ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 927/738/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна» - не з`явився,

відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Мена - Авангард» -Іващенко В.І., адвокат (ордер СА №1051623 від 06.04.2023), Козаченко О.О., адвокат (ордер СА № 1051980 від 06.04.2023),

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна»

на рішення господарського суду Чернігівської області від 26.07.2022 (суддя Ноувен М.П.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 (головуючий суддя: Демидова А.М., судді: Євсіков О.О., Ходаківська І.П.)

у справі № 927/738/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна» (далі - ТОВ «Агросток Україна», позивач, скаржник)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мена - Авангард» (далі - ТОВ «Мена - Авангард», відповідач)

про стягнення 6 007 556,71 грн.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Агросток Україна» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Мена - Авангард» про стягнення 3 600 000,00 грн заборгованості за поставлений товар, а також нарахованих на суму основного боргу 1 175 040,00 грн інфляційних втрат, 314 531,51 грн - 3% річних та 3 240 000,00 грн - 2,5% штрафних санкцій від вартості товару за кожен місяць прострочення.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ «Мена-Авангард» зобов`язань за договором поставки мінеральних добрив від 01.04.2016 № 215-АС (далі - Договір) з урахуванням специфікації від 01.04.2016 № 1 до Договору (далі - Специфікація № 1) щодо оплати поставленого товару.

Короткий зміст судових рішень попередніх інстанцій

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у справі № 927/738/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Мена-Авангард» на користь ТОВ «Агросток Україна» 3 600 000,00 грн заборгованості за поставлений товар, 1 175 040,00 грн інфляційних втрат, 314 433,69 грн - 3% річних та 79 703,84 грн судових витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані з посиланням на те, що:

- позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 3 600 000,00 грн, 1 175 040,00 грн інфляційних втрат та 314 433,69 грн - 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив позивачу кошти за поставлений товар у розмірі 3 600 000,00 грн у встановлений у Специфікації № 1 до Договору термін, і звернення позивача до суду про захист порушеного права з вимогами про стягнення з відповідача основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних відбулося в межах позовної давності;

- позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом позовної давності.

Постановою Верховного Суду від 11.01.2022 рішення господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 зі справи № 927/738/19 скасовано; справу № 927/738/19 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи ТОВ «Агросток Україна» подало до господарського суду Чернігівської області заяву від 21.02.2022 про зменшення розміру позовних вимог у справі № 927/738/19, в якій просило суд стягнути з відповідача: заборгованість у розмірі 3 600 000,00 грн, інфляційні нарахування у розмірі 1 858 680,00 грн, 3% річних у розмірі 548 876,71 грн, всього 6 007 556,71 грн.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 13.06.2022 зазначена заява прийнята судом до розгляду.

ТОВ «Мена-Авангард» під час нового розгляду справи подало заяву про поворот виконання рішення, в якій відповідач просив суд вирішити питання про поворот виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у сумі 5 169 177,53 грн.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 26.07.2022 у справі № 927/738/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023, у задоволенні позову ТОВ «Агросток Україна» відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Агросток Україна» на користь ТОВ «Мена-Авангард» судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 96 102,72 грн, судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 187 415,36 грн та судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 249 887,15 грн. Задоволено заяву ТОВ «Мена-Авангард» про поворот виконання рішення суду; у поворот виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у справі № 927/738/19 стягнуто з ТОВ «Агросток Україна» на користь ТОВ «Мена-Авангард» заборгованість у сумі 5 169 177,53 грн.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані, зокрема, тим що:

- позивачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено конкретну дату поставки товару, її обсяг та вартість, а, отже, за наявними матеріалами справи суд не може дійти беззаперечного висновку як щодо наявності у відповідача обов`язку з оплати за товар за видатковою накладною від 01.04.2016 № Р0006933, так і щодо періоду (з 02.09.2016 по 30.09.2021) нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заявлену суму заборгованості;

