СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Харків Справа № 917/342/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Ламановій А.В.

за участю представників сторін:

прокурор Клейн Л.В.

представники інших учасників справи не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Агрокон", м. Пирятин Полтавської області (вх.№1216 П/3 від 11.11.2022) на рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2022 у справі № 917/342/19 (ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Солодюк О.В.)

за позовом першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, м. Лубни Полтавської області

до відповідачів:

1. ТОВ "Агрокон", м. Пирятин Полтавської області

2. Пирятинської міської ради Полтавської області, м. Пирятин Полтавської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава

про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним та припинення на майбутнє договору оренди землі, визнання недійсною та припинення на майбутнє додаткової угоди до договору оренди землі, зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про визнання незаконними та скасування рішень Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області: від 12.12.12 "Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду ТОВ "Агрокон" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах населеного пункту Давидівської сільської ради"; № 106г від 10.11.17 "Про продовження договору оренди земельної ділянки для ведення товарного виробництва в межах с. Кроти ТОВ "Агрокон"; визнання недійсними та припинення на майбутнє договору оренди землі № 01 від 12.12.12 щодо земельної ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту, загальною площею 15,5300 га, кадастровий номер :03:002:0119 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та додаткової угоди від 10.11.2017 про поновлення терміну дії договору № 01 від 12.12.12 та внесення змін до договору оренди землі; зобов`язання повернути територіальній громаді Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області в особі Давидівської сільської ради Пирятинського району земельну ділянку шляхом підписання акту приймання-передачі.

Прокурор в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішення Давидівської сільської ради Пирятинського району від 12.12.2012 "Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду ТОВ "Агрокон" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах населеного пункту Давидівської сільської ради» та від 10.11.2017 "Про продовження договору оренди земельної ділянки для ведення товарного виробництва в межах с. Кроти ТОВ "Агрокон", договір оренди землі від 12.12.2012 №01 та додаткова угода від 10.11.2017 до договору, предметом якого є земельна ділянка площею 15,5300 га, кадастровий номер :03:002:0119, суперечать ст. 123, 124, 134 Земельного кодексу України, внаслідок чого земельна ділянка передана відповідачу 1 в оренду без проведення земельних торгів, а тому, як зазначає прокурор, вищезазначені рішення повинні бути визнані судом незаконними та скасовані, договір оренди землі № 01 від 12.12.12р., додаткова угода від 10.11.2017 р. про поновлення терміну дії договору № 01 від 12.12.12р. та внесення змін до договору оренди землі визнані судом недійсними та припиненими на майбутнє.

Прокурор також зазначає, що при укладенні спірного договору не було дотримано п.3.5 Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 536 від 11.10.2011 «Про затвердження Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, який набрав чинності 10.01.2012, згідно якого обов`язкова наявність агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки при передачі земельних ділянок у власність, користування, наданні дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, консервації та рекультивації земель і в інших випадках, передбачених законодавством.

Підставу для звернення прокурора з даним позовом до суду обґрунтовано тим, що порушення вимог законодавства при передачі спірної земельної ділянки в оренду були встановлені Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 1184- ДК/1592/АП/09/01 /-18 від 18.12.2018.

Прокурор зазначає, що відповідно до п. 5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду лише з позовами щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи покладено обов`язки лише щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Тобто, враховуючи те, що у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави як позивач.

Звернення прокурора до суду, як зазначає прокурор, спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності під час передачі земельних ділянок, яке проведене з порушенням вимог чинного законодавства.

Суспільний інтерес полягає у поверненні у розпорядження територіальної громади земельної ділянки, що є умовою забезпечення рівності можливостей всіх суб`єктів набути право оренди земельних ділянок на конкурентних засадах, який явно переважає приватний інтерес у використанні земельної ділянки ТОВ «Агрокон», яким свідомо, порушуючи закон, безпідставно набуто права оренди.

Прокурор також просив зобов`язати ТОВ «Агрокон» повернути територіальній громаді Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області в особі Давидівської сільської ради Пирятинського району земельну ділянку шляхом підписання акту приймання-передачі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.05.2019 залишено позов у справі № 917/342/19 без розгляду на підставі п.1 ч. 1 ст. 126 ГПК України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 ухвалу господарського суду Полтавської області від 28.05.2019 у справі №917/342/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.09.2020 постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 та ухвалу господарського суду Полтавської області від 28.05.2019 у справі №917/342/19 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 23.08.2022 у справі № 917/342/19 позов задоволено.

Визнано незаконними та скасувати рішення Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 12.12.2012 Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду ТОВ Агркон для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах населеного пункту Давидівської сільської ради.

Визнано незаконними та скасувати рішення Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 106г від 10.11.2017 Про продовження договору оренди земельної ділянки для ведення товарного виробництва в межах с. Кроти ТОВ Агрокон.

Визнано недійсним та припинити на майбутнє договір оренди землі від 12.12.2012 № 01, укладений між Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області і Товариством з обмеженою відповідальністю Агрокон щодо земельної ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, загальною площею 15,5300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0119.

Визнано недійсною та припинити на майбутнє додаткову угоду про поновлення терміну дії договору № 01 оренди землі від 12.12.2012, який зареєстрований в відділі Держземагенства в Пирятинському районі 28.12.2012 за номером 03923 та внесення змін до нього, яка укладена 10.11.2017 між Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області і Товариством з обмеженою відповідальністю Агрокон щодо земельної ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, загальною площею 15,5300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0119.

Зобов`язано ТОВ Агрокон повернути Пирятинській міській раді Полтавської області земельну ділянку, яка знаходиться в межах населеного пункту, загальною площею 15,5300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0119, шляхом підписання акту прийому - передачі.

Стягнуто з ТОВ Агрокон, , на користь Полтавської обласної прокуратури, вул. 1100-річчя Полтави,7, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 02910060 з Державного бюджету України (Отримувач коштів УК у м. Полтаві/м. Полтава/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38019510; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача 3016002; Код класифікації доходів бюджету 22030101 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 7 924,47 грн.

Стягнуто з Пирятинської міської ради Полтавської області, вул. Соборна,21, м. Пирятин Полтавської області, 37000, на користь Полтавської обласної прокуратури, вул. 1100-річчя Полтави,7, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 02910060 з Державного бюджету України (Отримувач коштів УК у м. Полтаві/м. Полтава/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38019510; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача 3016002; Код класифікації доходів бюджету 22030101 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 5 763,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що укладення спірного договору було здійснено з порушенням вимог законодавства без дотримання порядку, встановленого ст. 124 Земельного кодексу України, на підставі рішення Давидівської сільської ради Пирятинського району від 12.12.2012, яке визнано судом незаконним та скасовано.

При розгляді спору суд першої інстанції дійшов висновку про наявність процесуальної дієздатності у органу прокуратури на подання даного позову виходивши з того, що у спірних правовідносинах органом, уповноваженим здійснювати функції держави, є ГУ Держгеокадастру, проте за змістом п. 5-1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду лише з позовами щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи покладено обов`язки лише щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Крім того, як зазначив прокурор, саме Давидівська сільрада передала в оренду спірну земельну ділянку з порушенням вимог чинного законодавства.

Отже, з урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про те що прокурор навів достатньо обґрунтувань для звернення до суду за захистом інтересів держави та, відповідно, розгляду його позовних вимог по суті.

ТОВ "Агрокон" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У апеляційній скарзі апелянт послався на те, що оспорюваний договір оренди укладено на підставі низки (комплексу) юридично значимих дій, розпочатих прийняттям рішення Давидівської сільської ради Пирятинського району від 13.12.2011 року «Про надання в оренду земельних ділянок для ведення товарного виробництва юридичним особам», яким постановлено надати ТОВ «Агрокон» в оренду земельну ділянку загальною площею 15,53 га, яка знаходиться в с.Кроти в територіальних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Наступним рішенням Давидівської сільської ради Пирятинського району від 12.12.2012 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрокон» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 15,53 га. Цієї ж дати укладено відповідний договір оренди.

Посилаючись на ст. 8, 22 Конституції України, відповідачі у відзивах зазначають, що правовідносини, що виникають, зокрема, в процесі реалізації права на користування (оренду) земельними ділянками, будуються на принципі юридичної визначеності і підприємство-орендар, щодо якого прийнято первісне рішення щодо надання земельної ділянки в оренду, вправі розраховувати на відповідне логічне закінчення процедури оформлення в порядку, який був визначений законом на час початку такої процедури, а орендодавець (сільська рада) має відповідний кореспондований обов`язок.

Але, станом на 13.12.2011, як зазначають відповідачі, не існувало чітко визначеного порядку проведення земельних торгів. Відповідні деталізовані зміни в законодавстві було здійснено Законом України від 05.07.2012 «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону» (набрав чинності 18.08.2012).

Порядок проведення конкурсу з відбору виконавців робіт із землеустрою, оцінки земель та визначення виконавців торгів встановлений згідно з наказом Мінагрополітики від 25.09.20 12 № 579 «Про затвердження Порядку закупівлі послуг з виконання робіт із землеустрою, оцінки земель та визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах».

Як вбачається, зі змісту та дат прийняття вищевказаних нормативних актів, практики, яка склалась на відповідний період, системне проведення земельних торгів було запроваджено значно пізніше 2012 року, тобто за межами спірного періоду. За будь-яких умов, станом на кінець 2011 року проведення земельних торгів було законодавчо та технічно неможливим.

Отже, відповідно до приписів ст. 134 ЗК України, на час прийняття рішення від 13.12.2011, земельні торги не передбачались.

З урахуванням наведеного, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням ст. 134 ЗК України.

Крім того, апелянт вважає, що прокурором при зверненні з даним позовом порушено ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»

Апелянт також зазначає, що прокурором при зверненні з даним позовом пропущено строк позовної давності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агрокон" на рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2022р. у справі №917/342/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 призначено розгляд справи №917/342/19 на (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 07.02.2023) на 07.03.2023.

07.02.2023 від заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 оголошено про перерву у розгляді справи до 18.04.2023.

21.03.2023 від заступника керівника Полтавської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення.

В судове засідання, призначене 18.04.2023, з`явився прокурор, представники інших учасників справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

В свою чергу, Пирятинська міська рада Полтавської області та ГУ Держгеокадастру в Полтавській області просили розглядати справу за відсутності їх представників.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Рішенням Давидівської сільської ради Пирятинського району від 12.12.2012 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду ТОВ «Агрокон» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 15,5300 га, яка знаходиться в межах с. Кроти в територіальних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (т. 1, а.с. 20).

12.12.2012 між ТОВ «Агрокон» в особі директора Попова Андрія Павловича та Давидівською сільською радою Пирятинського району в особі Литвиненка Михайла Петровича укладено договір оренди землі № 01, яким Давидівською сільською радою передано у оренду ТОВ «Агрокон» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради, в межах с. Кроти, загальною площею 15,5300 га, у тому числі рілля - 15,5300 га терміном до 01.01.2018 року (т.1, а.с. 34-35).

Договір укладено до 01.01.2018 (п. 8 договору).

Передача орендодавцем орендарю земельної ділянки загальною площею 15,5300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 12.12.2012 (т.1, а.с. 37).

10.11.2017 рішенням Давидівської сільської ради Пирятинського району № 106г було продовжено договір оренди земельної ділянки № 01 від 12.12.2012, для ведення товарного виробництва, кадастровий номер: :03:002:0119 площею 15,5300 га, яка розташована в межах населеного пункту с. Кроти в територіальних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та вирішено укласти з орендарем ТОВ «Агрокон» в особі Марчевського І.В., який подав заяву, додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Термін дії додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №01 від 12.12.2012 установлено на сім років (т.1. а.с. 38).

Згідно додаткової угоди від 10.11.2017 р. про поновлення терміну дії договору № 01 оренди землі від 12.12.2012 р. та внесення змін до нього, термін дії договору поновлено та продовжено на 7 років по 31.12.2024 року включно (т. 1, а.с. 39-43).

Речове право (оренда) зареєстровано державним реєстратором Пирятинської РДА 24.11.2017 № 23629082. Форма власності земельної ділянки комунальна. Власник Давидівська сільська рада (т.1,а.с. 32-33).

Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при передачі в оренду Давидівською сільською радою Пирятинського району земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0119 (акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 1184- ДК/1592/АП/09/01 /-18 від 18.12.2018), та встановлено, що рішення Давидівської сільської ради Пирятинського району від 12.12.2012 (про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду ТОВ «Агрокон» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах населеного пункту с. Кроти в територіальних межах Давидівської сільської ради) та № 106г від 10.11.2017 «Про продовження договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «Агрокон» прийняті, а договір оренди землі від 12.12.2012 № 01 та додаткова угода до договору оренди землі від 10.11.2017, предметом якого є земельна ділянка площею 15,5300 га з кадастровим номером :03:002:0119, укладені всупереч вимог статей 124 та 134 Земельного кодексу України, а саме, без проведення земельних торгів (т.1,а.с. 44-48).

Прокурор у позові зазначає, що рішення Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області: від 12.12.12р. "Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду ТОВ "Агрокон" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах населеного пункту Давидівської сільської ради"; № 106г від 10.11.17р. "Про продовження договору оренди земельної ділянки для ведення товарного виробництва в межах с. Кроти ТОВ "Агрокон" прийняті Давидівською міською радою, а договір оренди землі № 01 від 12.12.12р. щодо земельної ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту, загальною площею 15,5300 га, кадастровий номер :03:002:0119 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та додаткова угода від 10.11.2017 р. про поновлення терміну дії договору № 01 від 12.12.12р. та внесення змін до договору оренди землі укладено із порушенням Земельного кодексу України, а тому рішення є незаконними та підлягають скасуванню, а договір оренди та додаткова угода до нього підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Прокурор також просив (з урахуванням клопотання від 31.08.2021 за вх. №9696), зобов`язати ТОВ «Агрокон» повернути територіальній громаді Пирятинської міської ради Полтавської області земельну ділянку, яка знаходиться в межах населеного пункту, загальною площею 15,5300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0119, шляхом підписання акту прийому-передачі.

Суд першої інстанції встановив наявність у прокурора права на звернення до суду з вказаним позовом в інтересах держави, з чим колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Вказаних висновків також дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 25.08.2020 у справі №915/16219, від 27.08.2020 у справі №924/1213/18 від 02.09.2020 у справі №911/980/18.

У постанові Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №915/162/19 зазначено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Аналогічна позиція наведена також у постанові ВС від 02.09.2020 у справі №911/980/18.

У пунктах 37-40, 43-47 постанови Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову або скарги в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме звернення до суду або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

У даній справі прокурор взагалі не вчиняв звернення ані до Держгеокадастру, ані до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

В судовому засіданні прокурор пояснив суду, що він не звертався до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області в силу того, що зазначив її в якості відповідача у позові, тому вважав, що компетентний орган у спірних правовідносинах відсутній.

Доводи прокурора про відсутність компетентного органу, уповноваженого на звернення до суду з позовами зазначеної категорії заслуговують критичної оцінки, оскільки Давидівська сільська рада, як сторона оспорюваного правочину, має право заявити відповідну позовну вимогу про визнання його недійсним та бути позивачем у справі.

Верховний Суд України в постанові від 13.06.2017 у справі № 800/490/15 зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Отже важливим аспектом такої бездіяльності є невчинення дій компетентним органом щодо усунення порушення інтересів держави у розумний строк, який має визначатися виходячи з конкретної ситуації.

В свою чергу, в обґрунтування необхідності захисту інтересів держави та органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, прокурор не зазначив про невжиття Давидівською сільською радою заходів щодо усунення виявлених порушень.

Більш того, прокурор в порушення вимог Закону України «Про прокуратуру» взагалі не звертався до Давидівської сільської ради з повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави (доказів зворотнього матеріали справи не містять), чим позбавив відповідний орган відреагувати на дані факти та вжити відповідні заходи.

При цьому, Давидівська сільська рада не заявляла про наявність будь-яких перешкод для здійснення такого захисту самостійно чи неможливість вчинення відповідних дій внаслідок інших обставин.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст.91 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №910/1062/18 зазначено, що обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого по суті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що Давидівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області, як власник земель комунальної форми власності, не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду у випадку наявності порушених інтересів територіальної громади, а сама по собі обставина незвернення такої юридичної особи з позов протягом певного часового періоду без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання органом місцевого самоврядування функцій із захисту інтересів держави у випадку їх порушення.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою при зверненні з апеляційною скаргою не доведено причин неможливості здійснення Давидівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області захисту охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку, а також не наведено доказів того, що відповідні органи не можуть чи не бажають здійснювати відповідний захист та звертатись до суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недотримання прокурором визначеної статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, що свідчить про відсутність підтвердження прокурором підстав для представництва інтересів держави у суді.

Згідно з ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2022 у справі № 917/342/19 підлягає скасуванню, позов першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області підлягає залишенню без розгляду, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на Київську обласну прокуратуру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Агрокон" на рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2022 у справі № 917/342/19 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 23.08.2022 у справі №917/342/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без розгляду.

Стягнути з Полтавської обласної прокуратури (вул. 1100-річчя Полтави,7, м. Полтава, 36000, ) на користь ТОВ "Агрокон" (37000, Полтавська область, м. Пирятин, вул. Європейська, 163, ) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 14407,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 26.04.2023.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк