ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"26" квітня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3619/19(916/2144/22)
Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни, розглянувши матеріали заяви (вх. ГСОО №2-562/23 від 24.04.2023р.) Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) про забезпечення позову та матеріали позовної заяви

за позовом: Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) (Паніку Чакарі, 152, Меса Гейтонія, 4007, Лімассол, Кіпр; адреса листування 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 12)

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" (65054, м. Одеса, Аеропорт ЦА; ) та "Карго Лизинг" ООД (1164, Болгарія, с. Софія, вул. Добри Войников, 16 2 поверх, кв. 2; реєстраційний номер (UIC) 205567476)

про визнання недійсними договору №20-06/19 від 20.06.2019р.

ВСТАНОВИВ:

Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" та "Карго Лизинг" ООД про визнання недійсними договору №20-06/19 від 20.06.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.03.2023р. відкрито провадження у справі №916/2144/22 за позовом Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" та "КАРГО ЛИЗИНГ" ООД про визнання недійсними договору №20-06/19 від 20.06.2019р. Справу постановлено розглядати у межах справи №916/3619/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" за правилами загального позовного провадження із присвоєнням справі №916/3619/19(916/2144/22).

24.04.2023р. до господарського суду надійшла заява Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на повітряне судно Як-42Д, державний і реєстраційний знаки літака: ЕК 42018, заводський номер 018 з встановленими на нього авіадвигунами: 1) Тип: Д-36 (серія 1) заводський номер: 021, дата виготовлення: 26.06.89; 2) Тип: Д-36 (серія 1) заводський номер: 068, дача виготовлення: 27.09.91; 3) Тип: Д-36 (серія 1) заводський номер: 008, дата виготовлення: 20.02.81; 4) Допоміжна силова установка (ЗСУ) Тип: ТА-6 У, заводський номер: 3106В003, дата виготовлення: 27.01.93.

Дослідивши заяву Позивача про вжиття заходів забезпечення позову, господарським судом встановлено наступне.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У заяві про забезпечення позову Позивач зазначає, що у результаті укладання Договору №20-06/19 від 20.06.2019р. "Карго Лизинг" ООД від Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" отримало повітряне судно Як-42Д, державний і реєстраційний знаки літака: ЕК 42018, заводський номер 018 з встановленими на нього авіадвигунами: 1) Тип: Д-36 (серія 1) заводський номер: 021, дата виготовлення: 26.06.89; 2) Тип: Д-36 (серія 1) заводський номер: 068, дача виготовлення: 27.09.91; 3) Тип: Д-36 (серія 1) заводський номер: 008, дата виготовлення: 20.02.81; 4) Допоміжна силова установка (ЗСУ) Тип: ТА-6 У, заводський номер: 3106В003, дата виготовлення: 27.01.93 та усю технічну документацію на дане повітряне судно, однак свої зобов`язань "Карго Лизинг" ООД за оскаржуваним Договором не виконало та не сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" повну вартість літака у встановлений Договором строк. Позивач вважає, що існує загроза того, що "Карго Лизинг" ООД здійснить продаж повітряного судна Як-42, у зв`язку із чим просить суд вжити заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися із предметом та підставами позову, а особа, яка заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі № 910/361/18.

У кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладеним у постанові від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З матеріалів позовної заяви Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) вбачається, що заявник звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, а тому слід зазначити, що судове рішення у разі задоволення позовних вимог не вимагатиме примусового виконання. Тобто, в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду. Висновок Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 року за №910/1040/18.

Отже, звертаючись з відповідною заявою, саме позивач повинен обґрунтувати імовірність утруднення або унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Дослідивши заяву Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) про забезпечення позову, господарським судом встановлено, що Заявником не було визначено, в чому полягає у спірних правовідносинах саме істотне ускладнення чи неможливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся, не вказано, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав Позивача, не надано оцінки складності вчинення цих дій, не встановлено, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Також Позивачем жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено жодними доказами наявність фактичних дій, або наміру відповідача - "Карго Лизинг" ООД щодо продажу повітряного судна, яке було предметом Договору №20-06/19 від 20.06.2019р.

Доводи про ризик вчинення таких дій базуються виключно на припущеннях позивача та не мають жодного доказового підтвердження.

Також, у заяві про забезпечення позову Заявник зазначає, що засновники та посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є також співзасновниками "Карго Лизинг" ООД. Зазначені обставини, на думку Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED), вказують на той факт, що Договір №20-06/19 від 20.06.2019р. було укладено між заінтересованими особами, з метою уникнення розрахунку з кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" та виведення із його власності вказаного повітряного судна. До матеріалів заяви про забезпечення позову Заявником надано звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" арбітражної керуючої Колмикової Т.О., з якого вбачається, що остання зверталась до правоохоронних органів стосовно протиправних дій гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підпадають під правову кваліфікацію ст. 219 Кримінального кодексу України (доведення Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ "ЧОРНОМОРСЬКІ АВІАЛІНІЇ" до банкрутства).

Вказані обґрунтування заяви про забезпечення позову фактично є обставинами, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у даній справі. Наведені доводи позивача підлягають дослідженню та оцінці судом під час розгляду справи по суті у зв`язку із чим, не можуть бути прийняті як підстави для забезпечення позову.

Посилання Позивача п. 31 постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2022р. у справі №910/11069/21, у якому зазначено, що "Спір у справі по суті стосується нерухомого майна, яке відчужене за спірним договором купівлі-продажу від 30.03.2020. Верховний Суд вважає, що накладення арешту на майно, яке є предметом спірного договору, по суті спрямоване на збереження цього об`єкта нерухомого майна, яке, за твердженням позивача, відповідач-2 набув незаконно і безпідставно та вчиняє дії щодо подальшого продажу цього майна, у зв`язку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду та заявою про забезпечення цього позову.", господарський суд вважає недоречним та не застосовним у даній справі, з огляду на те, що обставинами справи №910/11069/21 та даної справи різні. У справі №910/11069/21 було встановлено, що нерухоме майно, на яке Позивач просив накласти арешт, було набуте у власність Відповідачем незаконно і безпідставно у той же час, Відповідачем вчинялись дії щодо подальшого продажу цього майна. Як уже зазначено судом вище, з матеріалів заяви про забезпечення доказів у даній справі не вбачається наявності вчинення Відповідачем "Карго Лизинг" ООД дій спрямованих на подальше відчуження літака, або інших заходів, які унеможливлять чи ускладнять ефективність захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача.

Враховуючи викладене та те, що заявником документально не підтверджено існування фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє в задоволенні заяви Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) про забезпечення позову (вх. ГСОО №2-725/22 від 30.08.2022р.).

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) (вх. ГСОО №2-562/23 від 24.04.2023р.) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирала законної сили 26 квітня 2023 р. та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати: Компанії "ДЖЕРЕФІ ЛІМІТЕД" (JEREFY LIMITED) ().

Суддя С.І. Антощук