ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" квітня 2023 р. Справа № 911/1198/23

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, )

до Фізичної особи - підприємця Зеленської Євгенії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 19 396,82 грн за Договором № 446233-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Зеленської Євгенії Анатоліївни заборгованості у розмірі 19 396,82 грн, що виникла за Договором № 446233-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022. Сума заборгованості складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 7 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 11 670,12 грн та суми прострочених платежів за комісією 726,70 грн. Заява сформована в системі "Електронний суд".

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Разом з тим, відповідно до пунктів 4 та 5 частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до пункту 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність заявлених вимог.

Із поданої заявником до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" ґрунтуються на укладеному 27.01.2022 між ним (кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Зеленською Євгенією Анатоліївною (позичальник) Договорі № 446233-КС-001 про надання кредиту, шляхом приймання (акцепту) умов, викладених в оферті (пропозиції) про укладення договору про надання кредиту, підписаного у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Заявник вказує, що свої зобов`язання за Договором про надання кредиту виконав в повному обсязі та надав позичальнику грошові кошти 27.01.2022 в розмірі 7 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську карту позичальника, а боржник в свою чергу взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим за боржником рахується заборгованість в загальному розмірі 19 396,82 грн, яку заявник просить суд стягнути з боржника.

До заяви, в якості електронних доказів, які роздруковано судом на паперових носіях, ТОВ "Бізнес Позика" додано: Договір № 446233-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022, Пропозицію укласти Договір (оферта) 446233-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022, Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Договору № 446233-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022. Також додано сканкопії: анкети клієнта від 27.03.2023 (витяг з інформаціно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com/), візуальної форми послідовності дій клієнта, правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", затверджені наказом директора ТОВ "Бізпозика" від 22.06.2021 № 10-ОД; правовстановлюючі документи товариства.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що правочини укладено сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями та підписано одноразовим ідентифікатором в порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Закон України від 03.09.2015 № 675-VIII "Про електронну комерцію" регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно із статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд дійшов висновку, що вони не містять достовірних та допустимих доказів того, що між сторонами укладено договір в електронній формі.

Як зазначає заявник, Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направлено 27.01.2022 Фізичній особі підприємцю Зеленській Євгенії Анатоліївні, пропозицію (оферту) укласти Договір № 446233-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора G-5735, направленого позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 , (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено.

Проте, такий факт укладення вищевказаних правочинів ґрунтується на твердженнях заявника без належного підтвердження доказами.

Зокрема, заявником не надано доказів на підтвердження того, що вказаний одноразовий ідентифікатор G-5735 дійсно був направлений через телекомунікаційну систему шляхом направлення електронного повідомлення (СМС-повідомлення) на номер телефону НОМЕР_2 .

Крім того, належних доказів того, що номер телефону ( НОМЕР_2 ), на який начебто був направлений через ІТС одноразовий ідентифікатор G-5735 шляхом направлення електронного повідомлення (CMC-повідомлення), та який вказаний в анкеті клієнта, належить саме Фізичній особі підприємцю Зеленській Євгенії Анатоліївні матеріали заяви не містять, оскільки вказаний номер телефону відрізняється від того, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних особі, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань в інформації для здійснення зв`язку.

Отже, у вказаних візуальних формах послідовності дій клієнта заявник наводить ряд фактів, зокрема, щодо підписання Договору, відправлення боржнику одноразового ідентифікатора, ведення його боржником. Однак жодних доказів, які підтверджували надсилання боржнику одноразового ідентифікатора, його введення боржником, а отже підписання і укладення Договору заявником надано не було.

Крім того, заявник посилається на те, що на виконання умов договору грошові кошти в сумі 7 000,00 грн були перераховані заявником на вказаний позичальником номер банківської картки, на підтвердження чого надав скріншот з системи "TRC Pay" за номером № 487680037 від 27.01.2022.

Однак, ні в умовах Договору, ні в оферті (пропозиції) про укладання Договору про надання кредиту, ні в прийнятті (акцепті) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 446233-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022 не містяться дані про рахунок позичальника, на який будуть перераховані грошові кошти, зокрема номер банківської картки НОМЕР_3 , а також рахунок товариства на який боржник зобов`язаний повернути грошові кошти.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що номер банківської картки НОМЕР_3 належить Фізичній особі підприємцю Зеленській Євгенії Анатоліївні, оскільки долучена роздруківки анкети клієнта від 27.03.2023 також не містить ні електронного підпису боржника, ні доказів її підписання шляхом використання одноразового ідентифікатора останнім.

Таким чином, надані суду матеріали не містять доказів укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Фізичною особою - підприємцем Зеленською Євгенією Анатоліївною Договору № 446233-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022 та те, що сторонами правочинів - позичальником грошових коштів та стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", а отримувачем грошових коштів та боржником є саме Фізична особа підприємець Зеленська Євгенія Анатоліївна.

Таким чином Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу недотримано вимог пункту 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до пунктів 1 та 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" за вимогою про стягнення із Фізичної особи - підприємця Зеленської Євгенії Анатоліївни заборгованості у розмірі 19 396,82 грн.

Згідно із частиною другою статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Разом з цим суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 148, 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Фізичної особи - підприємця Зеленської Євгенії Анатоліївни заборгованості у розмірі 19 396,82 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 26.04.2023