ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2023 р. Справа№ 911/1359/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Шатарська Т.Н. адвокат;

від відповідача: Гаврись Я.Б. адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2022 (повний текст складено 23.12.2022)

у справі №911/1359/22 ( Суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення 150 907 381,69 грн,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (далі - відповідач), та, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просило стягнути 150 907 381,69 грн, у тому числі: 114 116 797,48грн основного боргу; нарахованих з 02.03.2022 по 23.08.2022: пені у розмірі 17 933 524,59 грн, 3% річних у розмірі 1 536 354,76грн, втрат від інфляції у розмірі 17 320 704,86 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, посилався на те, що він сплатив суму основного боргу; розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних; нарахування пені заборонено згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №332 від 25.02.2022 на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування; виконання зобов`язань виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, оскільки частина належних відповідачу ТЕС, які мають значну потужність, перебуває в тимчасовій окупації та на лінії зіткнення і під постійними артилерійськими обстрілами.

В процесі розгляду справи позивачем було подано заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16 грудня 2022 року закрито провадження в частині стягнення 114 116 797,48грн основного боргу, а позов задоволено частково.

З Публічного акціонерного товариства "Центренерго" стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" - 17 320 704,86 грн втрат від інфляції, 1 535 148,92 грн 3% річних, а також 282837,81 грн в рахунок часткового відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором.

У частині стягнення 1 205,84 грн 3 % річних, 17 933 524,59 грн пені відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 17 933 524,59грн пені.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зміни до постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, внесені постановою №413 від 26.04.2022, щодо зупинення нарахування і стягнення штрафних санкцій, набрали чинності з 26.04.2022 та не мають зворотної дії у часі, а зобов`язання відповідача щодо оплати передбаченої пені виникло задовго до зазначеного часу, тому, з врахуванням вказаних постанов, з відповідача мало б бути стягнуто 2 793 285,66 грн пені; норми чинного законодавства не мають застережень щодо не нарахування штрафних санкцій за рішенням суб`єкта владних повноважень, а положення постанови №332 є рекомендаціями і не мають обов`язкового характеру.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що позивач та відповідач є учасниками ринку електричної енергії; відповідно до постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 введено ряд обмежень та настанов, зокрема, на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладено відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії; НКРЕКП, як регулятор, має право видавати обов`язкові для виконання учасниками ринку рішення, тому норми постанови №332 підлягають обов`язковому виконанню, що підтверджують правові позиції Верховного Суду (справи №911/782, №912/1941/21); застосування санкцій є правом, а не обов`язком сторони, і договором не встановлено строки, в які відповідач, у випадку порушення грошових зобов`язань, повинний сплатити пеню, тому, оскільки позивач подав позовну заяву з вимогами про сплату пені у серпні 2022 року, на спірні правовідносини поширюються заборони, встановлені вказаною постановою НКРЕКП.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13.12.2021 між ПАТ "Центренерго", як продавцем, та ПрАТ "НЕК "Укренерго", як покупцем, було укладено двосторонній договір №20/21-360-РДД купівлі-продажу електричної енергії, за умовами якого продавець зобов`язується відпустити електричну енергію в Об`єднану Енергосистему України, а покупець - відібрати електричну енергію згідно графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у додатку №1, згідно пп.23 п.3 Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 499.

Договором визначено, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, однак стосуються договірних зобов`язань, сторони зобов`язуються керуватись законодавством України, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (п.1.5 договору).

Як визначено п.1.1 договору, предметом договору є електрична енергія в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому договорі.

Сторонами у договорі узгоджено (п.2.1 договору), що продавець має право односторонньому порядку на зменшення обсягу відпуску/відбору електричної енергії покупцю у разі, якщо собівартість виробництва електричної енергії у продавця є більшою ніж ціна (вартість) електричної енергії, визначеної в договорі, з технічних причин, з інших причин чи обставин. За таких обставин обсяг(и) електричної енергії, який підлягає зменшенню та період(и) зменшення відпуску/відбору визначається(ються) продавцем; про зменшення відпуску відбору електричної енергії в певних обсягах та за певний період(и) продавець має право повідомити покупця не пізніш ніж за тридцять днів до дати такого зменшення відпуску відбору електричної енергії (абз. 2 п.2.1 договору).

У разі отримання продавцем коштів за електричну енергію, відпуск/відбір якої зменшив продавець, останній зобов`язується повернути кошти в межах вартості зменшеного обсягу відпуску відбору електричної енергії протягом п`ятнадцяти банківських днів з дати отримання від покупця вимоги в письмовій формі про повернення коштів в сумі вартості електричної енергії, зменшеної для відпуску/відбору (абз. 4 п.2.1 договору).

Ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу та загальна вартість договору визначаються у додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва (п.3.1 договору).

Період відпуску/відбору електричної енергії становить: з 01 березня 2022 року до 30 квітня 2022 року включно (пункт 3.3 договору).

Як узгоджено сторонами договору, оплата за цим договором вважається належним чином здійсненою після того, як на користь продавця з банківського рахунку покупця в повному обсязі списано грошові кошти, що підлягають сплаті за електричну енергії відповідно до умов договору.

