РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2023Справа № 910/2249/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЗ-ІНВЕСТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКЕ ІНШААТ САНАЙЕ ВЕ ТІДЖАРЕТ"

про стягнення 154082,26 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЗ-ІНВЕСТ" звернулося до Господарського суду міста Києва позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКЕ ІНШААТ САНАЙЕ ВЕ ТІДЖАРЕТ" про стягнення 154082,26 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди №АКЕ/01/22 від 01.01.2022.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

23.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 16.02.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.03.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/2249/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.03.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 01.03.2023 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку 13.04.2023.

Отже, у відповідності до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач в порушення умов договору оренди №АКЕ/01/22 від 01.01.2022 не виконав взятих на себе зобов`язань та не сплатив орендну плату та відшкодування витрат за період з червня 2022 по січень 2023, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 154082,26 грн.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач надав до матеріалів справи рахунки на оплату та Акти надання послуг, які надсилались в електронній формі за допомогою програми M.E.Doc.

Також позивачем надано у матеріали справи Акт звірки взаємних розрахунків згідно із яким станом на 31.01.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 154082,26 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРЗ-ІНВЕСТ" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛКЕ ІНШААТ САНАЙЕ ВЕ ТІДЖАРЕТ" (далі - орендар) укладено договір оренди №АКЕ/01/22 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди наступне нерухоме майно:споруду камеру теплової обробки залізобетонних виробів літ. Я1, загальною площею 43,6 кв.м. з прилеглим промисловим майданчиком площею 200 кв.м., що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :69:028:0009 (надалі - об`єкт оренди, майно), за адресою: 03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24.

У пункті 2.1 договору сторони погодили, що орендар вступає у тимчасове платне користування об`єктом оренди на умовах оренди у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі.

На виконання умов договору, згідно із актом приймання-передачі в оренду об`єкта оренди від 01.01.2022 орендодавець передав, а орендар прийняв споруду камеру теплової обробки залізобетонних виробів літ. Я1, загальною площею 43,6 кв.м. з прилеглим промисловим майданчиком площею 200 кв.м., що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :69:028:0009, за адресою: 03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24.

Згідно з п. 3.1 договору щомісячна орендна плата за договором складає: 26000,00 (двадцять шість тисяч) гривень 00 копійок.

Плата за оренду майна, вказана у п. 3.1. цього договору сплачується орендарем у вигляді щомісячних авансових платежів протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення орендодавцем рахунків-фактур, але не пізніше 5-го числа місяця слідуючого за розрахунковим (п. 3.2 договору).

У пункті 3.8 договору сторони погодили, що орендар, крім плати за оренду, повинен компенсувати орендодавцю витрати пропорційно займаній площі, що пов`язані з: оплатою комунальних послуг (електроенергія, водо забезпечення та водовідведення, опалення, кондиціювання і вентилювання повітря та інше); організацією та забезпеченням пропускного режиму; прибиранням площ загального користування; вивезенням сміття з місць загального користування; забезпеченням протипожежною сигналізацією та системою пожежогасіння; інженерно-експлуатаційними витратами та поточним (дрібним) ремонтом приміщень будівлі, якими користується орендар; розміщенням реклами щодо товарів (робіт, послуг), в тому числі пов`язаних із сплатою податків та/або інших обов`язкових платежів, що здійснюються на замовлення; оплатою податків на нерухомість та/або інших обов`язкових платежів; інших витрат, що здійснюються за погодженням орендаря.

Зазначені витрати компенсуються протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення орендодавцем відповідних рахунків - фактур.

Згідно з п. 4.2.5 договору орендар зобов`язаний своєчасно оплачувати орендну плату за користування орендованим майном.

Договір набуває чинності з моменту підписання договору та акту приймання-передачі та діє до 28 лютого 2022 включно (п. 5.1. договору).

01.02.2022 між сторонами підписано Додаткову угоду до договору, відповідно до якої сторони вирішили продовжити термін дії договору до 31.12.2022.

01.11.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду до договору, відповідно до якої сторони вирішили продовжити термін дії договору до 28.02.2023.

Згідно із наданими позивачем у матеріали справи Актами надання послуг № 349 від 30.06.2022, № 397 від 31.07.2022, № 469 від 231.08.2022, № 586 від 31.10.2022, № 661 від 30.11.2022, № 708 від 31.12.2022, № 31 від 31.01.2023 загальна сума нарахованої орендної плати становить 158600,00 грн.

Крім того, згідно із наданими позивачем у матеріали справи Актами надання послуг № 623 від 31.10.2022, № 686 від 30.11.2022, № 736 від 31.12.2022, № 6 від 31.01.2023 загальна сума витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем, становить 15 592,14 грн.

Позивачем сформовані та виставлені за допомогою програми M.E.Doc рахунки на оплату № 360 від 01.06.2022, № 423 від 01.07.2022, № 486 від 01.08.2022, № 615 від 03.10.2022, № 645 від 31.10.2022, № 677 від 01.11.2022, № 707 від 30.11.2022, № 738 від 01.12.2022, № 767 від 31.12.2022, № 8 від 02.01.2023, № 37 від 31.01.2023, всього на загальну суму 174192,14 грн.

За обґрунтуваннями позивача, згідно з банківськими виписками та сальдовими відомостями, за спірний період заборгованості відповідачем здійснено часткову оплату на суму 15000,00 грн (переплата за жовтень 2022). Також згідно із розрахунком позивача рахунок № 360 від 01.06.2022 не оплачений частково на суму 7890,12 грн.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 154082,26 грн.

Позивач також надав у матеріали справи підписаний між сторонами акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.01.2023, згідно із яким заборгованість відповідача перед позивачем становить 154082,26 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджується факт користування відповідачем спорудою камерою теплової обробки залізобетонних виробів літ. Я1, загальною площею 43,6 кв.м. з прилеглим промисловим майданчиком площею 200 кв.м., що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :69:028:0009, за адресою: 03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24 на підставі договору оренди №АКЕ/01/22 від 01.01.2022.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У договорі сторони погодили, що відповідач сплачує орендну плату у вигляді щомісячних авансових платежів протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення орендодавцем рахунків-фактур, але не пізніше 5-го числа місяця слідуючого за розрахунковим (п. 3.2 договору).

Також сторони погодили, що відповідач здійснює компенсацію витрат, зазначених в п. 3.8. договору протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення орендодавцем відповідних рахунків - фактур.

Позивачем долучені до матеріалів справи Акти надання послуг № 349 від 30.06.2022, № 397 від 31.07.2022, № 469 від 31.08.2022, № 586 від 31.10.2022, № 661 від 30.11.2022, № 708 від 31.12.2022, № 31 від 31.01.2023, № 623 від 31.10.2022, № 686 від 30.11.2022, № 736 від 31.12.2022, № 6 від 31.01.2023.

Судом встановлено, що відповідачем підписані без зауважень та заперечень Акти надання послуг № 349 від 30.06.2022, № 397 від 31.07.2022, № 469 від 31.08.2022, інші акти відповідачем не підписані.

У той же час, дослідивши зміст та умови договору, судом встановлено, що договір не містить вимог щодо складання та підписання між сторонами Актів надання послуг.

Визначальним у даному випадку є факт користування відповідачем об`єктом оренди у спірний період, який підтверджується матеріалами справи, оскільки відповідачем не надано доказів повернення майна з оренди у спірний період.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сформовано та виставлено в електронній формі за допомогою програми M.E.Doc рахунки на оплату № 360 від 01.06.2022, № 423 від 01.07.2022, № 486 від 01.08.2022, № 615 від 03.10.2022, № 645 від 31.10.2022, № 677 від 01.11.2022, № 707 від 30.11.2022, № 738 від 01.12.2022, № 767 від 31.12.2022, № 8 від 02.01.2023, № 37 від 31.01.2023, всього на загальну суму 174192,14 грн.

Дослідивши умови договору, суд дійшов висновку, що зазначені вище рахунки є такими, що виставлені позивачем, оскільки у п. 7.7. договору сторони дійшли згоди про визнання документів, які складаються при виконанні умов договору, підписаних за допомогою КЕП (ЕЦП). Сторони визнають документи, надані в електронній формі із застосуванням КЕП (ЕЦП). Від однієї сторони іншій стороні, використовуючи програму (програмне забезпечення/електронний сервіс) M.E.Doc, як оригіналів.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості в загальному розмірі 154082,26 грн, яка складається з заборгованості по орендній платі за період червень - серпень 2022, жовтень 2022 - січень 2023 та компенсації витрат за період з жовтня 2022 по січень 2023.

При цьому позивачем зазначено, що заборгованість по орендній платі за червень 2022 року становить 7890,12 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 06.12.2022 відповідачем частково сплачено орендну плату за жовтень 2022 на суму 15000,00 грн.

Отже, станом на час ухвалення рішення у справі, заборгованість відповідача перед позивачем за визначений у позові період становить: 138 490,12 грн - заборгованість з орендної плати та 15 592,14 грн - заборгованості з компенсації витрат, всього 154082,26 грн.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази підтверджують факт наявності у відповідача заборгованості за договором оренди №АКЕ/01/22 від 01.01.2022 з оплати орендної плати і відшкодування витрат у сумі 154082,26 грн.

Натомість відповідачем доказів у спростування заборгованості по договору у сумі 154082,26 грн не надано.

Також заборгованість у вказаному розмірі підтверджується підписаним між сторонами актом звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.01.2023 становить 154082,26 грн.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач не спростував наведених позивачем у позові обставин та факту наявності заборгованості за договором оренди №АКЕ/01/22 від 01.01.2022 у сумі 154082,26 грн. Доказів сплати заборгованості у сумі 154082,26 грн відповідачем не надано.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЗ-ІНВЕСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКЕ ІНШААТ САНАЙЕ ВЕ ТІДЖАРЕТ" про стягнення 154082,26 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКЕ ІНШААТ САНАЙЕ ВЕ ТІДЖАРЕТ" (01133, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГЕНЕРАЛА АЛМАЗОВА, будинок 18/7, приміщення 13, ідентифікаційний код 40248942) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЗ-ІНВЕСТ" (02099, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 9, ідентифікаційний код 37906355) заборгованість у сумі 154082,26 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.04.2023.

Суддя С.О. Турчин