ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/139/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатське обласне агентство із залучення інвестицій та господарського розвитку територій», м. Ужгород

про стягнення 112 274,96 грн

Секретар судового засідання Райніш М.І.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач заявив позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатське обласне агентство із залучення інвестицій та господарського розвитку територій» про стягнення 112 274,96 грн заборгованості за Договором оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області №05/2017-н від 01.03.2017. Позов заявлено з посиланням на статті 785, 795 Цивільного кодексу України, Закон України «Про оренду державного та комунального майна».

Ухвалою суду від 21.02.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2684,00 грн судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 112 274,96 грн за Договором оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області №05/2017-н від 01.03.2017. Позивач зазначає, що з моменту спливу строку дії Договору оренди (з 01.03.2020) у Відповідача виникло зобов`язання повернути майно шляхом складання та подальшого підписання акта приймання-передачі. Позивачем визначено межі позовних вимог, відповідно до яких розраховано розмір подвійної плати за користування майном за період з 26.11.2020 по 24.02.2021, який складає 112 274,96 грн.

Правова позиція Відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між Комунальним підприємством «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради» в особі директора - Боршовської Оксани Василівни як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатське обласне агентство із залучення інвестицій та господарського розвитку територій» як Орендарем 01.03.2017 було укладено Договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області №05/2017-н, відповідно до якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар - прийняти в строкове платне користування окремі нежитлові приміщення поз. 51, 52, 53, 54, 55, 56 загальною площею 221, 1 кв.м. в будівлі, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пл. Народна, 4.

На виконання умов Договору оренди Сторонами було укладено Акт приймання-передачі від 01.03.2017.

Відповідно до пункту 10.1 Договору оренди Сторони домовились, що умови цього договору розповсюджують свою дію на відносини між Сторонами, які виникли з 01.03.2017 і діють до 29.02.2020 включно. Пунктом 10.8. Договору оренди встановлено, що чинність цього Договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до пункту 5.7. Договору оренди Орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві або підприємству, вказаному Орендодавцем, орендоване Майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Орендодавцю збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Згідно з пунктом 2.4. Договору оренди у разі припинення цього Договору, Майно повертається Орендарем Орендодавцю (Балансоутримувачу) аналогічно порядку, встановленому при передачі Майна Орендарю за цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю (Балансоутримувачу) з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі. Також пунктом 2.5. встановлено, що обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на Сторону, яка передає Майно іншій Стороні Договору.

За таких обставин, в контексті умов Договору оренди та вимог, встановлених чинним законодавством, з моменту спливу строку дії Договору оренди, а саме - з 01.03.2020 у Відповідача виникло зобов`язання повернути Майно шляхом складання та подальшого підписання акта приймання-передачі.

Позивач вказує, що відповідач після закінчення договору №05/2017-н від 01.03.2017, тобто після 29.02.2020, не повернув об`єкт оренди позивачу.

Частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі.

Позивач звертає увагу суду, що стягнення неустойки за період з 01.03.2020 по 25.11.2020 було предметом позовних вимог у справі №907/585/20, однак, після ухвалення постанови Західного апеляційного господарського суду у цій справі, зобов`язання щодо повернення майна не було виконано Відповідачем належним чином.

У зв`язку з цим, Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення 112 274,96 грн подвійної плати за користування майном (враховуючи умови Договору оренди, якими встановлено розмір орендної плати, а також корегування на індекс інфляції) за період з 26.11.2020 по 24.02.2021.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, між Комунальним підприємством «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради» як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатське обласне агентство із залучення інвестицій та господарського розвитку територій» як Орендарем 01.03.2017 було укладено Договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області №05/2017-н.

Аналіз приписів частин 1-3, 6 статті 283 ГК України дозволяє дійти висновку, що орендні правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання, опосередковуються укладенням договору оренди, за яким одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; об`єктом оренди може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішенням Закарпатської обласної ради «Про врегулювання окремих питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Закарпатської області» від 31.11.2017 №985 припинено в порядку реорганізації діяльність Комунального підприємства «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради» () та встановлено, що Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Комунального підприємства «Будинкоуправління адмінбудівель Закарпатської обласної ради».

Отже, Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради набула прав Орендодавця за вказаним Договором оренди.

За приписами ч. 2, 4 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.4 договору №05/2017-н від 01.03.2017 майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Проте, відповідач після закінчення договору №05/2017-н від 01.03.2017, тобто після 29.02.2020, не повернув об`єкт оренди позивачу. Доказів протилежного (акту приймання-передачі) відповідачем суду не надано.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі №907/585/20 за позовом Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатське обласне агентство із залучення інвестицій та господарського розвитку територій» про стягнення 472 359,48 грн та повернення майна, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 06.06.2022 у справі №907/585/20, постановлено стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю на загальну суму 313 338,20 грн, та зобов`язано повернути майно на умовах, встановлених у Договорі оренди - шляхом підписання акта приймання-передачі.

Суд констатує, що постанова Західного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі №907/585/20, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 06.06.2022 у справі №907/585/20 і набрала законної сили, є преюдиційною, відтак обставини, що нею встановлені, не підлягають окремому доказуванню у даній справі.

Правові наслідки порушення умов договору оренди визначені відповідними нормами ЦК України та ГК України.

Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

У даній справі судом встановлено, що орендар не здійснив жодних дій, спрямованих на фактичне повернення орендованого майна, продовжував знаходитись в орендованому приміщенні після припинення договору, а отже не вжив всіх залежних від нього заходів виконання умов договору стосовно повернення майна, які залежали насамперед від його волі.

З огляду на наведене, господарський суд доходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Пунктом 3.1. Договору оренди Сторони визначили розмір орендної плати, який станом на 01.03.2017 складав 11 273, 37 грн. Також, пунктом 3.3. Договору оренди Сторони погодили, що орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць

Позивачем визначено межі позовних вимог та розраховано розмір подвійної плати за користування Майном за період з 26.11.2020 по 24.02.2021, який складає 112 274,96 грн.

Здійснивши перерахунок розміру позовних вимог з урахуванням розміру орендної плати, що визначена в п. 3.1 договору №05/2017-н від 01.03.2017, суд доходить до висновку про обґрунтованість заявленого позивачем розміру неустойки у вигляді подвійної орендної плати за користування річчю в період з 26.11.2020 по 24.02.2021, протягом якого прострочено зобов`язання щодо повернення орендованого майна за договором оренди №05/2017-н від 01.03.2017, яка нарахована на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України на загальну суму 112 274,96 грн. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Положеннями статей 13-14 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про його задоволення в розмірі 112 274,96 грн заборгованості за Договором оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально визначеного майна об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області №05/2017-н від 01.03.2017.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2684,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатське обласне агентство із залучення інвестицій та господарського розвитку територій» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гойди, 8, Код ) на користь Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гойди, 8, ) 112 274,96 грн (сто дванадцять тисяч двісті сімдесят чотири гривні 96 коп.) заборгованості за час прострочення виконання зобов`язання по поверненню майна за Договором оренди №05/2017-н від 01.03.2017, а також 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 25.04.2023

Суддя Андрейчук Л. В.