25.04.2023Справа № 910/810/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре"
до російської федерації
про стягнення 26 553 345,00 грн.
При секретарі судового засідання: Габорак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Драган Тарас Миколайович (поза межами приміщення суду) - представник за ордером серія ВН № 1216599 від 10.01.2023
від відповідача: не з`явилися.
До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Еніре" до російської федерації про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 26 553 345,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 позов задоволено повністю.

14.04.2023 року до канцелярії суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре" надійшла заява про уточнення суми судових витрат та винесення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 призначено розгляд заяви на 25.04.2023.

20.04.2023 на електронну адресу суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2022 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

В судове засідання 25.05.2022 представник відповідача не з`явився, хоча відповідач повідомлений про місце, дату та час засідання відповідно до ч. 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивач підтримав подану заяву.

Відповідно до ч.1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 2 статті 124 ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Тобто, неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом із позовною заявою не є безумовною підставою для відмовити у відшкодуванні судових витрат, а тому враховуючи вищезазначене у суду відсутні підстави для відмови у відшкодування судових витрат (на професійну правничу допомогу).

Згідно з п.9 ч.3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Суд зазначає, що в позовній заяві позивачем зазначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язаною зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо становить 91 036,00 грн. Детальний розрахунок щодо витрат на професійну правничу допомогу на підтвердження їх оплати буде наданий до суду у ході судового провадження.

Відповідно до ч. 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотриманням вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи ТОВ "Еніре" надано:

- договір про надання правової допомоги №01К20220826 від 26.08.2022, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Еніре" (клієнт) та адвокатським об`єднанням «міжнародна юридична колегія» (повірений). Предметом договору є: клієнт доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правову допомогу, а також представляти його інтереси перед фізичними та юридичними особами, в усіх органах, організаціях і установах, в т.ч. у всіх судових установах, з усіх питань, пов`язаних з представництвом інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується виплатити повіреному гонорар за надання юридичних послуг та всі витрати, які буде нести повірений під час надання юридичних послуг клієнту. Під необхідною юридичною допомогою та представництвом необхідно розуміти інформаційно-консультативну допомогу, роз`яснення норм чинного законодавства, а також повне і всебічне представництво прав та законних інтересів клієнта.

Гонорар повіреного: оплата здійснюється за взаємною домовленістю сторін, відповідно до додаткових угод та/або на підставі рахунків повіреного. В додаткових угодах прописуються «доручення клієнта» і вони є частиною цього договору. Сума юридичних послуг разом із витратами, якщо такі є, оплачуються клієнтом одним або кількома платежами на підставі рахунків повіреного.

- додаткова угода №1 від 12.09.2022 до договору про надання правової допомоги 01К20220826 від 26.08.2022, предмет якої є: клієнт доручає, а повірений приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у Господарському суді м. Києва в судовому процесі проти російської федерації щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Відповідно до умов договору про надання правової допомоги та цієї додаткової угоди, повірений надає клієнту наступні послуги: аналіз обставин справи, чинного законодавства та документів, що мають відношення до справи, та судової практики з метою розробки правової позиції для захисту прав клієнта; збір доказів для підтвердження позиції клієнта; підготовка усіх необхідних процесуальних документів; участь у судових засідання; контроль судової справи у суді (комунікація з представниками суду стосовно прийняття, реєстрації документів, часу проведення судових засідань, винесення ухвал, тощо) (п. С додаткової угоди).

Відповідно до п. D додаткової угоди гонорар повіреного: оплата здійснюється за взаємною домовленістю сторін на підставі рахунків повіреного. За послуги перелічені у пункті С цієї додаткової угоди, клієнт сплачує повіреному гонорар у розмірі 91 036,00 гривень протягом 3 банківських днів з дня набрання законної сили рішення суду першої інстанції.

- звіт про надання професійної правничої допомоги у справі №910/810/23, підписаний сторонами з якого вбачається, що адвокатом надано послуги щодо супроводу судової справи 910/810/23 проти російської федерації у Господарському суді м. Києва на яких витрачено 23 години, сума, яка підлягає сплат клієнтом 91 036,00 грн.;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД №004842 від 22.08.2022р. на ім`я гр. Драган Тараса Миколайовича,

- ордер серія ВН № 1216599 від 10.01.2023 на адвоката Драган Тараса Миколайовича.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а у разі наявності заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивачаа були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.11.2018р. по справі №910/23210/17.

Згідно із частинами 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 про те, що "витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)".

З урахуванням наведеного, беручи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за можливе задовольнити витрати на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з російської федерації (останнє відоме місцезнаходження майна на території України: Повітрофлотський проспект, буд. 27, м. Київ, 02000) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Еніре" (73000, Херсонська обл.., місто Херсон, вул. Воронцовська, буд. 2; ) 91 036 (дев`яносто одна тисяча тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання додаткового рішення:02.05.2023 року.

Суддя С.М.Мудрий