ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 924/793/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Мачульський Г. М., Случ О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 (Демидюк О. О. - головуючий, судді Павлюк І. Ю., Савченко Г. І.) у справі

за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах:

1) Державного агентства лісових ресурсів України,

2) Хмельницької обласної державної адміністрації,

до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях,

2) ОСОБА_1

про визнання недійсними наказу, результатів електронного аукціону, договору купівлі- продажу об`єкта малої приватизації та його повернення у державну власність,

(У судове засідання з`явилися: прокурор - Керничний Н. І., представники: Раіх Л. Л. - Брящей Р. І., Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях - Стецюк Т. Л.),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся з позовом, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, про:

1) визнання недійсним наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 07.07.2020 № 150-у, яким затверджено протокол засідання аукціонної комісії для продажу об`єкта малої приватизації - об`єкта незавершеного будівництва (40 % готовності) "Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж)" по вул. Лісова, 46 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області та обліковується на балансі ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство",

2) визнання недійсними результатів електронного аукціону з продажу об`єкта малої приватизації - об`єкта незавершеного будівництва (40 % готовності) "Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж)", розташованого за адресою: вул. Лісова, 46, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., що оформлені протоколом електронного аукціону від 09.09.2020 № UA-PS-2020-08-10-000104-3, який затверджений наказом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.09.2020 № 993,

3) визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - об`єкта незавершеного будівництва (40 % готовності) "Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж)" по вул. Лісова, 46 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, укладений 28.09.2020 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Раіх Людмилою Леонідівною, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А., серія та номер: 6708 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250).

4) зобов`язання Раіх Людмили Леонідівни повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях об`єкт малої приватизації - об`єкт незавершеного будівництва (40% готовності) "Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж)" по вул. Лісова, 46 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250),

Позовні вимоги аргументовано тим, що спірний об`єкт незавершеного будівництва "Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж)" знаходиться на земельній ділянці площею 103.9847 та кадастровий номер :03:008:1702, цільове призначення: 09.01 "для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг", власником якої є Хмельницька обласна державна адміністрація, а постійним користувачем - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство". Зазначена земельна ділянка належить до території природно - заповідного фонду місцевого значення лісового заказника "Лісогринівецький". Означена приватизація відбулась без відома та погодження органу управління спірним державним майном Державного агентства лісових ресурсів України (далі - Держлісагентство України).

За інформацією Держлісагенства України: від 07.06.2021 № 05-34/4299-21, рішення про приватизацію вказаного вище об`єкта малої приватизації на погодження до Держлісагентства України не надходило, про приватизацію вказаного об`єкта уповноважений орган управління державним майном дізнався із листа обласної прокуратури. В інформаційному повідомленні про проведення в електронній торговій системі продажу на аукціоні з умовами вказаного вище об`єкта малої приватизації; зазначено, що інформація про земельну ділянку відсутня.

Окрім того, вартість об`єкта приватизації визначалась на підставі його балансової вартості, стартова ціна об`єкта для продажу на аукціоні з умовами визначена у сумі 644 374,41 грн (без ПДВ), (стартова ціна об`єкта для продажу на повторному аукціоні із зниженням стартової ціни: 322 187,21 грн (без ПДВ), а не за результатами незалежної оцінки.

Незалежна оцінка вказаного вище об`єкта малої приватизації не проводилася. При визначенні стартової ціни вказаного об`єкта приватизації не враховано інвестиційної вартості вказаного об`єкта незавершеного будівництва, експертної вартості земельної ділянки під вказаним об`єктом незавершеного будівництва, право на оренду якої виникає у покупця об`єкта приватизації на підставі частини шостої статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Під час підготовки об`єкта до приватизації не забезпечено законність, повноту та достовірність інформування про об`єкт приватизації та порядок його приватизації, продаж об`єкта приватизації з урахуванням його особливостей (не враховано категорію, цільове призначення земельної ділянки та території, на якій розміщено об`єкт приватизації), що в силу статті 2 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" є основними принципами приватизації, та призвело до створення умов для протиправного, самочинного будівництва на території земель лісового призначення та в подальшому може призвести до зменшення земель лісового та природо-заповідного фонду.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1. Як установили суди попередніх інстанцій і свідчать матеріали справи, 07.07.2020 протоколом засідання аукціонної комісії для продажу об`єкта малої приватизації - об`єкта незавершеного будівництва Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж), що знаходиться за адресою: за адресою: вул. Лісова, 46, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл. та обліковується на балансі ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство" розроблено умови продажу об`єкта, визначено стартову ціну Об`єкта, розроблено Інформаційне повідомлення про проведення аукціону.

Інформаційне повідомлення про проведення в електронній торговій системі продажу на аукціоні з умовами об`єкта малої приватизації об`єкта незавершеного будівництва Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж), що знаходиться за адресою: за адресою: вул. Лісова, 46, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл. та обліковується на балансі ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство", містить такі дані.

Інформація про об`єкт приватизації: Найменування об`єкта приватизації: об`єкт незавершеного будівництва Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж). (далі - Об`єкт приватизації). Місцезнаходження об`єкта: вул. Лісова, 46, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,. Балансоутримувач: Державне підприємство Хмельницьке лісомисливське господарство, код за , контактні дані: тел. (0382) 78-54-55, 78-54-20. Відомості про об`єкт приватизації та про земельну ділянку, на якій розташований об`єкт: Об`єкт незавершеного будівництва - комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж). Площа забудови складає 380,8 кв. м (котельня та гараж одноповерхові, адмінбудинок двоповерховий). Всі будівлі цегляні, перекриття - з/бетонні панелі. Об`єкт обліковується на балансі ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство". Процент готовності будівництва складає 40%. Інформація про земельну ділянку відсутня. Фотографічне зображення об`єкта: додається

Інформація про електронний аукціон: Спосіб проведення аукціону: аукціон з умовами. Дата та час проведення аукціону: 11.08.2020.

Кінцевий строк подання заяви на участь в аукціоні з умовами, аукціоні із зниженням стартової ціни (подання цінових аукціонних пропозицій) встановлюється електронною торговою системою для кожного електронного аукціону окремо в проміжку часу з 19-30 до 20-30 години дня, що передує дню проведення електронного аукціону.

Кінцевий строк подання заяви на участь в аукціоні за методом покрокового зниження ціни та подальшого подання цінових пропозицій встановлюється електронною торговою системою для кожного електронного аукціону окремо в проміжку часу з 16-15 до 16-45 години дня проведення електронного аукціону.

Час і місце проведення огляду об`єкта: ознайомитися з об`єктом можна в робочі дні з 8-00 до 17-00 за місцем його розташування, звернувшись до організатора аукціону. Телефон для довідок: (0382) 72-09-40 у м. Хмельницькому.

Інформація про умови, на яких здійснюється приватизація об`єкта: Приватизація об`єкта незавершеного будівництва здійснюється відповідно до вимог Закону України Про приватизацію державного і комунального майна, Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 (із змінами) (далі Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу).

Покупець об`єкта приватизації має відповідати вимогам, передбаченим ст.8 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна.

Для участі в електронному аукціоні, особа яка має намір взяти участь у ньому, через свій особистий кабінет здійснює подання заяви і завантаження електронних копій документів та документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків з рахунку потенційного покупця відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом).

Стартова ціна об`єкта для продажу на аукціоні з умовами: 644 374,41 грн (без ПДВ). Розмір гарантійного внеску: 64 437,44 грн (без ПДВ). Стартова ціна об`єкта для продажу на повторному аукціоні із зниженням стартової ціни: 322 187,21 грн (без ПДВ).

Розмір гарантійного внеску: 32 218,72 грн (без ПДВ). Стартова ціна об`єкта для продажу на аукціоні за методом покрокового зниження ціни та подальшого подання цінових пропозицій: 322 187,21 грн (без ПДВ).

Розмір гарантійного внеску: 32 218,72 грн (без ПДВ). На ціну продажу, що складеться за результатами аукціону, нараховується ПДВ. Розмір реєстраційного внеску: 944,60 грн. Умови продажу об`єкта приватизації: завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта протягом 5-ти років з дня підписання договору купівлі-продажу; подальше призначення та використання об`єкта покупець визначає самостійно; подальше відчуження покупцем об`єкта в період чинності зобов`язань покупця, зазначених в договорі купівлі-продажу, здійснюється виключно за згодою органу приватизації.

Організатор аукціону: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

Додаткова інформація: 1. На офіційному веб-сайті адміністратора ДП ПРОЗОРО-ПРОДАЖІ зазначені реквізити рахунків операторів електронних майданчиків, відкритих для сплати потенційними покупцями гарантійних та реєстраційних внесків https://prozorro.sale/info/elektronni-majdanchiki-ets-prozorroprodazhi-cbd2.

Оператор електронного майданчика здійснює перерахування: в національній валюті на рахунок № UA0156369, одержувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , суми сплачених учасниками аукціону реєстраційних внесків протягом п`яти робочих днів з дня проведення електронного аукціону; на рахунок № UA0156369, одержувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , сплачений гарантійний внесок переможця електронного аукціону протягом п`яти робочих днів з дня опублікування договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в електронній торговій системі в рахунок оплати ціни продажу об`єкта приватизації переможцем.

Технічні реквізити інформаційного повідомлення : унікальний код, присвоєний об`єкту приватизації під час публікації переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в електронній торговій системі: UA-AR-P-2020-05-28-000001-3

Період між аукціонами: аукціон з умовами; аукціон із зниженням стартової ціни 30 календарних днів; аукціон із зниженням стартової ціни аукціон за методом покрокового зниження ціни та подальшого подання цінових пропозицій 30 календарних днів. Крок аукціону на аукціоні з умовами: 6 443,74 грн. Крок аукціону на аукціоні із зниженням стартової ціни та аукціоні за методом покрокового зниження ціни та подальшого подання цінових пропозицій: 3 221,87 грн. Загальна кількість кроків, на які знижується стартова ціна об`єкта на аукціоні за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій, становить 99 кроків.

Аукціони будуть проведені в електронній торговій системі ПРОЗОРО. ПРОДАЖІ (адміністратор). Єдине посилання на веб-сторінку https://prozorro.sale/info/elektronni-majdanchiki-ets-prozorroprodazhi-cbd2, на якій є посилання на веб-сторінки операторів електронного майданчика, які мають право використовувати електронний майданчик і з якими адміністратор уклав відповідний договір.

11.09.2020 відбувся електронний аукціон з продажу об`єкта малої приватизації - об`єкта незавершеного будівництва (40 % готовності) Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж) по вул. Лісова, 46 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, про що складено протокол електронного аукціону №UA-PS-2020-08-10-000104-3 від 09.09.2020, який затверджений наказом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.09.2020 № 993.

Згідно з протоколом, до участі в аукціоні допущено 4 учасників, які здійснили закриті цінові пропозиції (стартові пропозиції: ОСОБА_2 323 000грн., ТОВ "Гранд В" 354405,91 грн, ОСОБА_3 502 611,93 грн, ОСОБА_1 781 999,99 грн) та наступні цінові пропозиції, у тому числі цінові пропозиції у 3 раунді: ОСОБА_2 323 000 грн, ТОВ "Гранд В" 354405,91 грн, ОСОБА_3 502 611,93 грн, ОСОБА_1 785 300,99 грн. За результатами аукціону переможцем було визначено Раіх Л. Л.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 07.07.2020 № 150-у затверджено протокол засідання аукціонної комісії для продажу об`єкта малої приватизації - об`єкта незавершеного будівництва (40 % готовності) Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж) по вул. Лісова, 46 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області та обліковується на балансі ДП Хмельницьке лісомисливське господарство.

Згодом, 28.09.2020 між відповідачем 1 (продавець) та відповідачем 2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації об`єкта незавершеного будівництва Комплекс будівель (адмінбудинок, котельня, гараж) по вул. Лісова, 46 у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, та обліковується на балансі Державного підприємства Хмельницьке, лісомисливське господарство, код за , згідно з п. 1.1 якого продавець, зобов`язується передати у власність покупцю, який став переможцем електронного аукціону із заниженням стартової ціни № UA-PS-2020-08-10- 000104-3 який відбувся 09.09.2020, об`єкт малої приватизації, а покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації, сплатити ціну його, продажу і виконати визначені в договорі умови.

Об`єкт приватизації належить Державі Україна в особі Держлісагентства України, код за , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.07.2020, виданим, Іщуком Вадимом Олександровичем, державним реєстратором Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, дата реєстрації 03.07.2020, індексний номер витягу 215523539, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250

Земельна ділянка, на якій розташований об`єкт приватизації, не є предметом купівлі-продажу за цим договором, тому питання землекористування покупець вирішує самостійно в установленому чинним законодавством порядку, після переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації.

Згідно з протоколом про результати електронного аукціону за методом покрокового зниження стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій від 09:09.2020 № UA- PS-2020-08-10-000104-3, затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.09.2020 № 993, ціна продажу Об`єкта приватизації становить 942 361, 19 грн, у тому числі ПДВ 157 060, 20 грн. Покупець зобов`язаний сплатити продавцю за придбаний об`єкт приватизації 942 361,19 грн, у тому числі ПДВ 157 060,20 грн у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня наступного за днем підписання цього Договору в порядку встановленому пунктом 2.2 договору.

Договір підписаний сторонами, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А., серія та номер договору: 6708. Право приватної власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250, номер запису про право власності: 38582748.

10.01.2022 Перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Державного агентства лісових ресурсів України, Хмельницької обласної державної адміністрації до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях Раіх Л. Л. про визнання недійсними наказу, результатів електронного аукціону, договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації та його повернення у державну власність .

3. Короткий зміст судових рішень у справі

3.1. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.02.2022 у справі № 924/793/21 (суддя Заярнюк І. В.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення аргументовано тим, що прокурор обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Держлісагентства України

Стартова ціна об`єкта приватизації у даній справі визначалася на рівні балансової вартості об`єкта приватизації, що не суперечить положенням частини четвертої статті 22 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". Поряд з цим, цей закон не зобов`язує здійснювати переоцінку балансоутримувачем об`єкта малої приватизації та не встановлює будь-яких обмежень щодо його вартості при продажу об`єкта з аукціону. З огляду на зазначене, висновки прокурора про те, що стартова ціна та ціна у договорі купівлі продажу спірного об`єкту приватизації визначені з порушенням законодавства, а тому не відповідали його справедливій ринковій вартості є не обґрунтованими, оскільки не відповідають доказам, наявним у справі.

