ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3113/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Приватного підприємства "МИР ЛЕО" (65033, Одеська обл., м. Одеса, вул. Желябова, буд. 4, код 38642891)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Стратег" (129110, російська федерація, м. москва, пр-т миру, буд. 70, поверх 1А, прим. 3, кім. 2, офіс 34, код 40721560)

про стягнення 6513317,69 руб., що еквівалентно 3933392,55 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Лета М.А., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Приватне підприємство "МИР ЛЕО" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Стратег" про стягнення 6513317,69 руб., що еквівалентно 3933392,55 грн.

Позовні вимоги ПП "МИР ЛЕО" обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за контрактом №1С від 18.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 14.12.2022 об 11:30; вирішено звернутись до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) із запитом для отримання роз`яснень та методичних рекомендацій щодо порядку повідомлення відповідача про розгляд справи в умовах збройної агресії російської федерації.

29.11.2022 за вх.№26870/22 до суду від позивача надійшли переклади документів на українську мову, які залучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 14.12.2022 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 24.01.2023 об 11:00.

23.12.2022 за вх.№29469/22 до суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) надійшла відповідь на запит щодо повідомлення відповідача про розгляд справи в умовах збройної агресії російської федерації, в якій зазначено, що будь-яке листування з країною агресором не здійснюється, тому відправлення документів до компетентних органів російської федерації є неможливим.

Ухвалою суду від 24.01.2023 відкладено підготовче засідання 16.02.2023 о 14:15.

16.02.2023 за вх.№5062/23 до суду від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, а саме: листа ТОВ "ТД Стратег" від 07.02.2023 про обізнаність щодо розгляду даної справи, в якому також заявлено прохання до суду розглянути справу без участі відповідача.

У підготовчому засіданні 16.02.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.03.2023 о 12:00. У судовому засіданні 15.03.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 04.04.2023 об 11:50.

У судовому засіданні 04.04.2023 представник позивача просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у підготовчі та судові засідання не з`явився, про дату, час та місце засідань повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Додатково, позивач подав суду копію листа відповідача від 07.02.2023 про розгляд справи без участі відповідача. Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про розгляд даної справи в той спосіб, який є можливим, та судом було забезпечено процесуальні гарантії на участь у розгляді справи у такий можливий спосіб.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/3113/22 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України, з урахуванням прийнятих судом заяв позивача про зменшення розміру позовних вимог.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 04.04.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Між тим, повний текст рішення складено 28.04.2023 у зв`язку з наслідками введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

18.05.2020 між Приватним підприємством "МИР ЛЕО" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Стратег" (покупець, відповідач) укладений контракт №1С, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець - оплатити та прийняти продукцію у строки та на умовах постачання, що обговорені в даному контракті; постачання продукції відбувається окремими партіями.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 контракту ціни на продукцію встановлюються у російських рублях та зазначаються в прайс-листі, який є додатком №1 до цього контракту. Загальна сума контракту та кількість продукції визначається сукупністю вартості та кількості продукції, вказаної в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно з п.п. 3.1, 3.3 контракту продукція постачається на умовах FСА (відповідно до правил тлумачення міжнародних торгових термінів Інкотермс у редакції 2010 року) м. Одеса, Україна. Перелік документів, що повинні супроводжувати вантаж: інвойс (рахунок-фактура); пакувальний лист; засвідчені постачальником копії сертифікатів відповідності продукції; копія експортної декларації; відповідні CMR.

У відповідності до п.3.4 контракту зобов`язання постачальника по постачанню вважається виконаним з моменту проходження митного оформлення на кордоні України. Відвантаження продукції здійснюється силами постачальника, а перевезення продукції відбувається за рахунок покупця.

За п.п. 4.1-4.3 контракту валюта контракту - російський рубль (ruв). Покупець здійснює розрахунки з постачальником відповідно до інвойсу через перерахування 100% оплати протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати надходження товару на склад покупця. Датою оплати вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця.

Відповідно до п.п. 7.2, 7.4 контракту сторони домовились, що до всіх правовідносин, які виникають з цього контракту або пов`язані з ним, регламентуються цим контрактом і відповідними нормами діючого законодавства Республіки Молдови, України, а також застосованим до таких правовідносин звичаїв ділового обігу на основі принципів сумлінності, розумності та справедливості. У випадку неможливості шляхом перемовин вирішити розбіжності та спори між сторонами, будь-який спір, розбіжність чи вимога, що виникають або стосуються цього контракту або його порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в арбітражному суді зі сторони позивача.

Згідно з п.9.1 контракту цей контракт набирає чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань щодо нього.

30.12.2020 між сторонами була укладена додаткова угода до контракту, відповідно до якої сторони погодили внести зміни до п.9.1 контракту, продовживши його дію до 31.12.2022.

25.09.2021 між сторонами була укладена додаткова угода до контракту, в якій останні погодили внесення змін до контракту, виклавши його пункти у новій редакції, зокрема:

- п.4.2 - покупець здійснює розрахунки з постачальником згідно з інвойсом шляхом перерахування 100% оплати протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати митного оформлення на кордоні України, що підтверджується митною декларацією;

- п.7.2 - сторони домовилися, що до всіх правовідносин, що виникають з цього контракту або пов`язані з ним, регламентуються цим контрактом та відповідними нормами чинного законодавства України, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів сумлінності, розумності та справедливості;

- п.7.4 - у разі неможливості шляхом переговорів вирішити розбіжності та суперечки між сторонами, будь-яка суперечка, розбіжність чи вимога, що виникають або стосуються цього контракту або його порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у відповідному господарському суді за місцем перебування позивача;

- п.9.4 - сторони визнають юридичну силу документів, переданих за допомогою факсимільного зв`язку або електронною поштою, до отримання їх оригіналів, і є обов`язковими для виконання сторонами та можуть бути пред`явлені до судових інстанцій як докази. Наступна заміна таких документів на оригінали є обов`язковою та здійснюється сторонами за допомогою поштових відправлень або нарочним. Для обміну документами електронною поштою сторони використовують наступні електронні адреси: покупець - ; продавець - .

Як встановлено судом, відповідач є резидентом російської федерації, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, а позивач є резидентом України, при цьому судом було перевірено, що засновники та кінцеві бенефіціарні власники позивача є громадяни України, станом на час розгляду справи, враховуючи введення в Україні воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією рф. Отже, з матеріалів справи судом не встановлено наявності обставин, які б свідчили про наявність у позивача статусу особи, яка пов`язана з державою агресором - рф.

На виконання умов контракту позивачем було здійснено поставку товару на користь відповідача на загальну суму 6513317,69 руб., що еквівалентно 3933392,55 грн., що підтверджується митною декларацією UA500500/2021/224573. Для здійснення оплати вартості поставленого товару позивачем був виставлений відповідачу відповідний рахунок-фактуру (інвойс) від 11.11.2021 №11. Доказів сплати заявленої до стягнення суми матеріали справи не містять.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за контрактом №1С в частині повної та своєчасної сплати за поставлений товар стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Згідно з ч.2 ст. 198 ГК України грошові зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов`язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації" (далі - постанова №187) для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті;

2) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання російською федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім: безоплатного відчуження/передачі на користь держави Україна; задоволення вимог Національного банку за наданими кредитами рефінансування з підтримки ліквідності банків;

3) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або російської федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.17 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (далі - Постанова №18) уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або в республіці білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або в республіці білорусь.

Згідно з п.17-2 Постанови №18 заборони, визначені в пункті 17 цієї постанови, не поширюються, зокрема, на: переказ коштів (крім російських рублів та білоруських рублів) на рахунки резидентів у банках за операціями з експорту товарів, повернення коштів за операціями з імпорту товарів. У разі надходження коштів із-за кордону в російських рублях/білоруських рублях за такими операціями банку дозволяється здійснити обмін цих коштів на міжнародному валютному ринку на іншу валюту (крім російських рублів/білоруських рублів) для її подальшого зарахування на рахунки клієнта.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що позивач на виконання вимог укладеного контракту №1С від 18.05.2020 поставив відповідачу товар на суму 6513317,69 руб., оскільки валютою контракту був визначений російський рубль (що еквівалентно 3933392,55 грн.), проте, відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за контрактом в частині повної та своєчасної сплати за поставлений товар, що підтверджується наявними матеріалами справи, а отже позовні вимоги Приватного підприємства "МИР ЛЕО" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Приватного підприємства "МИР ЛЕО" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Стратег" (129110, російська федерація, м. москва, пр-т миру, буд. 70, поверх 1А, прим. 3, кім. 2, офіс 34, код 40721560) на користь Приватного підприємства "МИР ЛЕО" (65033, Одеська обл., м. Одеса, вул. Желябова, буд. 4, код 38642 /шість мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч триста сімнадцять/ руб. 69 коп. основного боргу та 59000 /п`ятдесят дев`ять тисяч/ грн. 88 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 28 квітня 2023 р.

Суддя Ю.С. Бездоля