ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 911/1381/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Герасименко Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ХІМ-АГРО-СЕРВІС (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, )

про стягнення заборгованості за Договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 14.08.2020 № 14-08/1 в розмірі 149 123,20 грн., з якої 89 760,00 грн. сума основного боргу, 26 335,58 грн. інфляційні втрати, 4 705,27 грн. 3 % річних, 28 322,35 грн. - пеня

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець Герасименко Тетяна Миколаївна (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМ-АГРО-СЕРВІС» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 14.08.2020 № 14-08/1 в розмірі 149 123,20 грн., з якої 89 760,00 грн. сума основного боргу, 26 335,58 грн. інфляційні втрати, 4 705,27 грн. 3 % річних, 28 322,35 грн. пеня.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2022 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Герасименко Тетяни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-АГРО-СЕРВІС" про стягнення 149 123,20 грн. скеровано за встановленою підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 справу № 911/1381/22 передано на розгляд судді Шаратову Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Герасименко Тетяни Миколаївни залишено без руху, постановлено усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, а саме надати документи, які підтверджують відправлення відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ХІМ-АГРО-СЕРВІС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21) копії позовної заяви і доданих до неї документів, з урахуванням вимог частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено Фізичній особі-підприємцю Герасименко Тетяні Миколаївні, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

20.10.2022 на адресу господарського суду надійшов супровідний лист ФОП Герасименко Т.М. разом із доказами направлення копії позовної заяви та додатками до неї ТОВ «ХІМ-АГРО-СЕРВІС».

Ухвалою суду від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги із посиланням на статті 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 629, 665, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України, статті 193, 222 Господарського кодексу України, обґрунтуванні неналежним виконанням Відповідачем умов Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 14.08.2020 № 14-08/1 щодо оплати.

24.10.2022 на адресу Відповідача було направлено ухвалу Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 24.10.2022. На адресу суду надійшов конверт разом із ухвалою суду від 24.10.2022 з відміткою пошти «невручене-адресат відсутній за вказаною адресою». Правильність адреси підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до якого місцезнаходженням ТОВ «ХІМ-АГРО-СЕРВІС» є: 65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21.

Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

в с т а н о в и в :

14.08.2020 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 14-08/1 (далі Договір від 14.08.2020).

Відповідно до пунктів 1.1, 4.1 Договору від 14.08.2020 у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець (Позивач) зобов`язався передати орендареві (Відповідачу) в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми разом із обслуговуючим персоналом, а орендар зобов`язався прийняти техніку орендодавця та сплачувати орендодавцеві орендну плату за її використання. Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі.

Згідно із пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору від 14.08.2020 загальна вартість оренди техніки з екіпажем встановлюється згідно Додатка № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Акт приймання передачі наданих послуг оформлюється єдиним документом та підписується сторонами протягом 10 (десяти) робочих днів після закінчення користування технікою. Оплата орендної плати проводиться відповідно до умов додатка № 1 до договору.

Частинами першою, другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідно до пункту 3 Додатку № 1 від 14.08.2020 до Договору № 14-08/1 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 14.08.2020 загальна вартість оренди техніки з екіпажем (орендна плата) нараховується за весь період фактичного користування майном, визначається в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення строку оренди за договором, та сплачується орендарем протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг.

Позивачем на виконання Договору від 14.08.2020 були надані послуги Відповідачу на загальну суму 269 760,00 грн., що підтверджується Актами надання послуг, а саме:

161 760,00 грн. від 30.09.2020 № 16;

108 000,00 грн. від 29.12.2020 № 20.

Відповідачем частково сплачено Позивачу за надані послуги суму в розмірі 180 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

80 000,00 грн. від 16.09.2020 № 880;

100 000,00 грн. від 14.04.2021 № 376.

Отже сума заборгованості Відповідача за Договором від 14.08.2020 складає 89 760,00 грн. (269 760,00 180 000,00 = 89 760,00).

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 8.2 Договору від 14.08.2020 у разі прострочення орендарем оплати вартості послуг за договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Отже сторонами Договору від 14.08.2020 не передбачено більший строк нарахування штрафних санкцій ніж шість місяців.

Згідно із частиною сьомою Розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин. В подальшому карантин неодноразово було продовжено.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 14.08.2020 за періоди з 22.10.2020 по 13.07.2022 складає суму в розмірі 30 680,20 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за весь період прострочення (грн.)
81 760,0022.10.2020 - 31.12.2020716,001 903,27
81 760,0001.01.2021 - 04.03.2021636,001 693,44
81 760,0005.03.2021 - 14.04.2021416,501 193,92
108 000,0022.01.2021 - 04.03.2021426,001 491,29
108 000,0005.03.2021 - 14.04.2021416,501 577,10
89 760,0015.04.2021 - 15.04.202116,5031,97
89 760,0016.04.2021 - 22.07.2021987,503 614,99
89 760,0023.07.2021 - 09.09.2021498,001 928,00
89 760,0010.09.2021 - 09.12.2021918,503 804,35
89 760,0010.12.2021 - 20.01.2022429,001 859,14
89 760,0021.01.2022 - 02.06.202213310,006 541,41
89 760,0003.06.2022 - 13.07.20224125,005 041,32
30 680,20

Проте, оскільки Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення суми пені в розмірі 28 322,35 грн., задоволенню підлягає сума в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 14.08.2020 за періоди з 22.10.2020 по 13.07.2022 складають суму в розмірі грн., яка розраховується наступним чином:

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 22/10/2020 до 31/12/2020 81 760,00 x 3 % x 71 : 366 : 10071475,82 грн.
з 01/01/2021 до 21/01/2021 81 760,00 x 3 % x 21 : 365 : 10021141,12 грн.
з 22/01/2021 до 13/04/2021 189 760,00 x 3 % x 82 : 365 : 100821 278,93 грн.
з 14/04/2021 до 13/07/2022 89 760,00 x 3 % x 456 : 365 : 1004563 364,16 грн.
Всього 5 260,02 грн.