Регіональне відділення в інформаційному повідомлені зазначило усю інформацію наявну у органу приватизації, як вимагає законодавство. Оскільки, балансоутримувач не надав відомостей щодо кадастрового номеру про земельну ділянку і нормою Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що інформація у повідомлені вказується за наявності. Тому, в інформаційному повідомленні відомості про земельну ділянку відсутні. Оскільки, спірний об`єкт приватизації приватизувався без земельної ділянки, то питання землекористування покупець вирішує самостійно в установленому чинним законодавством порядку, про що і зазначено у пункті 1.2 договору купівлі-продажу від 28.09.2020. Зважаючи на викладене, доводи зазначені у позовній заяві про те, що обов`язковому оприлюдненню в інформаційному повідомленні підлягають дані про земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт приватизації (місцезнаходження, кадастровий номер, площа, цільове призначення земельної ділянки, інформація про особу, якій земельна ділянка належить на праві власності або на праві користування, інформація про наявність обтяжень на земельну ділянку) суд вважав не обґрунтованими. Земельна ділянка не була об`єктом приватизації. У договорі купівлі-продажу (п. 1.2) зазначено, що земельна ділянка, на якій розташований об`єкт приватизації, не є предметом купівлі-продажу за цим договором, а тому питання землекористування покупець вирішує самостійно у встановленому чинним законодавством порядку після переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації.

Таким чином, наведені у позові аргументи стосовно обов`язкового оприлюднення в інформаційному повідомленні даних про земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт приватизації не є безумовною підставою для визнання результатів аукціону недійсним, оскільки ця обставина ніяким чином не вплинула на результати аукціону і порушення прав чи законних інтересів сторін спірного договору не відбулося.

Також у позові прокурором наголошено на тому, що за інформацією Держлісагентства України, рішення про приватизацію спірного об`єкта малої приватизації на погодження до Держлісагенства України не надходило, про приватизацію вказаного об`єкта уповноважений орган управління державним майном дізнався із листа обласної прокуратури.

Рішення про включення спірного майна до Переліку об`єктів малої приватизації було прийняте у 2006 році після звернення листом від 20.10.2006 № 05-74/3908 Державного комітету лісового господарства України з проханням включити в перелік об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, об`єкт незавершеного будівництва (контору з гаражем і котельнею Хмельницького лісництва), який розташований в Хмельницькій області, с. Лісові Гринівці, Квартал 36, виділ 10 Хмельницького лісництва та який знаходиться на балансі ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство".

Позиція з цього питання залишалась незмінною протягом 2020-2021 років, про що свідчить відсутність будь яких дій з боку власника, так і балансоутримувача, спрямованих на виключення об`єкта незавершеного будівництва (контору з гаражем і котельнею Хмельницького лісництва), який розташований в Хмельницькій області, с. Лісові Гринівці, Квартал 36, виділ 10 з вищезазначеного переліку.

При цьому, беручи до уваги процедуру приватизації державного майна, яка передбачає підготовку об`єкта до приватизації, прийняття відповідних рішень органом приватизації, проведення аукціону щодо продажу державного майна, формування за наслідками проведення аукціону протоколу проведення аукціону, визначення переможця, затвердження таких протоколів органом приватизації, оформлення продажу через укладення договору купівлі-продажу та інші дії, передбачені законодавством, то таку процедуру можна розглядати як правочин, а для визнання його недійним згідно вимог ЦК України слід встановити порушення законодавства про приватизацію під час підготовки об`єкта до приватизації та проведення самої процедури торгів.

Ані прокурор, ані позивачі не надали доказів того, яким чином оспорюваний ними договір, стороною якого вони не є, порушує (зачіпає) їх права та законні інтереси.

3.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 у справі № 924/793/21 (Демидюк О. О. - головуючий, судді Павлюк І. Ю., Савченко Г. І.) рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Постанова мотивована тим, що статтею 11 та пунктом 5 "Прикінцеві та Перехідні Положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" унормовано порядок формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, та передбачено, що уповноважені органи управління державним майном або корпоративними правами, управління яких вони здійснюють, у двотижневий строк з дня набрання чинності цим Законом мають подати Фонду державного майна України пропозиції про включення об`єктів права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у році набрання чинності цим Законом, разом з інформацією, зазначеною у частинах четвертій та п`ятій статті 11 цього Закону, та основними показниками господарської діяльності за останні три роки та останній звітний період.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг якого міститься в матеріалах справи, власником спірного об`єкта незавершеного будівництва до приватизації було Держлісагентство України. Судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували звернення Держлісагентства України до Фонду державного майна України з пропозицією про включення спірного об`єкту приватизації до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2018 році як це вимагає Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Водночас в матеріалах справи міститься лист Держлісагентства України від 07.06.2021 № 05-34/4299-21, з якого вбачається, що рішення про приватизацію вказаного вище об`єкта малої приватизації на погодження не надходило, про приватизацію вказаного об`єкта уповноважений орган управління державним майном дізнався із листа обласної прокуратури від 05.05.2021 № 15/2-473 вих-21.

Таким чином, в порушення норм законодавства (чинного на час виникнення спірних відносин), наказом Фонду державного майна України "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році від 27.03.2018 № 447 зі змінами, об`єкт незавершеного будівництва включено до Переліку об`єктів незавершеного будівництва, законсервованих об`єктів без відома та погодження органу управління спірним державним майном на приватизацію - Держлісагентства України.

У свою чергу, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками" зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. На підставі зазначеного розпорядження наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 11.01.2011 № 7 призупинено приватизацію спірного об`єкту разом із земельною ділянкою.

Наказ Фонду державного майна України "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" від 27.03.2018 № 447 зі змінами приймався на підставі Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" від 18.01.2018 № 2269-VІІІ, що набрав чинності 07.03.2018, та за яким орган управління державним майном у двотижневий строк з дня набрання чинності цим Законом мав подати Фонду державного майна України пропозицію про включення об`єкта права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у році набрання чинності цим Законом. Посилання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях у відзиві на апеляційну скаргу про обізнаність органу управління спірного майна щодо його приватизації та надання погодження на приватизацію з посиланням на листування 2006 року апеляційний господарський суд вважав помилковим.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та п.п. 1 п. 24 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, дані про земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт приватизації та які підлягають зазначенню в інформаційному повідомленні про приватизацію державного або комунального майна, діляться на обов`язкові та за наявності. Зокрема, дані про кадастровий номер відноситься до даних, що зазначаються за наявності, а дані про місцезнаходження земельної ділянки, її площа, цільове призначення земельної ділянки, інформація про особу, якій земельна ділянка належить на праві власності або на праві користування, інформація про наявність обтяжень на земельну ділянку є обов`язковими для зазначення.

Однак в інформаційному повідомленні про проведення в електронній торговій системі продажу на аукціоні з умовами вказаного вище об`єкта малої приватизації не зазначено обов`язкових даних про земельну ділянку, на якій розташовано об`єкт приватизації, а саме: площа, цільове призначення земельної ділянки, інформація про особу, якій земельна ділянка належить на праві власності або на праві користування, інформація про наявність обтяжень на земельну ділянку. Разом з тим, в інформаційному повідомленні лише зазначено, що інформація про земельну ділянку відсутня.

Окрім того, додатковими умовами продажу об`єкта приватизації (які є істотними умовами договору купівлі-продажу об`єкта приватизації) визначені обов`язки покупця щодо завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта протягом 5 років з дня підписання договору купівлі-продажу; подальше призначення та використання об`єкта покупець визначає самостійно.

Із долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що об`єкт незавершеного будівництва знаходиться на земельній ділянці площею 103.9847 га кадастровий номер :03:008:1702, цільове призначення: 09.01 "для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, власником якої є Хмельницька обласна державна адміністрація, а постійним користувачем - ДП "Хмельницьке лісомисливське господарство". Зазначена земельна ділянка належить до території природно-заповідного фонду місцевого значення лісового заказника "Лісогринівецький".

Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що згідно зі статтею 19 Лісового кодексу України лише постійні лісокористувачі мають право на спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства. Однак Paix Л. Л. не є постійним лісокористувачем та не має права на спорудження будівель на землях лісового фонду.

Ні в інформаційному повідомленні про умови продажу спірного об`єкта малої приватизації, ні у договорі купівлі-продажу не враховано місце розташування та особливий режим використання вказаного об`єкта. Окрім того, перехід права власності на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці, яка відноситься до земель лісового фонду може потягнути наслідки для власника землі щодо вибуття земельної ділянки з його володіння.

В порушення частини четвертої статті 22 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункту 58 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1891 (далі - Методика оцінки майна), Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442, пункту 46 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), незалежна оцінка спірного об`єкта малої приватизації не проводилася.

При визначенні стартової ціни вказаного об`єкта приватизації не враховано інвестиційної вартості вказаного об`єкта незавершеного будівництва, експертної вартості земельної ділянки під вказаним об`єктом незавершеного будівництва, право на оренду якої виникає у покупця об`єкта приватизації на підставі частини шостої статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу та інших учасників судового процесу

4.1. ОСОБА_1 звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження є пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Скаржник стверджує, що відсутній висновок стосовно застосування статей 6, 11, пункту 5 "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". Фонд державного майна України, як орган приватизації в розумінні пункту 20 частини першої статті 1 та статті 6 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та центральний орган виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, наділений виключними повноваженнями у сфері приватизації, в тому числі першочергово ініціювати приватизацію щодо будь-якого об`єкта права державної власності. Жодними актами, що регулюють відносини приватизації, не передбачено, що Фонд державного майна України повинен звернутися до органу управління державним майном за погодженням для того, щоб включити об`єкт до відповідного переліку об`єктів приватизації. Твердження позивача про проведення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій області приватизації об`єкта незавершеного будівництва без погодження Держлісагентства України не відповідає фактичним обставинам, оскільки вказані дії були здійсненні на виконання наказу Фонду державного майна України "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" від 27.03.2018 № 447.

Крім того, відсутній висновок щодо застосування частини четвертої статті 22 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна"; а також неправильно застосовано пункт 58 Методики оцінки майна, пункту 46 Національного стандарту №1.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" стартова ціна об`єкта малої приватизації визначається аукціонною комісією на рівні балансової вартості об`єкта (активів об`єкта) малої приватизації. На виконання вказаних приписів, аукціонною комісією в рамках проведення приватизації спірного об`єкта незавершеного будівництва здійснено встановлення стартової ціни об`єкта малої приватизації на рівні балансової вартості об`єкта, що свідчить про відсутність будь-яких порушень в рамках формування стартової ціни об`єктів приватизації та невмотивованість тверджень позивача про необхідність проведення незалежної оцінки. З урахуванням наведеного, пункт 58 Методики оцінки майна та пункт 46 Національного стандарту № 1 не підлягають застосуванню до відносин щодо визначення стартової ціни об`єкта малої приватизації у випадку наявності балансової вартості такого об`єкта.

Заявник стверджує, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.0219 у справі № 920/1316/14, постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 про те, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними необхідним є встановлення: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону. Тобто, для визнання судом результатів аукціону недійсними необхідними є: наявність підстав для визнання результатів аукціону недійсними (порушення правил проведення аукціону); встановлення, чи вплинули ці порушення (у разі їх наявності) на результати аукціону та чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У контексті вказаних висновків, твердження апеляційного господарського суду про те, що незазначення у повідомленні про приватизацію відомостей про земельну ділянку є безумовною підставою для визнання недійсними результатів аукціону, зроблено у зв`язку із неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм частини третьої статті 21 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та п.п. 1 п. 24 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу. Оскільки органом приватизації вживалися заходи щодо отримання відповідної інформації про земельну ділянку, на якій розташований об`єкт приватизації, однак територіальним органом Держгеокадастру її надано не було, вказане зумовило відсутність у повідомленні відомостей про земельну ділянку. Крім того, земельна ділянка не була об`єктом приватизації.

Суд апеляційної інстанції обґрунтував постанову твердженням про те, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірний об`єкт приватизації, входить до складу земельної ділянки, що зареєстрована за Хмельницькою обласною державною адміністрацією та має цільове призначення 9.31 "для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг", однак у матеріалах справи відсутні належні, достовірні та достатні докази на підтвердження цієї обставини, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Крім того, судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду, що викладені у постановах Верховного Суду України від 14.03.2007 у справі № 21-8во07, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 905/2236/18, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 922/623/20, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 906/677/19 про те, що - самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця. Також не враховано висновки про те, що у правовідносинах щодо приватизації об`єкта необхідно надати юридичну оцінку позбавленню покупця права мирного володіння приватизованим майном, ураховуючи рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) про неможливість витребування у добросовісного набувача майна, яке вибуло з володіння держави внаслідок порушень, допущених уповноваженими посадовими особами, які здійснюють функцію управління державним майном, а також наслідки можливого задоволення позовних вимог через призму положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У зв`язку з цим, судом апеляційної інстанції також не застосовано статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та не враховано рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі "Федоренко проти України", від 24.06.2003 "Стретч проти Сполученого Королівства", від 22.02.2008 "Україна-Тюмень проти України" щодо порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Судом апеляційної інстанції взагалі не надано оцінки обставинам справи щодо недійсності оскаржуваного договору купівлі-продажу з точки зору відповідності його вимогам статті 215 ЦК України.

4.2.Прокурор у відзиві вказує на безпідставність доводів скаржника, погоджується із висновками апеляційного господарського суду стосовно задоволення позовних вимог і просить залишити без змін оскаржену постанову. Прокурор вважає, що суд апеляційної інстанції вірно зазначив про необхідність проведення незалежної оцінки спірного майна. Крім того, повернення у власність держави такого майна переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів, а саме щоб відчуження відбувалося у передбачений законодавством спосіб та сприяло досягненню максимального економічного ефекту від продажу об`єкта державної власності.

4.3. У відзиві на касаційну скаргу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях підтримує доводи скарги і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів частини другої статті 295 ГПК України відзив на касаційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

Згідно із статтею 297 ГПК України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (ч. 1). До заяви про приєднання до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам справи (ч. 3).

Отже, оскільки поданий відзив не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, а за своєю суттю є приєднанням до касаційної скарги, однак Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях не додано документа про сплату судового збору, а ГПК України не містить положень щодо надання строку для усунення недоліків стосовно приєднання до касаційної скарги, поданий відзив залишається без розгляду.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

5.2. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.3. Щодо застосування статей 6, 11, пункту 5 "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації поділяються на об`єкти малої приватизації та об`єкти великої приватизації.

За змістом статті 6 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" суб`єктами приватизації є: державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено порядок приватизації державного і комунального майна, що включає в себе: формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного манна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; прийняття місцевою радою рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта та у випадках, передбачених цим Законом, інформації про вивчення попиту для визначення стартової ціни; проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства; проведення у випадках, передбачених законом, аудиту, екологічного аудиту об`єкта приватизації; перетворення державного або комунального підприємства в господарське товариство у процесі приватизації у випадках, передбачених цим Законом; затвердження плану розміщення акцій акціонерних товариств, створених у процесі приватизації, у випадках, передбачених цим Законом, та його виконання; затвердження у випадках, передбачених цим Законом, умов продажу об`єктів приватизації, розроблених аукціонною комісією; опублікування інформації про умови продажу, у тому числі, стартову ціну об`єкта приватизації: проведення аукціону, укладення договору купівлі - продажу; укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу; опублікування інформації про результати приватизації; прийняття рішення про завершення приватизації.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці. Переліки об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджуються Фондом державного майна України. Заяви про включення об`єктів права державної власності до відповідного переліку об`єктів великої або малої приватизації, що підлягають приватизації, подаються потенційними покупцями до державних органів приватизації за місцезнаходженням об`єкта, що приватизується, у порядку, що встановлюється Фондом державного майна України. Державні органи приватизації протягом трьох днів після надходження заяви звертаються щодо надання згоди на включення такого об`єкта до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, до уповноважених органів управління державним майном, крім випадків, коли орган приватизації є уповноваженим органом управління державним майном або уповноважений орган управління самостійно ініціював включення такого об`єкта до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації. Уповноважені органи управління державним майном надають згоду на приватизацію об`єкта державної власності або вмотивовану відмову протягом 15 днів з моменту надходження звернення від державних органів приватизації. У разі якщо орган приватизації не одержав у встановлений строк дозвіл чи відмову від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, згода на приватизацію вважається наданою. Державні органи приватизації протягом 30 днів розглядають заяви та приймають рішення щодо включення до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, і в п`ятиденний строк письмово повідомляють про це заявника, підприємство, що приватизується (балансоутримувача об`єкта), а також відповідний уповноважений орган управління.

Згідно з пунктом 5 "Прикінцеві та Перехідні Положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" уповноважені органи управління державним майном або корпоративними правами, управління яких вони здійснюють, у двотижневий строк з дня набрання чинності цим Законом мають подати Фонду державного майна України пропозиції про включення об`єктів права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у році набрання чинності цим Законом, разом з інформацією, зазначеною у частинах четвертій, п`ятій статті 11 цього Закону, та основними показниками господарської діяльності за останні три роки та останній звітний період.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" встановлено, що об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок внесення плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Надаючи оцінку обставинам щодо включення спірного майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, апеляційний господарський суд встановив, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг якого міститься в матеріалах справи, "власником спірного об`єкта незавершеного будівництва до приватизації було Держлісагенство України". Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували звернення Держлісагенства України до Фонду державного майна України з пропозицією про включення спірного об`єкту приватизації до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2018 році. Водночас в матеріалах справи міститься лист Держлісагенства України від 07.06.2021 № 05-34/4299-21, з якого вбачається, що рішення про приватизацію вказаного вище об`єкта малої приватизації на погодження не надходило, про приватизацію вказаного об`єкта уповноважений орган управління державним майном дізнався із листа обласної прокуратури від 05.05.2021 № 15/2-473 вих-21.

Верховний Суд погоджується із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції. Як слідує зі змісту статті 11 та пункту 5 "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", внаслідок прийняття вказаного Закону було визначено спеціальний порядок щодо подання відповідними уповноваженими органами управління майном пропозиції про включення об`єктів до переліку тих, що підлягають приватизації у 2018 році. Такі пропозиції повинні бути надані у двотижневий строк з дня набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" і на їх підставі Фонд державного майна України затверджує перелік об`єктів малої приватизації державної власності.

Оскільки обставин подання Держлісагенством України пропозиції про включення вказаного об`єкта саме у двотижневий строк з дня набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" судами не встановлено, правильним є висновок апеляційного господарського суду щодо відсутності погодження органу управління спірним державним майном Держлісагенства України.

Доводи скаржника щодо відсутності необхідності погодження органу управління спірним майном щодо його включення до переліку приватизації у контексті спірних правовідносин не спростовують як висновків суду апеляційної інстанції, так і обставин застосування пункту 5 "Прикінцеві та Перехідні Положення" Закону України "Про приватизації державного і комунального майна".

5.4. Щодо застосування частини четвертої статті 22 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна"; а також неправильне застосування норм пункту 58 Методики оцінки майна, пункту 46 Національного стандарту № 1.

За змістом статті 22 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" стартова ціна об`єкта малої приватизації визначається аукціонною комісією на рівні балансової вартості об`єкта (активів об`єкта) малої приватизації. У разі відсутності балансової вартості об`єкта (активів об`єкта) малої приватизації така вартість встановлюється аукціонною комісією на підставі вартості, визначеної згідно з відповідною Методикою.

У пункті 58 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1891 зазначено, що незалежна оцінка об`єктів незавершеного будівництва, включаючи законсервовані об`єкти, об`єктів нерухомого майна, які перебувають на етапі капітального будівництва (реконструкції, модернізації, реставрації тощо) і первісна вартість яких обліковується у складі основних засобів підприємства, проводиться суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, який відповідає вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Така вартість визначається відповідно до вимог національних стандартів оцінки, цієї Методики та Методики оцінки земельних ділянок.

Згідно з пунктом 46 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 для оцінки об`єктів незавершеного будівництва, земельних ділянок під забудовою, їх поліпшень, окремих складових цілісного майнового комплексу може застосовуватися метод залишку.

У контексті застосування вказаних норм права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в порушення відповідних положень незалежна оцінка об`єкта малої приватизації не проводилася, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про законність визначення стартової ціни об`єкта приватизації.

У той же час, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до листа балансоутримувача від 22.05.2020 № 213, який надано на засідання аукціонної комісії для визначення стартової ціни об`єкта, балансова вартість становить 633 107,20 грн.

Тобто за умови встановлення судами попередніх інстанцій наявності балансової вартості спірного об`єкта незавершеного будівництва, колегія суддів з урахуванням повноважень, передбачених статтею 300 ГПК України, не убачає підстав вважати, що у спірних правовідносинах мала б застосовуватися Методика № 1891 з огляду на приписи, передбачені статтею 22 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Подібний за змістом висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладений у постанові від 01.11.2022 у справі № 911/1385/21, тому відсутні підстави додатково формувати правовий висновок щодо зазначених норм права у контексті доводів скаржника.

5.5. Щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції у контексті підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У практиці ЄСПЛ (наприклад, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Щокін проти України" від 10.10.2010, "Сєрков проти України" від 07.07.2011, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011, "Кривенький проти України" від 16.02.2017.

На необхідності оцінки критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, до розгляду якої зупинялося касаційне провадження у справі № 924/793/21 яка розглядається.

Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Пунктами 32-35 рішення ЄСПЛ від 24.06.2003 "Стретч проти Сполученого Королівства" визначено, що майном у зазначеній статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. За висновком Європейського суду в зазначеній справі "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила". Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, у такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції?.

Крім того, за змістом рішення ЄСПЛ у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04, п. 70) суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 904/3307/19 наведено висновок про те, що висновки ЄСПЛ потрібно застосовувати не безумовно, а з урахуванням фактичних обставин справи, оскільки цей суд рекомендував оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника, адже певні випадки порушень, на які особа посилається як на підставу для застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, можуть бути пов`язані із протиправною поведінкою самого набувача майна, що суд повинен достеменно дослідити та встановити.

Окрім цього, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 14.03.2007 у справі № 21-8во07, самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.01.2021 у справі № 922/623/20 у правовідносинах щодо приватизації об`єкта комунальної власності вказала на необхідність надання юридичної оцінки необхідності позбавлення покупця права мирного володіння приватизованим майном, ураховуючи рішення ЄСПЛ про неможливість витребування у добросовісного набувача майна, яке вибуло з володіння держави внаслідок порушень, допущених уповноваженими посадовими особами, які здійснюють функцію управління державним майном (спори щодо порушення частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, суду апеляційної інстанції необхідно надати оцінку діям усіх учасників процедури приватизації спірного об`єкта незавершеного будівництва в контексті висновків ЄСПЛ, а також наслідки можливого задоволення позовних вимог через призму положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції у контексті критеріїв сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном.

Подібні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 906/677/19, на яку також посилається скаржник на обґрунтування підстави касаційного оскарження.

5.6. Колегія суддів відповідно до приписів частини четвертої статті 300 ГПК України вважає за необхідне звернути увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, прийнятій після подання касаційної скарги про таке.

Правова природа процедур реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (пункти 42-44), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 7.4), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 45-47).

Отже, торги є правочином. Якщо вони завершуються оформленням договору купівлі-продажу, то оскаржити можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту.

Колегія суддів звертає увагу на необхідність врахувати зазначений висновок під час нового розгляду справи, у тому числі і у контексті надання оцінки доводам скаржника щодо встановлення недійсності оскаржуваного договору купівлі-продажу з точки зору відповідності його вимогам статті 215 ЦК України, а також з урахуванням посилання заявника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.0219 у справі № 920/1316/14, постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 та підстав позовних вимог.

5.7. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238, 282 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Для повного і всебічного розгляду справи важливим є встановлення та аналіз сукупного зв`язку зазначених вище обставин, а їх відсутність не дає змогу розглянути спір у відповідності до вимог законодавства та встановити наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позовних вимог.

Оскільки зазначеного суд апеляційної інстанції не зробив, фактично не дослідив в повному обсязі докази, які наявні в матеріалах справи, Верховний Суд, зважаючи на приписи статті 300 ГПК України, позбавлений можливості самостійно надавати оцінку відповідним доказам. Враховуючи викладене, є підстави констатувати, що під час розгляду справи допущено порушення норм матеріального і процесуального права і такі порушення впливають на можливість повного та всебічного розгляду справи.

Зважаючи на особливості обставин, які не були досліджені під час судового розгляду, колегія суддів вважає за доцільне скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 у справі № 924/793/21 і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

6.3. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову апеляційного господарського суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

7. Розподіл судових витрат

7.1. З огляду на задоволення частково касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції судові витрати, понесені скаржником у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами вирішення спору.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 у справі № 924/793/21 скасувати, справу передати на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді Г. М. Мачульський

О. В. Случ