ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2023 р. Справа№ 905/395/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання: Гибало В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Дем`яненко О.І.;

від відповідача: Безвершенко О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022

у справі №905/395/22 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна»

про стягнення 426 200, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про стягнення 426 200,00 грн, а саме: 64 683,15 грн - штраф у розмірі 7% від договірної ціни, 284 513,40 грн - пені та 77 003,67 грн - штрафу у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору підряду № 6388-ДОЭ від 14.04.2021 в частині здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також порушення строку початку робіт, у зв`язку з чим позивачем нараховані штрафні санкції та пеня.

Короткий зміст судових рішень у даній справі

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №905/395/22 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №905/395/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №905/395/22 залишено без змін.

Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

05.04.2023 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» надійшла заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в якій заявник просить стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

В обґрунтування своєї заяви, заявником дотримано порядку, який передбачений статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, тобто, зроблено відповідну заяву із врахуванням зазначених вище норм та обставин справи, та завчасно подано її до суду через службу документального діловодства: заявник обґрунтував понесені судові витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України із врахуванням статей 13, 74, 76, 77 ГПК України.

Також заявник зазначає, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн, на підтвердження чого подано усі необхідні первинні документи, що підтверджують розмір таких витрат та докази її сплати. Отже, вважає витрати на правничу допомогу адвоката понесені у даній справі були необхідними, розумними, співмірними зі складністю справи та часом витраченим адвокатом. Крім того, представник позивача посилається за численну практику Верховного Суду.

Клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу

В свою чергу, 17.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Донецькі електромережі» надало клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначає, що сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн є неспівмірною із складністю цієї справи, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та те, їх відшкодування матиме надмірний характер та просить зменшити розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до 2 000,00 грн, а оскільки вартість послуг не була заявлена на відшкодування у відзиві на апеляційну скаргу, то у її відшкодуванні просить відмовити.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2023 заяву передано на розгляд раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго України» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі № 905/395/22 призначено на 17.04.2023.

Явка представників сторін

Представник позивача у судове засідання 13.04.2023 на зв`язок по відеоконференції не вийшла, про дату час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Згідно з частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання принципів розумності строків розгляду справи судом, враховуючи те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Представник відповідача, у судовому засіданні 13.04.2023 наполягав на задоволенні заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, з підстав, викладених у заяві, просив її задовольнити.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 126 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).

Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано договір № 64 про надання професійної правничої допомоги від 02.07.2021, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» та адвокатом Безвершенком Олегом Олександровичем, у відповідності до п.1.1 якого адвокат надає клієнту професійну правничу допомогу, зокрема у господарських апеляційних судах, а клієнт зобов`язаний сплатити гонорар (винагороду) за надану професійну правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 3.1. сторони погодили, що після надання послуг адвокат направляє клієнту звіт (акт) про надані послуги. Сторони підписують звіт (акт) про надані послуги, що підтверджує передачу та приймання послуг. Звіт про надані послуги є підставою для остаточного розрахунку між сторонами, якщо інше не передбачено заявкою на надання послуг (п.3.3 договору).

Підписанням заявки №8 від 03.01.2023 про надання правничої допомоги до вказаного договору, адвокат взяв на себе зобов`язання надати відповідачу послуги із комплексного правничого супроводу у Північному апеляційному господарському суду у справі № 905/395/22 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про стягнення 426 200,00 грн штрафу та пені.

У свою чергу відповідач зобов`язався сплатити гонорар за надані послуги у розмірі 40 000,00 грн. на умовах та в порядку погодженому сторонами.

Згідно з актом № 1 від 04.04.2023 адвокат надав, а клієнт прийняв послуги на суму 40 000,00 грн, а саме:

- детальне вивчення та аналіз матеріалів апеляційної скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про стягнення 426 200,22 грн. штрафу та пені;

- аналіз актуальної судової практики та правових позицій Верховного Суду, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін;

- консультування клієнта щодо перспектив захисту інтересів ТОВ «Монтаженерго Україна» в суді апеляційної інстанції;

- збір додаткової доказової бази для захисту та представництва інтересів клієнта та формування правової позиції клієнта щодо поданих апелянтом документів разом з апеляційною скаргою;

- підготовка, погодження та подання відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про стягнення 426 200,22 грн. штрафу та пені з додатками;

- вивчення та аналіз додаткових пояснень Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу від 09.02.2023 №2-ППР;

- підготовка та погодження з клієнтом правової позиції щодо доводів Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», викладених по тексту додаткових пояснень від 09.02.2023 №2-ППР;

- представництво інтересів клієнтом у судових засіданнях 23.01.2023, 27.02.2023, 16.03.2023 та 03.04.2023.

Правову допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» у суді апеляційної інстанції надавав адвокат Безвершенко О.О. (на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5776/10 від 30.08.2016).

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позову - на позивача.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача посилається, зокрема на підготовку, погодження та подання відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі.

Колегія суддів зауважує, що послуга підготовки, погодження та подання відзиву на апеляційну скаргу охоплює вивчення і аналіз апеляційної скарги, аналіз судової практики, консультування клієнта щодо перспектив захисту в апеляційній інстанції.

Аналогічний висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 08.03.2023 у справі 873/52/22.

Як вбачається з матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу був поданий відповідачем із пропуском встановленого строку, про що зазначено в самому відзиві. Окрім того, його текст, майже повністю повторює текст відзиву на позовну заяву, який був поданий в суд першої інстанції (міститься в матеріалах справи). Відзив на апеляційну скаргу містить доводи щодо стягнення штрафу у розмірі податкового кредиту (який також був у відзиві на позовну заяву), хоча в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та в апеляційній скарзі апелянтом про оскарження в цій частині не зазначалось, а тому повторне погодження позиції із клієнтом чи пошук інших позицій Верховного Суду здійснювати було не потрібно.

Також в обґрунтування своєї заяви представник відповідача зазначав про вивчення ним та аналіз додаткових пояснень АТ «ДТЕК Донецькі електромережі « з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу від 09.02.2023 № 2-ППР.

Стосовно зазначених доводів заявника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що подання додаткових пояснень у справі після отримання відзиву на апеляційну скаргу виявилось необхідним саме з причини неякісного ознайомлення з межами апеляційної скарги (щодо суми оскаржуваних вимог та її складу) та підготовки відзиву, який містив посилання на доводи, які апелянт не зазначав.

Підготовка та подання додаткових пояснень мали на меті роз`яснення ( в тому числі і представнику відповідача) в якій саме частині апелянт не погоджується з рішенням апеляційної інстанції. Крім того, додаткові пояснення, не містять нової інформації. Відповідачем ні в усному ні в письмовому вигляді не надавались заперечення щодо додаткових пояснень чи будь-яка позиція щодо них, отже погодження позиції щодо додаткових пояснень, які не містили нової інформації, не є необхідним. Також представником відповідача у суд апеляційної інстанції не були подані нові докази, у відзиві посилання на нові докази відсутні. Тобто, фактично, ця послуга надана не була і зазначена в акті безпідставно.

Крім того, обґрунтовуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача посилався на чотири судових засідання, в яких він приймав участь.

Проте, колегія суддів зауважує, що фактично було проведене лише одне судове засідання 03.04.2023, яке згідно з протоколом судового засідання було розпочато в 13-22 год. та закінчено в 13-42 год. (20 хв.) в якому й було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Щодо інших судових засідань 23.01.2023, 27.02.2023, 16.03.2023, то вони не відбулись.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

З урахуванням зазначених вище норм права, суд апеляційної інстанції, оцінюючи обґрунтованість заяви представника відповідача, клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в контексті положення частини четвертої статті 126 ГПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, ціною позову, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена представником відповідача сума є необґрунтованою. При цьому, колегія суддів погоджується з доводами позивача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу відповідача з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді апеляційної інстанції та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.

Враховуючи викладене, та те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, з огляду на заперечення позивача, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 5 000,00 грн. В іншій частині заявлені представником відповідача витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду справи, не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 221, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (49107, м.Дніпро, вул.Запорізьке шосе, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» (04119, м.Київ, вул. Білоруська, 38-А, ) 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

4. Матеріали справи №905/395/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 25.04.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун