ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 року м. Дніпро Справа № 904/5069/22

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Іванова О.Г., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 року у справі №904/5069/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛК РІВЕР"

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛК РІВЕР" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково.

Суд стягнув з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Україна, 52210, Дніпропетровська обл., місто Жовті Води, ВУЛИЦЯ ГОРЬКОГО, будинок 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛК РІВЕР" (Україна, 49055, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Титова, будинок 26, квартира 79; ідентифікаційний код 42818821) 25.349,00 грн. (двадцять п`ять тисяч триста сорок дев`ять грн. 00 к.) основної заборгованості, 4.282,72 грн. (чотири тисячі двісті вісімдесят дві грн. 72 к.) інфляційних втрат, 2.009,11 грн. (дві тисячі дев`ять грн. 11 к.) судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 року у справі №904/5069/22 клопотання позивача про відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги задоволено частково.

Суд стягнув з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛК РІВЕР" 4 049, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд відмовив.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач - Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 року по справі № 904/5069/22 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 049, 00 грн. та відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру.

Зокрема, апелянт вважає, що предметом спору у даній справі була заборгованість за договором поставки, правовідносини за яким не викликають будь-яких складнощів, судова практика щодо вказаної категорії справ є сталою та не потребує детального вивчення та аналізу станом на конкретний період у часі; предметом спору була заборгованість, яка утворилась за двома видатковими накладними, отже, обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначним; з аналізу Звіту про надані послуги (детального опису послуг правничої допомоги) також вбачається, що були підготовлені позовна заява та заява про стягнення витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги, іншу частину часу було витрачено на ознайомлення з документами, що стосуються справи, підготовкою таких документів, консультуванням клієнта та вивченням судової практики. Зазначений лише загальний витрачений час проте, на яку саме послугу яка кількість часу була витрачена не вказано; акт передачі - приймання послуг взагалі не містить посилань на витрачений час, визначений лише період надання послуг ; справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; серед заяв по суті справи Позивачем подано лише позовну заяву.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано Висновки Верховного Суду, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 11 лютого 2021 року у справі № 920/39/20, в яких суд зазначив про право суду за власною ініціативою відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Також апелянт зазначає, що позивачем не надано детального обґрунтованого опису робіт (наданих послуг), в якому беручи до уваги критерії реальності, розумності та необхідності надання зазначених в ньому адвокатських послуг, з урахуванням складності справи, а тому вважає немає підстав для стягнення послуг у розмірі 4049,00 грн.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування додаткового рішення від 23.02.2022 по справі № 904/5069/22 в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4049,00 грн. та відмови у їх стягненні з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Іванов О.Г., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 року у справі №904/5069/22. Призначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.12 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, про надання строку для вчинення зазначеної дії повідомлявся шляхом направлення ухвали рекомендованою кореспонденцією (штрихкодовий ідентифікатор №203).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення частково, та стягуючи на користь позивача 4049,00 грн. витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що саме така сума є адекватним та підтвердженим розміром понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ст. 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( ч.3 ст. 126 цього Кодексу).

Як встановлено судом першої інстанції, 18.07.2022 між позивачем (далі позивач, клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ЩИТ-ПРАВО» (далі виконавець) був укладений договір №18/07-22-1 про надання правничої допомоги (далі - договір), за умовами якого ВИКОНАВЕЦЬ надає КЛІЄНТОВІ професійну правничу допомогу, що пов`язана із супроводом його господарської діяльності, забезпеченням і захистом прав і законних інтересів останнього у взаємовідносинах із третіми особами, зокрема з державою та органами місцевого самоврядування, в особі їх органів, в обсязі й на умовах, передбачених даним Договором, а КЛІЄНТ оплачує зазначені послуги.

06.12.2022 між сторонами була укладена додаткова угода №4, за п. 1.1 якої ВИКОНАВЕЦЬ надає КЛІЄНТОВІ правову допомогу та юридичні послуги, пов`язані із забезпеченням захисту його прав і законних інтересів при стягненні з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» () на користь КЛІЄНТА заборгованості по Договору від 02.09.2021 №533/13/339В у сумі 25349,00 грн. за поставку товару - Рафіновані олії та жири, код ДК 021:2015-1542 (Олія соняшникова рафінована дезодорована фасована), що підтверджується видатковими накладними №.-2801001 від 28.01.2022 та №.-1102001 від 11.02.2022.

Надання послуг професійної правничої допомоги підтверджується актом надання послуг №4 від 26.12.2022 на суму 15.000,00 грн. (а. 27, т. 1), згідно з яким виконавцем надано такі послуги професійної правничої допомоги, як:

підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості: консультування клієнта щодо способів захисту його порушених прав і законних інтересів; аналіз судової практики з розгляду подібних позовних заяв; збирання та аналіз документів первинної бухгалтерської документації в рамках підготовки до написання позовної заяви; написання тексту позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості; складання платіжних документів для сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості; підготовка документів - додатків до позовної заяви про стягнення заборгованості 12000,00 грн.;

супровід справи під час та після судового розгляду: ознайомлення з матеріалами судової справи, зняття необхідних копій з неї; моніторинг розгляду справи через Єдиний державний реєстр судових рішень; написання заяви про отримання повного тексту рішення та отримання повного тексту судового рішення, а також виконавчого листа; звернення до органів державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду 3000,00 грн.

В підтвердження оплати за отримані юридичні послуги позивач надав платіжну інструкцію №110 від 27.12.2022 на суму 15000,00 грн. (а. 28, т. 1).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Водночас, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5,6 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції врахував, що справа № 904/5069/22 є малозначною, спірна заборгованість виникла на підставі двох видаткових накладних, які підписані з боку відповідача, отже, обсяг доказів по справі, який підлягав вивченню та аналізу адвокатом, є незначним; судова практика аналогічних спорів є сталою, а тому не потребувала значної кількості часу для її вивчення та аналізу.

З урахуванням всіх цих та інших обставин, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/5069/22 є завищеним, надання частини послуг не підтверджена відповідними доказами, деякі витрати на послуги з надання правничої допомоги не були неминучими, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 15000,00 грн. у суді першої інстанції у даній справі, а тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано вирішив покласти на відповідача витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн., що пропорційно розміру 80,98 % задоволених позовних вимог складає 4049,00 грн.

Означене спростовує доводи відповідача про те, що суд не врахував критерій розумності та співрозмірності витрат на правову допомогу.

Разом з цим, відповідач не надав жодного доказу на спростування висновків суду щодо реальності адвокатських витрат, їх необхідності, співмірності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин саме цієї справи.

Таким чином, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно встановив обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, що у відповідності до статті 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду - без змін.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 року у справі №904/5069/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов