ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.05.2023 Справа № 914/1369/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва розглянув

заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про скасування судового наказу від 17.04.2023 у справі № 914/1175/23, виданого Господарським судом Львівської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором № 216661-КС-003 про надання кредиту від 22.12.2021, що становить 140 213,03 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 59 376,47 грн, суми прострочених платежів по процентах 80 836,56 грн.

28.04.2023 до Господарського суду Львівської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 17.04.2023 у справі № 914/1175/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023 заяву передано судді Ростиславу Матвіїву.

Листом від 01.05.2023 суд звернувся до сторін та їх представників для з`ясування позицій щодо наявності чи відсутності відводів складу суду. Відводів складу суду на час постановлення цієї ухвали сторонами не заявлено.

Розглянувши подану заяву, суд вважає наявними підстави для її задоволення, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Боржник за заявою про видачу судового наказу (заявник у цій справі) Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 стверджує про необґрунтованість вимог, за якими видано судовий наказ у справі № 914/1175/23, про їх спірний характер, необхідність призначення технічної експертизи, про відсутність доказів укладення договору та погодження його істотних умов, тому просить скасувати судовий наказ від 17.04.2023 про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за Договором № 216661-КС-003 про надання кредиту від 22.12.2021, що становить 140 213,03 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 59 376,47 грн, суми прострочених платежів по процентах 80 836,56 грн та 214,72 грн. судового збору.

Судовий наказ на день подання заяви про скасування судового наказу (28.04.2023) не набрав законної сили, заява подана у встановлений законом строк.

Враховуючи, що судом не встановено підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, а у поданій боржником заяві зазначено про необґрунтованість, на його думку, вимог стягувача, суд зазначає, що заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 17.04.2023 у справі № 914/1175/23, підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 155 передбачає стягнення із боржника на користь заявника судових витрат, сплачених заявником при поданні заяви про видачу судового наказу. Натомість, приписи статті 158 та й загалом розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України «Наказне провадження» не передбачають розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу. З цього приводу суд звертає увагу боржника, що згідно з частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Щодо приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, то такі регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, тому в цьому випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду відповідного спору в порядку позовного провадження.

Тому в задоволенні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 634,20 грн суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 17.04.2023 у справі № 914/1175/23, задовольнити.

2. Скасувати судовий наказ Господарського суду Львівської області від 17.04.2023 у справі № 914/1175/23.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», що заявлені ним у справі № 914/1175/23 вимоги, можуть бути заявлені господарському суду в порядку спрощеного позовного провадження.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Матвіїв Р.І.