржника, за змістом якого питання правомірності оскаржуваного Рішення загальних зборів було предметом розгяду у справі №911/2498/18(911/2958/21), відхиляється з наступних підстав.

Результати розгляду справи №911/2498/18(911/2958/21) за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ "Росава" про визнання протиправним та скасування з 02.05.2018 проведеного у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, не можуть бути підставою для відхилення позовних вимог у справі, яка розглядається.

Преюдиційність - це властивість фактів. Оцінка судами в інших справах законності чи незаконності певних дій особи не є преюдиційним фактом, і навіть не є правовою позицією. У постановах від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 03.07.2018 у справі №917/1345/17, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16 та від 17.02.2021 у справі №914/1257/18 Верховний Суд зазначив, що преюдиційне значення мають лише встановлені судом обставини, тобто факти, а не правова їх оцінка. Преюдиційні факти істотно відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Таким чином, висновки судів у справі №911/2498/18 (911/2958/21) мають очевидний характер правової оцінки обставин спірної юридичної ситуації, а не встановлення певних фактів, через що рішення у справі №911/2498/18 (911/2958/21) не мають преюдиційного характеру для справи, яка розглядається.

Крім того, зміст ухвалених у справі №911/2498/18 (911/2958/21) рішення Господарського суду Київської області та постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2022, не містить висновку про правомірність Рішення загальних зборів ПрАТ "Росава" від 30.04.2018.

Натомість, постанова Верховного Суду від 22.11.2022, якою вказані судові рішення залишені без змін, мотивована відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, попри оскарження Реєстраційної дії стосовно ПрАТ "Росава" щодо внесення в Державний реєстр рішення його учасників про припинення ПрАТ "Росава" в результаті ліквідації, позивач між тим не заперечує ні це рішення, ні внесення відповідних відомостей в Державний реєстр, а лише рішення учасників (загальних зборів акціонерів) ПрАТ "Росава" в частині включення ОСОБА_4 до складу ліквідаційної комісії, що у сукупності свідчить про неефективність способу захисту порушеного, на думку позивача, права, що не забезпечить ефективне відновлення та захист порушених, на його думку, прав та інтересів з огляду на невідповідність підстав заявлених позовних вимог їх змісту та предмету.

Аргумент скаржника про помилковість обчислення судом першої інстанції строку позовної давності за зустрічним позовом колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільногоправа або інтересу.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.

Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України).

Чинне законодавство не встановлює спеціальної позовної давності щодо вимог про оскарження рішень загальних зборів акціонерних товариств особами, які не його є акціонерами.

Отже, до вимог ОСОБА_4 за зустрічним позовом про оскарження рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформленого протоколом №39 від 30.04.2018, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

З урахуванням вищезазначеного, станом на дату звернення ОСОБА_4 з зустрічним позовом про оскарження рішення загальних зборів акціонерів ПрАТ "Росава", оформленого протоколом №39 від 30.04.2018, трирічний строк позовної давності за вимогами про оскарження вказаного рішення загальних зборів в будь-якому разі не закінчився.

Стосовно доводів скаржника про те, що суд при розгляді цієї справи не дослідив те, чи знали члени ліквідаційної комісії ПрАТ "Росава" - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про обрання до ліквідаційної комісії ОСОБА_4., чи можуть вони його ідентифікувати і тим самим підтвердити чи спростувати позицію ОСОБА_4 , викладену в зустрічному позові, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до закріпленого у статтях 2, 13 ГПК України принципу змагальності сторін під час здійснення судочинства у господарських судах саме на сторін покладений обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень (крім випадків, встановлених законом).

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За вимогами статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Статтею 80 вказаного Кодексу також передбачено витребування судом доказів за клопотанням учасника справи. Оскільки скаржник не навів підстав для застосування судом повноважень, передбачених вказаними нормами процесуального права (зокрема наявності відповідного клопотання або виникнення в суду певних сумнівів), доводи скаржника про невчинення судом першої інстанції відповідних процесуальних дій є безпідставними.

Аргумент скаржника про те, що надані в обґрунтування вимог за зустрічним позовом письмові докази, а саме копії сторінок газети «Відомості НКЦПРФ» не засвідчені у визначеному законом порядку, а тому є недопустимими доказами у справі та не могли братися судом першої інстанції до уваги, колегія суддів відхиляє, оскільки опубліковані в цьому друкованому виданні відомості є загальновідомими та не підлягають доказуванню згідно з частиною третьою статті 75 ГПК України, що обгрунтовано встановлено судом першої інстанції.

З огляду на все вищевикладене аргументи скаржника визнаються колегією суддів безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються судом.

Окрім того, не знаходять свого підтвердження і посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції правових позицій, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №910/20261/19, Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №910/21493/17, від 09.09.2020 у справі №905/1347/19.

Посилання скаржника на вказані постанови як на приклад застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено без урахування викладених в цій постанові висновків суду щодо спірних правовідносин, а відтак є необґрунтованим, оскільки на відповідні висновки Верховного Суду скаржник послався, виокремивши їх із контексту судових рішень та не урахувавши обставин даної справи.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду.

З урахуванням зазначеного Північний апеляційний господарський суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції в цілому правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Росава" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2022 у справі №911/2498/18 (911/2753/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 26.04.2023.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді В.О. Пантелієнко

Б.М. Поляков