Проте, оскільки Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення суми 3 % річних в розмірі 4 705,27 грн., задоволенню підлягає сума в межах позовних вимог.

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати за Договором від 14.08.2020 за періоди з 22.10.2020 по 13.07.2022 складають суму в розмірі 21 667,27 грн., яка розраховується наступним чином:

Період 1

IIc (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x = 1.03540452

Інфляційне збільшення:

81 760,00 x 1.03540452 - 81 760,00 = 2 894,67 грн.

Період 2

IIc (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x = 1.02717000

Інфляційне збільшення:

189 760,00 x 1.02717000 - 189 760,00 = 5 155,78 грн.

Період 3

IIc (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x = 1.24139121

Інфляційне збільшення:

89 760,00 x 1.24139121 - 89 760,00 = 21 667,27 грн.

Отже підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 21 667,27 грн. Решта заявлених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 4 668,31 грн. (26 335,58 21 667,27 = 4 668,31) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 89 760,00 грн. суми основного боргу, 28 322,35 грн. пені, 4 705,27 грн. 3 % річних та 21 667,27 грн. інфляційних втрат.

Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат Позивача, які він поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 01.06.2022 між адвокатом Мельніком Русланом Васильовичем та Фізичною особою-підприємцем Герасимовою Тетяною Миколаївною укладено Договір про надання правової допомоги № 1.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 01.06.2022 № 1 клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво його інтересів та надання правової допомоги у кримінальних, цивільних, господарських та адміністративних справах з усіма правами сторони, третьої особи, в тому числі з правом підпису та подання позовних заяв, скарг, апеляційних скарг, скарг у порядку повторної касації, заяв про перегляд рішень за нововиявленими обставинами та у порядку виключного провадження, представництво клієнта у всіх судових органах, включаючи Європейський суд з прав людини, зміну предмета та підстави позову, зменшення або збільшення позовних вимог, укладення мирової угоди, відмови від позову, оскарження рішень судів всіх інстанцій по цивільним, кримінальним, господарським та адміністративним справам, які розглядаються з участю клієнта в судах загальної юрисдикції, господарських судах та адміністративних судах. Підготовка заяв та позовних заяв в суди, господарські та адміністративні суди та підтримання вимог в судах в якості представника.

Згідно із пунктами 3.1, 3.2 Договору про надання правової допомоги від 01.06.2022 № 1 сторони обумовили вартість послуг з правової допомоги клієнту у розмірі 25 000,00 грн. Витрати на правову допомогу покривають наступні послуги:

5 000,00 грн. аналіз матеріалів справи;

5 000,00 грн. збір доказів;

10 000,00 грн. підготовка позовної заяви;

5 000,00 грн. подання позовної заяви та виступ в суді.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Для підтвердження наведеної позиції Верховний Суд звертається до критеріїв, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховує висновки Верховного Суду викладені в пунктах 4.24, 4.25 постанови від 11.11.2021 № 910/7520/20, в яких зазначено, що у пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Тобто доводи суду апеляційної інстанції, що зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги безпосередньо пов`язане з наявністю клопотання, є неправильними, оскільки перш за все суд має визначити, чи є обґрунтованим визначений розмір і чи є підстави для відмови стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Не підлягають відшкодуванню витрати в розмірі 5 000,00 грн. аналіз матеріалів справи, 5 000,00 грн. збір доказів та 5 000,00 грн. подання позовної заяви і виступ в суді. Оскільки вищевказані витрати фактично охоплюються послугою з підготовки позовної заяви. Окрім того, послуги з виступу в суді не надавались через розгляд справи у спрощеному проваджені без виклику сторін.

Суд враховує завдання господарського судочинства, особливості предмету спору, ціну позову, складність справи, значення розгляду справи для сторін, а також час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), і вважає за можливе здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню та стягненню з Відповідача у загальному розмірі 10 000,00 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, частиною другою статті 625, статтею 629 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193, частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ХІМ-АГРО-СЕРВІС (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, ) на користь Фізичної особи-підприємця Герасименко Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 89 760,00 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят гривень 00 коп.) суми основного боргу, 28 322,35 грн. (двадцять вісім тисяч триста двадцять дві гривні 35 коп.) - пені, 4 705,27 грн. (чотири тисячі сімсот п`ять гривень 27 коп.) 3 % річних, 21 667,27 грн. (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят сім гривень 27 коп.) - інфляційних втрат, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 403,33 грн. (дві тисячі чотириста три гривні 33 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Герасименко Тетяни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМ-АГРО-СЕРВІС» в частині стягнення 4 668,31 грн. інфляційних втрат.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено в нарадчій кімнаті складено 28 квітня 2023 р.

Суддя Ю.А. Шаратов