- видаткова накладна від 01.04.2016 № Р0006933, складена з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, оскільки не підтверджує момент вчинення цієї господарської операції та не ідентифікує виконавців, які безпосередньо брали участь в її здійсненні, а, отже, не може братись судом до уваги, як належний доказ у справі. При цьому, як встановлено судами, будь-які інші документи первинного бухгалтерського обліку щодо спірної господарської операції у сторін відсутні, у той час як ця господарська операція ними до податкового обліку не включена, на відміну від інших поставок, вчинених сторонами в межах дії Договору;

- з урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з яким також погодився й апеляційний господарський суд, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову як в частині стягнення основного боргу в сумі 3 600 000,00 грн, так і в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних;

- зважаючи на висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі та фактичне перерахування відповідачем позивачу грошових коштів в сумі 5 169 177,53 грн за рішенням господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у даній справі, місцевий господарський суд, з яким погодився й апеляційний господарський суд, визнав наявними підстави для задоволення клопотання відповідача про проведення повороту виконання рішення шляхом стягнення з ТОВ «Агросток Україна» на користь ТОВ «Мена-Авангард» заборгованості в сумі 5 169 177,53 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «Агросток Україна» просить суд касаційної інстанції скасувати судові рішення попередніх інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження ТОВ «Агросток Україна» зазначає пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України ( далі - ГПК України) та пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України, згідно з яким підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, скаржник вказує про те, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не повністю розглянув клопотання позивача про виклик і допит свідків, не навів відповідного обґрунтування на його часткове відхилення, тобто, жодним чином не обґрунтував, чому саме суд не вбачає підстав для допиту цих свідків, що призвело до неповного дослідження всіх обставин справи. Апеляційний господарський суд, усупереч приписам статті 207 ГПК України, вказане процесуальне порушення не усунув, не надав мотивованого обґрунтування щодо відхилення клопотання позивача, поданого разом з апеляційною скаргою від 18.08.2022 про виклик і допит свідків. За вказаних обставин, скаржник зазначає про порушення судами попередніх судових інстанцій норм процесуального права, як безумовної підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також скаржник звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки поданій позивачем постанові про закриття кримінального провадження від 19.12.2022. Крім того скаржник стверджує, що при новому розгляді даної справи судами попередніх судових інстанцій також порушено норми матеріального права.

Доводи інших учасників справи

ТОВ «Мена - Авангард» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить Суд закрити касаційне провадження у справі на підставі вимог статті 296 ГПК України.

06.04.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.04.2023.

19.04.2023 від ТОВ «Агросток Україна» надійшли додаткові пояснення, які останнє просить Суд врахувати під час розгляду касаційної скарги.

Крім того, 19.04.2023 ТОВ «Агросток Україна», на підставі частини четвертої статті 300 ГПК України, подало клопотання, в якому просить Суд врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду після подання касаційної скарги.

27.04.2023 від представників ТОВ «Агросток Україна» - адвокатів Кучера Я.Г. та Молоткова В.О. (які були присутні та надавали свої пояснення по суті касаційної скарги у судовому засіданні 06.04.2023) надійшли клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги.

У судовому засіданні 27.04.2023 Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні зазначених клопотань, з огляду на те, що: явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, представникам ТОВ «Агросток Україна» була надана можливість висловити позицію та свої пояснення у судовому засіданні 06.04.2023 та відповідно до приписів статті 300 ГПК України розгляд справи судом касаційної інстанції здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх судових інстанцій встановлено, що 01.04.2016 ТОВ «Агросток Україна» (далі - Постачальник) та ТОВ «Мена-Авангард» (далі - Покупець) укладено договір поставки мінеральних добрив № 215-АС, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність Покупця) в передбачені цим Договором строки, а Покупець прийняти для використання у своїй підприємницькій діяльності мінеральні добрива (агрохімікати), в подальшому Товар, та вчасно оплатити його повну вартість по цінам цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору ціна, кількість, асортимент, терміни і пункти поставки Товару обумовлюються в додатках або специфікаціях до даного Договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 4.1 Договору на підставі рахунку Постачальника на оплату, Покупець проводить попередню оплату кожної партії Товару, зазначеної в додатках або специфікаціях до цього Договору.

Згідно з пунктом 6.1 Договору передавання-приймання Товару здійснюється в пункті поставки відповідно до вимог пункту 1.2 Договору.

Відповідно до пунктів 9.1-9.3 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.1 Договору та закінчується 31.12.2016. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від обов`язку виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені цим Договором.

01.04.2016 сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору на постачання на адресу Покупця наступного Товару: 1. Амофос 12:52 у кількості 100 тон на суму 1 378 170,00 грн без ПДВ; 2. Діамофоска NPK 8:19:29+S у кількості 79,1 тон на суму 867 663,72 грн без ПДВ; 3. Карбамід, 1000 у кількості 68,6 тон на суму 546 687,12 грн без ПДВ; 4. Азофоска (нітроамофоска) NPK (16:16:16), 1000 у кількості 29 тон на суму 304500,00 грн без ПДВ; 5. КАС-32 у кількості 478,02 тон на суму 3450921,98 грн без ПДВ. Усього на загальну суму 7857531,39 грн з ПДВ.

Відповідно до пунктів 1, 2 Специфікації № 1 упаковка товару: біг-бег, налив. Ціна товару на умовах: самовивіз зі складу у м. Мена.

Згідно з пунктом 4 Специфікації № 1 термін відвантаження Товару - протягом трьох банківських днів з моменту отримання попередньої оплати та заявки на відвантаження від Покупця. Термін оплати Товару - до 01.09.2016. У разі порушення терміну оплати Покупець зобов`язаний оплатити 2,5% від вартості Товару за кожний місяць прострочки.

Судами встановлено, що Договір та Специфікація № 1 до нього складено сторонами в двосторонньому порядку, зі сторони Постачальника підписано директором Гичкою Ю.М., зі сторони Покупця - директором Зосименко Л.М. Підписи засвідчені печатками юридичних осіб.

Листом від 01.04.2016 б/н Постачальник повідомив Покупця про те, що згідно з Договором отримання та вивезення мінеральних добрив Товариство може здійснювати за місцем знаходження складу: м. Мена, Чернігівська область, вул. 8 Березня, 16, де мінеральні добрива знаходяться на зберіганні, повідомивши Постачальника за три дні до бажаного вивезення мінеральних добрив і надання видаткової накладної.

Для оплати мінеральних добрив загальною вартістю 7 857 531,39 грн, обумовлених Специфікацією № 1, Постачальник виставив Покупцю рахунок-фактуру від 01.04.2016 № Р0001554.

За доводами позивача, на виконання умов Договору та Специфікації № 1 Постачальник поставив Покупцю товар (мінеральні добрива) на загальну суму 7 857 531,39грн згідно з видатковими накладними:

- від 01.04.2016 № Р0006933 на поставку амофосу 12:52 - 100 тонн; діамофоски NPK 8:19:29+S - 79,1 тонни; карбаміду - 56,45 тонн; азофоски (нітроамофоска) NPK (16:16:16) - 29 тонн, усього на загальну суму 3 600 234,07 грн;

- від 30.12.2016 № Р0005554 на поставку КАС-32 у кількості 98,987 тонн на загальну суму 857 531,39 грн;

- від 18.01.2017 № Р0006911 на поставку КАС-32 у кількості 230,865 тонн на загальну суму 1 999 992,73 грн;

- від 24.01.2017 № Р0006915 на поставку КАС-32 у кількості 57,716 тонн на загальну суму 499 996,02 грн;

- від 30.01.2017 № Р0006918 на поставку КАС-32 у кількості 69,26 тонн на загальну суму 600 002,15 грн;

- від 01.02.2017 № Р0006920 на поставку КАС-32 у кількості 21,192 тонни та карбаміду у кількості 12,15 тон, усього на загальну суму 299 775,03 грн.

На зазначених видаткових накладних від імені Покупця міститься підпис директора Зосименко Л.М., який скріплений печаткою ТОВ «Мена-Авангард».

Покупець перерахував Постачальнику кошти у загальному розмірі 4 257 531,39 грн з призначенням платежу «згідно рахунку № Р0001554 від 01.04.2016», а саме: 19.12.2016 - 300000,00грн, 21.12.2016 - 557531,39 грн, 18.01.2017 - 2000000,00 грн, 24.01.2017 - 500000,00 грн, 30.01.2017 - 600000,00 грн, 01.02.2017- 300000,00 грн.

Додатково, на виконання умов Договору, без складання сторонами Специфікації або внесення змін до вже існуючої, Постачальником поставлено, а Покупцем отримано товар (мінеральні добрива) загальною вартістю 1 296 432,96грн згідно з видатковою накладною від 07.12.2016 № Р0004915 (на поставку калію хлористого гранульованого у кількості 128 тонн, усього на суму 1 164 802,56 грн) та видатковою накладною від 30.12.2016 № Р0005555 (на поставку діамофоски NPK 8:19:29+S у кількості 10 тонн, усього на суму 131 630,40грн).

Постачальником для оплати вказаного товару виставлені Покупцю до сплати рахунки-фактури від 01.07.2016 № Р0001739 та від 03.11.2016 № Р0003323, які оплачені останнім на умовах попередньої оплати згідно з платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

02.02.2017 директором ТОВ «Агросток Україна» Гичкою Ю.М., з однієї сторони, та директором ТОВ «Мена-Авангард» Зосименко Л.М., головним бухгалтером «Мена-Авангард» Донець Т.М., з іншої сторони, підписаний акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого заборгованість ТОВ «Мена-Авангард» перед ТОВ «Агросток Україна» становить 3 600 000,00 грн. Підписи позивача та відповідача засвідчені печатками юридичних осіб.

За доводами позивача, неоплаченим є товар, отриманий відповідачем за видатковою накладною від 01.04.2016 № Р0006933.

05.09.2017, 25.11.2017 та 16.04.2019 ТОВ «Агросток Україна» направило ТОВ «Мена-Авангард» листи про необхідність виконання грошового зобов`язання за Договором, вимогу про сплату 3 600 000 грн заборгованості за Договором та досудову вимогу про сплату заборгованості в розмірі 3 600 000 грн, що залишені відповідачем без задоволення.

Наведені обставини стали підставою для звернення ТОВ «Агросток Україна» до суду з позовом до ТОВ «Мена - Авангард» про стягнення 3 600 000 грн основного боргу за поставлений товар, 1 858 680грн інфляційних нарахувань та 548 876,71грн 3% річних (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Також під час первісного розгляду справи позивачем надано нотаріально посвідчені заяви свідків, які містяться в матеріалах справи, а саме: колишнього директора ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_1 , колишнього начальника охорони ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_2 , колишнього головного агронома ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_3 , колишнього агронома ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_4 , колишнього водія ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_5 , колишнього водія ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_6 , колишнього керуючого дільницею автоперевезень ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - власника складу за адресою АДРЕСА_1 та колишнього головного бухгалтера ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_9 .

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача вартості Товару, поставленого останньому, за твердженням позивача, на підставі видаткової накладної від 01.04.2016 № Р0006933, а також нарахованих на суму основного боргу інфляційних втрат та 3% річних.

Підставою касаційного оскарження ТОВ «Агросток Україна» зазначає пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України, згідно з яким підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, скаржник вказує, зокрема, про те, що, на його думку, суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не повністю розглянув клопотання позивача про виклик і допит свідків, не навів відповідного обґрунтування на його часткове відхилення, тобто, жодним чином не обґрунтував, чому саме суд не вбачає підстав для допиту цих свідків, що призвело до неповного дослідження всіх обставин справи. Апеляційний господарський суд, усупереч приписам статті 207 ГПК України, вказане процесуальне порушення не усунув, не надав мотивованого обґрунтування щодо відхилення клопотання позивача, поданого разом з апеляційною скаргою від 18.08.2022 про виклик і допит свідків.

Стосовно вказаних аргументів Суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, що стала підставою відкриття касаційного провадження у даній справі, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідно до наведених норм процесуального права підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, таке порушення норм процесуального права, коли суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи, внаслідок чого обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, не були установлені.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час нового розгляду справи подано клопотання від 21.02.2022 про виклик і допит восьми свідків, а саме:

1) колишнього директора ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_1 ;

2) колишнього начальника охорони ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_2 ;

3) колишнього головного агронома ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_3 ;

4) колишнього водія ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_5 ;

5) колишнього водія ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_6 ;

6) колишнього керуючого дільницею автоперевезень ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_7 ;

7) ОСОБА_8 - власника складу за адресою АДРЕСА_1 ;

8) колишнього головного бухгалтера ТОВ «Мена-Авангард» ОСОБА_9 .

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.06.2022 вказане клопотання задоволено в частині виклику двох свідків: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що суд не вбачав необхідності у виклику шістьох свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , клопотання про виклик свідків в цій частині судом першої інстанції відхилено.

Позивач в суді апеляційної інстанції (у письмовому викладенні виступу представника ТОВ «Агросток Україна» від 29.11.2022), вказував на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало, на його думку, у необґрунтованій відмові в задоволенні клопотання про виклик і допит свідків (саме в тій частині, в якій судом спочатку було відкладено розгляд клопотання позивача, а в подальшому у судовому рішенні зазначено про його відхилення за відсутності необхідності у виклику цих свідків) без відповідного обґрунтування та мотивів такого відхилення.

В свою чергу, розглядаючи вказані доводи ТОВ «Агросток Україна», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді апеляційної скарги судом не встановлено підстав, визначених частиною першою статті 89 ГПК України, для виклику свідків для допиту (повторного допиту) в суді апеляційної інстанції, про що просив скаржник у клопотанні, доданому до апеляційної скарги, у зв`язку з чим відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Отже, з матеріалів справи та зі змісту постанови Північного апеляційного господарського суду (п.101) вбачається надання ним (судом) оцінки показанням всіх свідків, наявним в матеріалах справи, а також розгляд апеляційною інстанцією клопотання доданого до апеляційної скарги про виклик свідків для допиту (повторного допиту) та відмова у його задоволенні з причин відсутності підстав, визначених частиною першою статті 89 ГПК України. Отже, суд апеляційної інстанції розглянув подане ТОВ «Агросток Україна» клопотання, однак як і суд першої інстанції не вбачав підстав виклику свідків для їх допиту.

Колегія суддів також відзначає, що відповідно до частини першої статті 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. Враховуючи, що наявність сумнівів у суду щодо змісту, достовірності чи повноти, як і оцінка доказів (в тому числі щодо їх суперечності обставинам викладеним свідком у заяві) є виключно суб`єктивним фактором (згідно статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням), то вказаний судом першої інстанції в рішенні мотив відсутності у суду необхідності у виклику цих свідків свідчить про відсутність передбачених частиною першою статті 89 ГПК України обставин. Слід відзначити також, що і самим скаржником за змістом клопотання учасника справи про виклик свідків для допиту не були зазначені ті обставини, які викладені свідком у заяві та які суперечать іншим доказам або мають викликати у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. При цьому, суд касаційної інстанції в силу приписів статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти їх.

Частинами першою - третьою статті 88 ГПК України визначено, що показання свідка викладається ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Водночас, у касаційній скарзі сам скаржник зазначає, що фактичні обставини, які, на його думку, засвідчують факт спірної поставки були викладені в заявах та наявні в матеріалах справи.

Правовий аналіз наведених положень статей 86, 88, 89 ГПК України свідчить, що виклик свідка не є обов`язковим для здійснення оцінки показань свідків судом, а також те, що передумовою виклику свідка для допиту є суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або у разі наявності у суду сумнівів щодо їх змісту, достовірності чи повноти (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 901/2027/13, від 26.05.2022 у справі № 908/2828/19).

Отже, відхилення клопотань скаржника про виклик свідків з мотивів недоцільності та відсутності підстав передбачених частиною першою статті 89 ГПК України для здійснення відповідної процесуальної дії не можна вважати таким, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, з огляду в тому числі і на здійснення судами попередніх інстанцій оцінки всіх заяв свідків згідно статей 86, 88 ГПК України.

Частина друга статті 309 ГПК України передбачає, що не може бути скасоване правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, доводи скаржника про необґрунтоване відхилення судами попередніх інстанцій клопотань учасника справи, внаслідок чого, на його думку, обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, не були встановлені, не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду цієї справи.

Також у доводах касаційної скарги скаржник зазначає про ненадання апеляційним судом належної оцінки поданій позивачем постанові про закриття кримінального провадження №0000309 від 19.12.2022, яка була подана суду представником позивача разом з доповненням до письмового викладення виступу представника ТОВ «Агросток Україна» від 16.01.2023 (том 13 арк. справи 245-252).

За твердженням позивача, зміст наведеної постанови про закриття кримінального провадження №0000309 від 19.12.2022 підтверджує факт поставки позивачем відповідачу у 2016 році мінеральних добрив за Договором, у тому числі, за видатковою накладною від 01.04.2016 № Р0006933.

Зі змісту постанови апеляційного суду вбачається, що ТОВ «Агросток Україна» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням про витребування у слідчому відділі Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області матеріалів кримінального провадження № 0000309 від 05.08.2022. Зі змісту зазначеного клопотання вбачається, що воно заявлено з метою підтвердження доводів апеляційної скарги, а також враховуючи те, що вказане кримінальне провадження було відкрито після винесення судового рішення від 26.07.2022, для повного всебічного і об`єктивного розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, здійснюючи розгляд вказаного клопотання позивача та відмовляючи у його задоволенні зазначив що:

- відповідно до статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

- стаття 269 ГПК України пов`язує можливість прийняття додаткових доказів в разі їх існування на момент розгляду справи в суді першої інстанції (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 922/3369/21), тоді як зі змісту клопотання вбачається, що кримінальне провадження № 0000309 відкрито 05.08.2022, тобто, після ухвалення оскаржуваного рішення суду від 26.07.2022.

Верховний Суд зазначає, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 ГПК України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. (Близька за змістом правова позиція послідовно викладалася Верховним Судом, зокрема, у постановах: від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19, від 21.01.2021 у справі № 908/3359/19).

Відтак Верховний Суд враховуючи процесуальні норми, що стосуються порядку подання доказів до суду першої та апеляційної інстанцій, межі перегляду справи апеляційним судом, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про правомірне відхилення зазначеного клопотання та не прийняття в даному випадку до розгляду постанови про закриття кримінального провадження №0000309 від 19.12.2022.

Відхиляючи доводи скаржника щодо не дослідження судом апеляційної інстанції доказів, Верховний Суд констатує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», а не «факту», отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає можливість скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

Решта доводів скаржника наведених в якості підстав скасування оскаржуваних судових рішень, а також поза межами визначених ним підстав касаційного оскарження не впливають на правильність висновків судів та ухвалені ними судові рішення у справі за результатами заявлених вимог позивача. До того ж такі аргументи скаржника за своєю суттю зводяться до переоцінки встановлених обставин справи, що знаходиться поза межею повноважень суду касаційної інстанції.

Верховний Суд відхиляє клопотання скаржника поданого на підставі частини четвертої статті 300 ГПК України, оскільки висновки в зазначених скаржником справах не є релевантними до спірних правовідносин у справі №927/738/19 з огляду на неподібність обставин у цих справах до справи, яка розглядається за змістовним критерієм.

Колегія суддів звертає увагу, що статтею 296 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття касаційного провадження, серед яких відсутнє непідтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Відтак у разі, коли після відкриття касаційного провадження виявилося, що передбачена пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України підстава не знайшла свого підтвердження, Верховний Суд має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а не закривати касаційне провадження.

Наведене випливає з положень другого речення пункту 4 частини першої статті 296 ГПК України, за змістом якого якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу ТОВ «Агросток Україна» з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України слід залишити без задоволення. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 зі справи № 905/2137/19, від 22.04.2021 зі справи № 910/6322/20, від 01.07.2021 зі справи № 910/15635/20 .

З огляду на викладені у цій постанові міркування Верховний Суд відмовляє ТОВ «Мена - Авангард» у задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Верховний Суд зазначає, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявність яких скаржником у цій справі аргументовано не доведено.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наявності визначених законом підстав для скасування або зміни судових рішень попередніх інстанцій скаржником не доведено.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ «Агросток Україна» залишити без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій у справі без змін.

Судові витрати

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судовий збір з касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агросток Україна» залишити без задоволення, а Рішення господарського суду Чернігівської області від 26.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у справі № 927/738/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко