ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"28" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/200/23
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Лозинської І. В.,
секретар судового засідання: Воробйова І. Г.
без участі представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання позивача про розподіл судових витрат між сторонами у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БМК-Альпі"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Техна"
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не виконав зобов`язання по оплаті за надані послуги згідно з договором надання послуг №432 від 02.07.2020.
Рішенням від 07.04.2023 господарський суд позов задоволив частково; стягнув з відповідача на користь позивача 39489,20 грн боргу; 6689,58 грн інфляційних втрат; 1247,00 грн 3% річних; 20783,31 грн пені; 2652,18 грн судового збору; 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; відмовив у стягненні 451,28 грн інфляційних втрат, 20,78 грн 3% річних, 346,39 грн пені та 4500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 76 - 79).

13.04.2023 на електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Погорільця Р.В. надійшло клопотання від 12.04.2023 про вирішення питання щодо розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн, з копіями повідомлення про зарахування коштів №642 від 12.04.2023, акту наданої правової допомоги від 07.04.2023, доказами надіслання цих документів боржнику (а. с. 81 - 83), яке ухвалою від 14.04.2023 господарський суд призначив до розгляду в засіданні суду без виклику сторін на 21.04.2023 о 12:00 (а. с. 85).

Ухвалою від 21.04.2023 господарський суд відклав розгляд клопотання стягувача про розподіл судових витрат між сторонами у справі без виклику сторін на 28.04.2023 р. о 12:00; витребував від ТОВ "БМК-Альпі" уточнення прохальної частини клопотання від 12.04.2023 щодо порядку розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн (за наявності) (а. с. 89).

Станом на дату засідання суду стягувач відповідне уточнення не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання стягувача про розподіл судових витрат між сторонами, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини та зміст правовідносин щодо правничої допомоги.

07.11.2019 між позивачем (клієнт) та адвокатом Погорільцем Р. В. (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №37856624 (а. с. 18, 19).

31.01.2023 сторони уклали додатковий договір №33063942 до договору про надання правової допомоги №37856624 від 07.11.2019 (далі - додатковий договір), у п. 1.1 якого визначено, що додатковий договір за домовленістю сторін визначає порядок оплати гонорару адвоката за надання правової допомоги у справі про стягнення боргу з ТОВ "ВО "Техна" за договором №432 від 02.07.2020 в частині стягнення боргу за актом №98 від 06.07.2020 на суму 39489,20 грн (а. с. 20).

Згідно з п. 3 додаткового договору за погодженням адвоката з клієнтом, враховуючи складність справи, кваліфікацію, досвід і завантаженість адвоката, розмір гонорару за надання правової допомоги визначено сторонами в сумі:

- складання позовної заяви до суду: 6500,00 грн;

- участь у засіданні суду в межах м. Києва (за кожне): 2000,00 грн/судодень;

- участь у засіданні суду за межами м. Києва (за кожне): 4000,00 грн/судодень;

- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду (за кожне): 2000,00 грн/судодень;

- складання процесуальних та інших документів: 4000,00 грн/година.

У п. 7 додаткового договору визначено такий порядок приймання-передачі наданої правової допомоги: адвокат надає клієнту акт, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару, якщо такі мали місце.

Як вбачається з акту наданої правової допомоги №б/н від 07.04.2023 адвокат надав позивачу правову допомогу відповідно до додаткового договору №33063942 від 07.04.2023 до договору про надання правової допомоги №37856624 від 07.11.2019, а саме участь у судовому засіданні 07.04.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, вартість - 2000,00 грн (а. с. 82 на звороті).

Разом з тим, вказаний додатковий договір №33063942 від 07.04.2023 до договору про надання правової допомоги №37856624 від 07.11.2019, на підставі якого складений акт наданої правової допомоги №б/н від 07.04.2023, до суду не надано.

Крім того, позивач надав копію інформаційного повідомлення про зарахування коштів №642 від 12.04.2023 у сумі 2000,00 грн, що свідчить про сплату позивачем гонорару адвокату Погорільцю Р. В за надану послугу (а. с. 82).

У матеріалах справи є ордер серії АІ №1345870 на надання правничої (правової) допомоги від 02.02.2023, виданий адвокату Погорільцю Р. В. для представництва ТОВ "БМК-Альпі" у суді (а. с. 23).

2. Норми права, які застосував господарський суд у правовідносинах, пов`язаних з відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За ч. 1, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з аб. 2 ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

За п. 3 ч. 1, ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Неприбуття у засідання суду осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

3. Висновок Господарського суду Житомирської області.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 126 Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правові висновки викладені у постанові КГС у складі Верховного Суду у від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18).

Надаючи оцінку поданим доказам на підтвердження наданої адвокатом позивачу послуги та її вартості, слід зазначити таке.

На думку суду, стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, надану адвокатом позивачу, а саме за участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, не відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності до предмету позову.

Ухвалою від 08.02.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Отже, така форма господарського судочинства як спрощене позовне провадження з повідомленням сторін не передбачає визнання участі представників сторін при розгляді справи обов`язковою.

Також, суд встановив, що, згідно з базою даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду", представник позивача подав через канцелярію суду подібну за змістом позовних вимог позовну заяву про стягнення заборгованості за актом №99 від 13.07.2020 (справа №906/806/22), що свідчить про однотипність і повторюваність дій, відсутність потреби у додатковому вивченні юридичної природи спірних правовідносин. Водночас даний спір не є складним за доказовою базою, не містить складних розрахунків.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги відсутність в матеріалах справи додаткового договору №33063942 від 07.04.2023 до договору про надання правової допомоги №37856624 від 07.11.2019, на підставі якого складений акт наданої правової допомоги №б/н від 07.04.2023, клопотання позивача від 12.04.2023 щодо розподілу судових витрат між сторонами, а саме, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн не підлягає задоволенню у зв`язку із покладенням понесених цих витрат на позивача, про що слід постановити додаткове рішення.

Керуючись ст. 123, 129, 169, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "БМК-Альпі" () у задоволенні клопотання від 12.04.2023 (вх. №01-44/1253/23) щодо розподілу судових витрат між сторонами, а саме, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 02.05.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на ел. пошту:

та на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_2