УХВАЛА

м. Київ

24.04.2023Справа № 910/22876/17

За заявою Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 910/22876/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас"

до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції № 544/УД від 30.11.2015 на суму 171 644 930,24 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бенчук О.О.

Представники учасників справи:

від позивача (стягувача) Пирогов А.А., Тимошина О.А.

від відповідача (заявника) Горянін А.О., Корж В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/22876/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції № 544/УД від 30.11.2015 на суму 171 644 930,24 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 рішення суду залишено без змін.

09.01.2023 видано наказ про примусове виконання вищевказаного рішення суду.

У зв`язку з надходженням до Господарського суду міста Києва ухвали Верховного суду у складі Касаційного господарського суду, якою витребувано матеріали справи № 910/22876/17, справу 25.01.2023 направлено до Верховного суду у складі Касаційного господарського суду.

22.03.2023 від Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду.

Крім того, 24.03.2023 від Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" надійшла заява про усунення недоліків заяви про відстрочення виконання рішення суду.

У заяві про відстрочення виконання рішення суду відповідач просить суд зупинити виконання наказу до розгляду даної заяви, а також відстрочити виконання рішення суду від 31.08.2021 у даній справі на строк до 22.03.2024.

В обґрунтування підстав для відстрочення відповідач посилається на: перебування його підрозділів під постійними ракетно-артилерійськими обстрілами; порушення внаслідок активних бойових дій логістики постачання вугілля, що унеможливлює забезпечення виробництва основним технологічним паливом; припинення роботи генеруючого обладнання відповідача в структурному підрозділі Слов`янська ТЕС та припинення виробничої діяльності інших структурних підрозділів відповідача.

Вказані обставини спричинили неможливість отримання доходу компанією від господарської діяльності, а ненадання відстрочки, на переконання відповідача, може призвести до загрози банкрутства відповідача та його структурних підрозділів.

Ухвалою суду від 29.03.2023 судом: відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в частині зупинення виконання дії наказу (рішення суду) у справі № 910/22876/17; прийнято до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/22876/17; відкладено вирішення питання про призначення судового засідання для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" щодо відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/22876/17 до повернення матеріалів справи до Господарського суду міста Києва.

13.04.2023 до Господарського суду міста Києва були повернуті матеріали справи № 910/22876/17.

Ухвалою суду від 14.04.2023 призначено заяву Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/22876/17 до розгляду в судовому засіданні на 24.04.2023, а також запропоновано позивачу надати письмові пояснення по суті заяви відповідача.

21.04.2023 позивачем подано заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення, в яких позивач вказав, що: відповідачем рішення суду в добровільному порядку не виконано, обов`язок по сплаті заборгованості за договором 2015 року, яка підтверджена рішенням суду у справі, не виконується протягом тривалого часу (7,5 років); заявником не надано доказів на підтвердження існування виняткових обставин, що можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, які підтверджують неможливість його виконання або обумовлюють наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення; також в заяві не обґрунтовано необхідність відстрочення виконання рішення суду саме на один рік, зокрема, відсутні розрахунки можливості погашення заборгованості саме у вказаний строк; заявником не додано до заяви про відстрочення доказів на підтвердження збитковості фінансово-господарської діяльності останнього; заборгованість боржника перед позивачем у даній справі виникла до обставин, на які посилається боржник в заяві про відстрочення виконання рішення суду, при цьому відповідачем не надано доказів настання для нього обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) в порядку, передбаченому чинним законодавством; незадовільний фінансовий стан відповідача (який не підтверджено документально), тяжка економічна ситуація в країні не є підставами для відстрочення виконання рішення суду у даній справі, адже сторони перебувають у рівних умовах та надання боржнику відстрочення виконання рішення поставить сторони у нерівне майнове становище та порушить баланс інтересів сторін.

24.04.2023 відповідачем (заявником/боржником) подано додаткові пояснення, в яких у доповнення до раніше наведених підстав для відстрочення виконання рішення суду у даній справі вказується на те, що: структурний підрозділ відповідача (Слов`янська ТЕС) здійснює енергопостачання Слов`янсько-Краматорського енерговузла та має важливе значення для забезпечення обороноздатності України та забезпечення сталої роботи об`єднаної енергетичної системи України та для оборони Донецького регіону; відповідач намагається відновити свою роботу та виконати взяті на себе зобов`язання, однак передчасне виконання судового рішення у даній справі зупинить та істотно затримає відновлення виробництва відповідачем електроенергії, що матиме вкрай негативні наслідки для енергосистеми України в період воєнного стану; також відповідач посилається на те, що Прикінцевими та перехідними положеннями ЗУ «Про виконавче провадження» зупинено у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій з виконання рішень, зокрема, про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, що значно порушує бізнес-процеси підприємства, оскільки впливає на можливість отримання доходу відповідачем за рахунок споживачів електричної енергії.

У судовому засіданні 24.04.2023 представники заявника (відповідача/боржник) вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити, представники позивача (стягувача) проти вимог заяви заперечували з підстав, викладених в запереченні.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, у зв`язку з чим суд повинен оцінювати докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд, зокрема, має право відстрочити виконання рішення (ухвали, постанови).

Відстрочка означає можливість невиконання рішення в певний період, зокрема, заявник просив відстрочити виконання рішення суду у даній справі до 22.03.2024.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд також зазначає, що особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Посилаючись на підстави для відстрочення виконання рішення суду у даній справі до 22.03.2024, відповідач вказав про наступні обставини, які, на його переконання, є підставою для відстрочення виконання рішення суду у даній справі: його перебування, а також перебування його підрозділів під постійними ракетно-артилерійськими обстрілами; порушення внаслідок активних бойових дій логістики постачання вугілля, що унеможливлює забезпечення виробництва основним технологічним паливом, у зв`язку з чим відповідач має використовувати більш вартісний природний газ; припинення роботи генеруючого обладнання відповідача в структурному підрозділі Слов`янська ТЕС та припинення виробничої діяльності інших структурних підрозділів відповідача.

Заперечуючи проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення, позивач зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу в обґрунтування поданого клопотання, який би підтверджував скрутний фінансовий стан боржника (як про це зазначено в клопотанні), відповідачем не надано документи, складені за результатами фінансово-господарської діяльності. Крім того, відповідачем під час розгляду заяви про відстрочення виконання рішення не надано висновку аудитора тощо, який би, у свою чергу, підтверджував посилання відповідача на збитковість діяльності товариства-боржника.

Тобто відповідачем не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Крім того, суд зазначає, що введення на території України правового режиму воєнного стану не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду у даній справі без надання відповідачем доказів на підтвердження того, що обмеження безпосередньо впливають на господарську діяльність відповідача.

Також суд зазначає, що вказані обставини рівною мірою стосуються і позивача як суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність в Україні.

Стосовно доводів відповідача про знаходження його товариства та структурних підрозділів відповідача за адресою: Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), суд зазначає, що перереєстрація юридичної особи відповідача у такому районі здійснена 16.09.2022, тобто значно пізніше дати введення на території України воєнного стану.

Також суд зазначає, що відповідачем в додаткових поясненнях вказано, що ним на виконання рішення антикризового штабу Кабінету Міністрів України від 29.09.2022 з 18.11.2022 - протокол № 9 відновлено виробництво та постачання теплової енергії м. Миколаївка для проходження осінньо-зимового періоду 2022/2023 і на даний час забезпечується виробництво електричної енергії для збалансування енергетичної системи України. Відповідний документ або витяг з нього у матеріалах справи відсутній. При цьому, відповідач посилається на наявність у ньому інформації, яка відноситься до державної таємниці.

Водночас, вказаний відповідачем факт відновлення діяльності, зокрема, з виробництва та постачання теплової енергії та виробництва електричної енергії спростовує доводи відповідача щодо того, що ним не здійснюється господарська діяльність.

Також суд зазначає, що відповідачем під час розгляду заяви не додано доказів того, що він віднесений до переліку об`єктів критичної інфраструктури, крім того, посилання відповідача на складність опалювального сезону 2022/2023 є безпідставними, оскільки станом на момент звернення відповідача з заявою про розстрочення такий сезон є завершеним.

Крім того, суд враховує той факт, що заборгованість перед позивачем, яка підтверджена судовим рішенням у даній справі, виникла ще в 2016 році, тобто в той час, коли не існувало обставин, на які посилається на даний момент відповідач в заяві про відстрочення виконання рішення, проте заборгованість відповідача перед позивачем досі не погашена, рішення у даній справі не виконується відповідачем в добровільному порядку.

Також, суд вказує, що відповідачем не доведено, що після 22.03.2024 (дата, до якої відповідач просить суд відстрочити виконання рішення суду) у нього буде наявна можливість виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, відповідачем також не доведено, що обставини, на які він посилається в заяві про відстрочення виконання рішення, будуть наявні до вказаної дати.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як визначено ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також, як встановлено ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Зважаючи на викладене, враховуючи, що відповідачем у даній справі не доведено суду шляхом надання доказів, які підтверджували б неможливість або утруднення виконання рішення суду у даній справі, з урахування того, що при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суд має враховувати, зокрема, матеріальні інтереси сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, майнові інтереси сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Також суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 330 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право укласти мирову угоду в процесі виконання, в якій сторони мають право визначити умови виконання рішення, які будуть прийнятні збалансованим інтересам обох сторін у даній справі та подати таку мирову угоду на затвердження суду.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі № 910/22876/22 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали складено та підписано 01.05.2023.

Суддя О.Г. Удалова