РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.05.2023Справа № 910/1673/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг», м. Миколаїв

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Одеська залізниця», м. Одеса

про стягнення 5 816 578,74 грн,

Представники сторін:

від позивача: Петровський Д.О.;

від відповідача: Гамарц О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг» (далі - ТзОВ «Магістраль-Юг»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»/відповідач) про стягнення 5 816 578,74 грн, у тому числі: 4 097 803,00 грн - основного боргу, 711 782,76 грн - пені, 101 378,52 грн - 3% річних та 905 614,46 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу (послуги з ремонту дизеля 12VFE із заміною розподільчого валу та турбокомпресора) №ОД/НРП-21-727НЮ від 09.11.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.02.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 13.03.2023.

07.03.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду із використанням власних технічних засобів.

10.03.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому АТ «Укрзалізниця» заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що товариством повністю погашено основну заборгованість за договором про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу (послуги з ремонту дизеля 12VFE із заміною розподільчого валу та турбокомпресора) №ОД/НРП-21-727НЮ від 09.11.2021. При цьому, відповідач вказує на невірний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат і зазначає на безпідставне нарахування пені, оскільки умовами договору не передбачено відповідальність за порушення строків оплати у вигляді пені.

13.03.2023 суд відклав підготовче засідання на 03.04.2023.

30.03.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій ТзОВ «Магістраль-Юг» просить суд стягнути з АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» 741 653,22 грн - інфляційних втрат, 3 429,59 грн - відсотків річних за несвоєчасне погашення грошових зобов`язань та 710 660,08 грн - пені.

30.03.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання 03.04.2023 за відсутності представника ТзОВ «Магістраль-Юг».

03.04.2023 у підготовчому засіданні суд прийняв до розгляду заяву ТзОВ «Магістраль-Юг» про зменшення розміру позовних вимог, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 01.05.2023.

17.04.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 01.05.2023 в режимі відеоконференції поза межами суду із використанням власних технічних засобів.

01.05.2023 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

Зокрема, представник ТзОВ «Магістраль-Юг» позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення їх розміру підтримав у повному обсязі, представник АТ «Українська залізниця» проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг» (далі - виконавець) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» (далі - замовник) укладено договір про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу (послуги з ремонту дизеля 12 VFE з заміною розподільчого валу та турбокомпресора), який укладено за результатами процедури закупівлі в електронній системі закупівель ProZorro - UA-2021-08-19-009377-а, № 13374829.

Відповідно до п. 1.2. договору виконавець за завданням замовника зобов`язується особисто надати послуги з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу, а саме: Послуги з ремонту дизеля 12 VFE з заміною розподільчого валу та турбокомпресора в обсягах, що визначені у додатку №1 до цього договору, а замовник зобов`язується прийняти зазначені послуги з ремонту у порядку, обумовленому цим договором та «Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу», яке затверджене наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002, і здійснити оплату за належним чином надані послуги з ремонту на підставі та на умовах цього договору.

Послуги, які є предметом цього договору, згідно національного класифікатора України «Єдиного закупівельного словника» відноситься до коду ДК 021:2015, а саме: 50220000-3 - «Послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги».

У відповідності до п. 4.2. договору ціна ремонту лінійного обладнання МВРС визначається узгодженим сторонами «Переліком договірних цін на виконання ремонту лінійного обладнання МВРС», згідно додатку №3 до цього договору. До переліку додаються планові калькуляції з розшифруванням по статтям витрат.

Згідно п. 4.5. договору термін сплати за надані послуги з ремонту настає на 45 банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по наданню послуг, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених чинним законодавством порядку та строки.

В п. 4.6. договору встановлено, що днем надання послуг з ремонту, вважається день підписання, тобто погодження сторонами, акту (-ів) здачі-приймання наданих послуг з ремонту лінійного обладнання МВРС. Разом з цим, виконавець повинен надати замовнику рахунок на оплату, остаточну дефектну відомість, калькуляцію (-ї) фактично виконаного ремонту обладнання МВРС.

Сума договору складає 4 097 803,00 грн з ПДВ, в тому числі сума договору без ПДВ 3 414 835,83 грн, ПДВ - 682 967,17 грн (п. 4.7. договору).

Пунктом 7.7. договору передбачено, що відповідно до 2 ст. 625 ЦК України, сторони домовились, що розмір відповідальності замовника за прострочення зобов`язання за цим договором становить 0,1% річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим договором.

Договір набирає чинності з моменту його укладення, тобто з дня його підписання сторонами, і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 9.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2021 за актом прийому-передачі відповідач передав, а позивач прийняв двигун 12 VFE № 27543 у кількості 1 шт.

26.11.2021 сторонами підписано акт приймання та попереднього зовнішнього огляду вузлів та агрегатів, за яким проведено огляд двигуна 12 VFE № 27543 та встановлено, що недоліків не виявлено, обладнання прийнято в ремонт.

14.12.2021 сторонами підписана остаточна дефектна відомість.

Крім того, 14.12.2021 сторонами підписано акт контролю повноти виконання обсягів послуг відповідно договору № ОД/НРП-21-727 НЮ від 09.11.2021, яким сторони підтвердили обсяги надання послуг з ремонту двигуна 12 VFE № 27543, згідно остаточної дефектної відомості від 14.12.2021, та відповідність вимогам «Правил капітальних ремонтів КР-1, КР-2 дизель-поїздів Д1», ЦТ-0118.

20.12.2021 позивачем складено протокол стендових випробувань дизеля 12 VFE № 27543 після проведення капітального ремонту в м. Миколаїв, а 24.12.2021 складено протокол випробувань дизеля 12 VFE № 27543.

31.12.2021 позивач повернув, а відповідач прийняв з ремонту дизель 12 VFE № 27543, що підтверджується актом прийому-передачі з ремонту та товарно-транспортною накладною №0001/31/12.

12.01.2022 позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 124 від 31.12.2021.

Отже, у відповідності до умов п. 4.5. договору, відповідач зобов`язаний був розрахуватися за надані послуги до 16.03.2022 включно.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» за надані послуги розрахувалося з порушенням встановленого строку, що підтверджується платіжними дорученнями: №294222 від 30.11.2022 на суму 512 225,00 грн, №327697 від 15.12.2022 на суму 1 024 450,75 грн, №19829 від 18.01.2023 на суму 1 024 450,00 грн, №76629 від 13.02.2023 на суму 1 024 450,75 грн, №110455 від 28.02.2023 на суму 293 111,48 грн, №138747 від 09.03.2023 на суму 219 115,02 грн.

Отже, у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати за надані послуги за договором про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу (послуги з ремонту дизеля 12 VFE з заміною розподільчого валу та турбокомпресора) від 09.11.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача пені в сумі 710 660,08 грн, 0,1% річних у розмірі 3 429,59 грн та інфляційних втрат в сумі 741 653,22 грн, нарахованих за період з 17.03.2022 по 09.03.2023.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з ремонту лінійного обладнання моторвагонного рухомого складу (послуги з ремонту дизеля 12 VFE з заміною розподільчого валу та турбокомпресора) від 09.11.2021ЮЮ, відповідно до якого позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 4 097 803,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно п. 4.5. договору термін сплати за надані послуги з ремонту настає на 45 банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по наданню послуг, які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених чинним законодавством порядку та строки.

Судом встановлено, що 12.01.2022 позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 124 від 31.12.2021, таким чином, кінцевий строк оплати за надані послуги припадав на 16.03.2022.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за надані послуги розрахувався, проте з порушенням строку, встановленого п. 4.5. договору, що підтверджується платіжними дорученнями: №294222 від 30.11.2022 на суму 512 225,00 грн, №327697 від 15.12.2022 на суму 1 024 450,75 грн, №19829 від 18.01.2023 на суму 1 024 450,00 грн, №76629 від 13.02.2023 на суму 1 024 450,75 грн, №110455 від 28.02.2023 на суму 293 111,48 грн, №138747 від 09.03.2023 на суму 219 115,02 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, судом встановлено, що відповідач оплату за надані послуги здійснив із порушенням строку, встановленого договором.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частини 2 статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу частини 1 статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Отже, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не передбачили в умовах договору відповідальність за порушення виконання зобов`язань у вигляді нарахування пені.

При цьому, суд зазначає, що саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушено принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі №908/1501/18.

За таких обставин, суд погоджується із доводами відповідача про необґрунтоване нарахування позивачем пені у розмірі 710 660,08 грн, що має наслідком відмову у задоволенні цієї вимоги.

Разом із тим, згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, пунктом 7.7. договору передбачено, що відповідно до 2 ст. 625 ЦК України сторони домовились, що розмір відповідальності замовника за прострочення зобов`язання за цим договором становить 0,1% річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим договором.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок 0,1% річних та інфляційних втрат, і встановив, що в останньому позивачем допущено арифметичну помилку, разом із тим, розмір інфляційних втрат не перевищує розміру, обчисленого судом, що має наслідком задоволення цих вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг» задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» (65012, місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, будинок 19; ідентифікаційний код 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Юг» (54025, Миколаївська область, місто Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, будинок 87-В, квартира 29; ідентифікаційний код 31096185) 3 429 (три тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн 59 коп. - 0,1% річних, 741 653 (сімсот сорок одну тисячу шістсот п`ятдесят три) грн 22 коп. - інфляційних втрат та 11 176 (одинадцять тисяч сто сімдесят шість) грн 25 коп. - судового збору.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 02.05.2023.

Суддя В.В. Бондарчук