Згідно п.4.2 договору сторона, яка порушила строк (термін) виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором, зобов`язується сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення.

В силу п 5.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

У відповідності до п. 5.2 договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі; доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим компетентним органом (п.5.3 договору).

Пунктом 7.6 договору сторони домовились, що всі повідомлення, які направляються сторонами одна одній відповідно до договору, повинні бути здійснені у письмовій формі, підписані уповноваженими особами сторони і вважатимуться поданими належним чином, якщо вони відправлені рекомендованим або цінним листом з описом вкладення або доставлені особисто за зазначеними адресами сторін або поштовим оператором Новою поштою чи іншим, в тому числі кур`єрською доставкою, але не виключно.

Пунктом 8.1 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток сторін (за наявності) і діє до моменту повного, та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором або укладення сторонами додаткової угоди про припинення (розірвання) цього договору.

У додатку №1 до договору (далі - додаток №1) сторони погодили наступний графік відпуску/відбору електричної енергії у період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2022 року: тип графіку продажу електричної енергії - базове навантаження; обсяг - 219 450 МВт/год; ціна за 1 МВт/год - 2 100,67грн; вартість електроенергії (з акцизним податком та з ПДВ) - 533 190 437,80грн.

У п.2 додатку №1 зазначено, що гарантійний внесок складає 175 560 000грн без ПДВ, ПДВ гарантійного внеску - 35 112 000грн (всього - 210 672 000грн).

На виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачу: 13.12.2021 платіжним дорученням №103 - 342 518 437,80грн; 13.12.2021 платіжним дорученням №104 - 35 112 000грн.

Окрім того, ТОВ "УЕБ" перерахувало відповідачу платіжним дорученням №60282446 від 13.12.2021 - 175 560 000 грн - частину гарантійного внеску, який отримало від позивача у складі платежу, здійсненого платіжним дорученням №47 від 13.12.2021 у сумі 234 448 676 грн.

Отже, всього перераховано відповідачу в рахунок оплати електричної енергії 553 190 437,80грн.

Листом №24/243 від 25.01.2022 відповідач повідомив позивача про зменшення відпуску/відбору електричної енергії, передбаченої договором, на 36 000 МВт/год за період з 01 березня 2022 року по 10 березня 2022 року.

01.02.2022 позивач листом №01/4544 звернувся до відповідача із вимогою повернути протягом 15 банківських днів різницю, у зв`язку із зменшенням обсягу відпуску/відбору електричної енергії за період з 01 березня 2022 року по 10 березня 2022 року в сумі 90 748 944грн. Позивач стверджував, що такий лист 01.02.2022 направлено на електронну адресу продавця, зазначену у договорі, а відповідач під час розгляду даної у відзиві факт отримання такого листа не заперечив.

Листом №24/407 від 07.02.2022 відповідач повідомив позивача про зменшення відпуску/відбору електричної енергії, передбаченої договором, на 36 000 МВт/год за період з 11 березня 2022 року по 20 березня 2022 року.

07.02.2022 листом №01/5952 позивач звернувся з вимогою повернути протягом 15 банківських днів різницю, у зв`язку із зменшенням обсягу відпуску/відбору електричної енергії за період з 11 березня 2022 року по 20 березня 2022 року в сумі 90 748 944грн. Позивач стверджував, що такий лист 08.02.2022 направлено на електронну адресу продавця, зазначену у договорі, а відповідач під час розгляду даної у відзиві факт отримання такого листа не заперечив.

Листом №24/600 від 17.02.2022 відповідач повідомив позивача про зменшення відпуску/відбору електричної енергії, передбаченої договором, на 39 450 МВт/год за період з 21 березня 2022 року по 31 березня 2022 року.

18.02.2022 листом №01/8600 позивач звернувся з вимогою повернути протягом 15 банківських днів різницю, у зв`язку із зменшенням обсягу відпуску/відбору електричної енергії за період з 21 березня 2022 року по 31 березня 2022 року в сумі 90 445 717,80 грн. Позивач стверджував, що такий лист 21.02.2022 направлено на електронну адресу продавця, зазначену у договорі, а відповідач під час розгляду даної у відзиві факт отримання такого листа не заперечив.

Окрім того, вищевказані вимоги про повернення коштів направлені позивачем поштою, однак не вручені відповідачу.

Позивач також вказує, що відповідні листи повторно направлені поштою та вручені відповідачу 17.05.2022, що підтверджується інформацією про вручення поштового відправлення №871.

23.02.2022 відповідачем платіжним дорученням №676 перераховано на рахунок позивачу 54 449 366грн в рахунок повернення коштів, у зв`язку із зменшенням відпуску.

24.02.2022 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, якою зменшили обсяг відпуску/відбору електричної енергії в Об`єднану Енергосистему України в березні 2022 року до 44 580МВт/год на умовах графіку базове навантаження.

У додатку №1 до договору в редакції додаткової угоди №1 від 24.02.2022 сторонами погоджено наступний графік відпуску/відбору електричної енергії на період з 01.03.2022 по 30.04.2022, а саме: 01.03.2022 по 31.03.2022: обсяг - 44 580МВт/год; вартість електроенергії (з акцизним податком та без ПДВ) - 93 647868,60 грн; 01.04.2022 по 30.04.2022: обсяг - 108 000МВт/год; вартість електроенергії (з акцизним податком та без ПДВ) - 226 872 360грн.

Загалом погоджено відпуск/відібрання електричної енергії у відповідному періоду на суму 384 624 274,32грн з ПДВ.

З актів купівлі-продажу електричної енергії за березень 2022 року та квітень 2022 року вбачається, що загалом відпущено позивачу електричну енергії на загальну суму 384 624 274,32грн (112 377 442,32 грн +272 246 832 грн).

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідач не повернув грошові кошти у розмірі 114 116 797,48 грн, які підлягають поверненню йому відповідачем за фактом зменшенням відпуску/відібрання електричної енергії у березні 2022 року (553 190 437,80 грн сплачено - 54 449 366 грн повернуто - 384 624 274,32 грн поставлено електроенергії), у зв`язку з чим заявив до стягнення з відповідача 114 116 797,48грн основного боргу, а також нарахованих з 02.03.2022 по 23.08.2022: пені у розмірі 17 933 524,59 грн, 3% річних у розмірі 1 536 354,76грн, втрат від інфляції у розмірі 17 320 704,86 грн.

Під час розгляду справи, 24.08.2022 відповідачем перераховано позивачу платіжним дорученням №1965 від 24.08.2022 в рахунок повернення коштів у зв`язку із зменшенням обсягу відпуску/відбору 114 116 797,48грн.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що провадження в частині стягнення 114 116 797,48 грн основного боргу підлягає закриттю за відсутності предмету спору, позов підлягає частковому задоволенню в частині вимог про стягнення 17 320 704,86 грн втрат від інфляції та 1 535 148,92 грн 3% річних, а в частині вимог про стягнення 1 205,84 грн 3% річних та 17 933 524,59 грн пені позов не підлягає задоволенню.

Позивач у апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції виключно в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 17 933 524,59 грн пені.

Частинами 1, 2 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним господарським судом не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а також не встановлено неправильного застосування норм матеріального права в частині задоволених позовних вимог про стягнення 17 320 704,86 грн втрат від інфляції, 1 535 148,92 грн 3% річних та в частині відмови у позові про стягнення 1 205,84 грн 3 % річних.

Щодо позовних вимог про стягнення 17 933 524,59 грн пені, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач порушив зобов`язання за договором в частині своєчасного повернення позивачу грошових коштів в сумі 114 116 797,48 грн.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій згідно ч.2 ст. 217 ГК України, є штрафні санкції.

Як визначено ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Укладеним сторонами договором передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені.

У зв`язку із порушенням строків повернення коштів позивачем у серпні 2022 року нараховані та заявлені до стягнення 17 933 524,59 грн пені.

Однак, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування.

Так, пунктом 5 вказаної постанови (доповненим згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Підпунктом 16 пункту 1 постанови №332 (доповненим згідно постанови №413 від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку.

При цьому, повноваження НКРЕКП визначені Законом України "Про Національну комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", п.1 ч.2 ст.17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Як визначено п.1 ч.1 ст.2 Закону, регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону, регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Постанова НКРЕКП №413 від 26.04.2022, якою доповнено постанову №332 підпунктом 16 пункту 1, набрала чинності з дня її прийняття, проте, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, отже, норми вказаної постанови, з урахуванням формулювання пункту про розповсюдження його дії на увесь період воєнного стану, поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін.

Також, як вірно зазначив суд першої інстанції, вказаною постановою регулятор надав настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених відповідними договорами, для всіх учасників ринку електричної енергії, у т.ч. у випадку застосування таких штрафних санкцій не лише оператором системи передачі, яким є позивач, але й у випадку застосування до такої особи відповідальності у вигляді штрафних санкцій іншим учасником ринку за іншими договорами, чим досягається баланс інтересів всіх учасників ринку у період оголошення воєнного стану для запобігання негативним наслідкам у відповідній сфері.

Посилання позивача на те, що п.16 ч.1 відповідної постанови у відповідній редакції діє лише з моменту набрання чинності постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки відповідний пункт, з огляду на його зміст, розповсюджує свою дію на спірні правовідносини, а також враховуючи, що вимоги щодо стягнення нарахованої пені заявлені у серпні 2022 року.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційним господарським судом враховані правові позиції Верховного Суду, які викладені в постановах від 19.09.2022 у справі №912/1941/21, від 25.01.2022 у справі №911/782/21, в яких зазначено, зокрема, що положення постанови НКРЕКП є спеціальними щодо правового регулювання спірних правовідносин та підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до статті 6 Закону України "про ринок електричної енергії".

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача пені, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові в частині стягнення пені у розмірі 17 933 524,59 грн.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив всі наявні у справі докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Київської області законне та обґрунтовані, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційних скарг, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 16 грудня 2022 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.05.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук