ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2765/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.5-Б, код ЄДРПОУ - 41090620, електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 4-А, код ЄДРПОУ - 25414493)

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Богомолова В.С.

Представники сторін:

Від позивача: Попова О.А. - на підставі ордера серії ВН № 1208671 від 30.11.2022р.;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ФАЙНЕНС КОМПАНІ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ВАДІТА» про зобов`язання голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) ТОВ «ВАДІТА» Шелудченка Д.М. визнати та включити грошові вимоги ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» на суму 113 790 248 грн 69 коп. до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою суду від 24.10.2022р. позовну заяву ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» залишено без руху.

07 листопада 2022р. до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.11.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.12.2022р.

Ухвалою суду від 01.12.2022р. відкладено підготовче засідання на 13.12.2022р. Ухвалою суду від 13.12.2022р. відкладено підготовче засідання на 16.01.2023р. Ухвалою суду від 16.01.2023р. відкладено підготовче засідання на 07.02.2023р. Ухвалою суду від 07.02.2023р. відкладено підготовче засідання на 28.02.2023р.

21 лютого 2022р. до суду надійшла заява позивача про зміну предмету спору, відповідно до якої ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» просить зобов`язати ТОВ «ВАДІТА» в особі голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) визнати та включити грошові вимоги ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» на суму 113 790 248 грн 69 коп. до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «ВАДІТА».

Ухвалою суду від 28.02.2023р. відкладено підготовче засідання на 23.03.2023р. Ухвалою суду від 23.03.2023р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.04.2023р.

Позивач - ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ», підтримує позовні вимоги в редакції заяви про зміну предмету позову в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач - ТОВ «ВАДІТА», не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Ухвали суду у справі №916/2765/22, направлені на юридичну адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду неврученими з приміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

В ухвалі від 16.01.2023р. у справі №916/3670/21 Верховний Суд зазначив, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Між тим, 28.02.2023р. до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач є повідомленим про розгляд даної справи Господарським судом Одеської області.

На підставі зазначеного, справа розглядається в порядку ч.9 ст.165 ГПК України.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи введення в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та продовження строку його дії, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач у справі зазначає, що 18.08.2006 р. між Закритим акціонерним товариством (далі - ЗАТ) «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «СВЕДБАНК ІНВЕСТ», а правонаступником останнього є ПАТ «ОМЕГА БАНК») (Банк) та ТОВ «ВАДІТА» (Позичальник) був укладений Кредитний договір №504, за яким Банк надав Позичальнику кредит у доларах США. на умовах, що передбачені Договором, а Позичальник зобов`язався одержати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до Договору), сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені Договором.

Згідно п.1.2. Кредитного договору загальний ліміт заборгованості: 1 000 000 доларів США.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору, строк дії кредитної лінії: з 18.08.2006 р. по 17.08.2011р. включно.

Процентна ставка за користування коштами кредиту з дати підписання Договору до 31.10.2006р. включно 15.37% річних (пп. 1.4.1. Кредитного договору). З 01.11.2006р. по дату закінчення дії Договору - 15% річних (пп. 1.4.2. Кредитного договору).

Цільове призначення кредиту: рефінансування заборгованості, що виникла при придбанні будівель військового містечка № НОМЕР_1 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1: ремонт та модернізація приміщень деревообробного комплексу, придбання обладнання та поповнення обігових коштів, (п. 1.5. Кредитного договору)

До Кредитного договору №504 від 18.08.2006р. вносились зміни та доповнення Додатковим договором №1 від 20.09.2006р., Додатковим договором №2 від 18.10.2006р., Додатковим договором №3 від 29.07.2008р., Додатковим договором №4 від 30.09.2008р., Додатковим договором №5 від 18.11.2008р., Додатковим договором №6 від 22.12.2008р., Додатковим договором №7 від 05.01.2009р., Додатковим договором №8 від 27.02.2009р.

Позивач зазначає, що на забезпечення виконання умов Кредитного договору №504 між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» (Іпотекодержатель) та ТОВ «ВАДІТА» (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір від 18.08.2006р., реєстровий №1062, відповідно до якого Іпотекодавець як Боржник передає, а Іпотекодержатель приймає у іпотеку (забезпечення виконання зобов`язань нерухомим майном) предмет іпотеки, а саме: будівлі військового містечка № НОМЕР_1 , що розташовані за адресою: Україна, АДРЕСА_1, загальною площею 5 972, 8 кв.м., основною площею 5 467, 2 кв.м., в забезпечення зобов`язань позичальника, що випливають із Кредитного договору №504 від 18.08.2006 р., який укладено між ЗАТ «ТАС-ІНВЕСТБАНК» та ТОВ «ВАДІТА», та згідно з яким Іпотекодержатель надає Іпотекодавцю право користуватися кредитом у розмірі 1 000 000 доларів США, під проценти, на строк по 17.08.2011р. включно.

До Іпотечного договору від 18.08.2006р. (реєстровий № 1062) вносились зміни та доповнення Угодою про внесення змін від 20.09.2006р., Угодою про внесення змін від 18.10.2006р., Договором про внесення змін від 30.07.2008р.

Крім того, на забезпечення виконання умов Кредитного договору №504 між Банком і ТОВ «ВАДІТА» було укладено: 1) договір застави рухомого майна від 20.09.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. за реєстр. №1142, до якого вносились зміни угодою про внесення змін від 18.10.2006р. та договором про внесення змін від 30.07.2008р.; 2) договір застави майнових прав від 29.07.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк О. Б. за реєстр. №1873; 3) договір застави рухомого майна від 18.10.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. за реєстр. №1267, до якого вносились зміни договором про внесення змін від 30.07.2008р.

Позивач також вказує, що додатково на забезпечення виконання умов Кредитного договору №504: 1) між Банком і ОСОБА_1 (майновий поручитель) укладено договір застави рухомого майна від 20.09.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г. О. за реєстр. № 1146, до якого вносились зміни угодою про внесення змін від 18.10.2006р. та договором про внесення змін від 30.07.2008р.; 2) між Банком і ОСОБА_2 (майновий поручитель) укладено договір застави від 29.07.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк О. Б. за реєстр. № 1872; 3) між Банком і ОСОБА_10 (майновий поручитель) укладено договір застави від 29.07.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. за реєстр. № 1870; 4) між Банком і ОСОБА_3 (майновий поручитель) укладено договір застави рухомого майна від 20.09.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. за реєстр. № 1147, до якого вносились зміни угодою про внесення змін від 18.10.2006р. та договором про внесення змін від 30.07.2008р.; 5) між Банком і ОСОБА_2 (майновий поручитель) укладено договір застави рухомого майна від 20.09.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. за реєстр. №1145, до якого вносились зміни угодою про внесення змін від 18.10.2006р. та договором про внесення змін від 30.07.2008р.; 6) між Банком і ОСОБА_5 (поручитель) укладено договір поруки № 504/П-1 від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором №1 про внесення змін від 20.09.2006р., Договором №2 про внесення змін від 18.10.2006р., Договором № 3 про внесення змін від 29.07.2008р.; 7) між Банком і ОСОБА_2 (поручитель) укладено договір поруки №504/ІІ-2 від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором № 1 про внесення змін від 20.09.2006р., Договором №2 про внесення змін від 18.10.2006р., Договором № 3 про внесення змін від 29.07.2008р.; 8) між Банком і ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №504/П-З від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором № 1 про внесення змін від Договором №2 про внесення змін від 18.10.2006р.; Договором №3 про внесення змін від 29.07.2008р.; 9) між Банком і ОСОБА_6 (поручитель) укладено договір поруки №504/11-4 від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором № 1 про внесення змін від 20.09.2006р., Договором №2 про внесення змін від 18.10.2006р., Договором №3 про внесення змін від 29.07.2008р.; 10) між Банком і ОСОБА_7 (поручитель) укладено договір поруки № 504/П-5 від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором № 1 про внесення змін від 20.09.2006р., Договором № 2 про внесення змін від 18.10.2006р., Договором № 3 про внесення змін від 29.07.2008р.; 11) між Банком і ОСОБА_3 (поручитель) укладено договір поруки № 504/П-6 від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором № 1 про внесення змін від 20.09.2006р, Договором № 2 про внесення змін від 18.10.2006р., Договором № 3 про внесення змін від 29.07.2008р.; 12) між Банком і ОСОБА_4 (поручитель) укладено договір поруки № 504/П-7 від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором № 1 про внесення змін від 20.09.2006р., Договором № 2 про внесення змін від 18.10.2006р., Договором № 3 про внесення змін від 29.07.2008р.; 13) між Банком і ОСОБА_9 (поручитель) укладено договір поруки №504/П-8 від 18.08.2006р., до якого вносились зміни Договором № 1 про внесення змін від 20.09.2006р., Договором № 2 про внесення змін від 18.10.2006р., Договором № 3 про внесення змін від 29.07.2008р.

Позивач стверджує, що у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «ВАДІТА» зобов`язань за Кредитним договором №504 Банк звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2011р. у справі №2-2962/11, що набрало законної сили, позов ПАТ «СВЕДБАНК» задоволено та стягнено солідарно з ТОВ «ВАДІТА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . ОСОБА_9 на користь ПАТ «СВЕДБАНК» заборгованість за Кредитним договором №504 від 18.08.2006р. у розмірі 20 060 203 грн 78 коп., сплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 1 820 грн, а всього стягнуто 20 062 023 грн 78 коп.

Також вказаним судовим рішенням звернуто стягнення на належне ТОВ «ВАДІТА» майно: предмет іпотеки - будівлі військового містечка № НОМЕР_1 , що розташовані у АДРЕСА_1 , загальною площею 5 972.8 кв.м., основною площею 5 467.2 кв.м.; предмет застави - обладнання у кількості тридцяти чотирьох одиниць згідно переліку.

В подальшому, у зв`язку із ліквідацією ПАТ «ОМЕГА БАНК», Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №82 від 17.01.2019р. про затвердження умов продажу активів ПАТ «ОМЕГА БАНК» та АТ «ДЕЛЬТА БАНК».

18 лютого 2019р. відбувся аукціон, за результатами проведення якого сформовано протокол електронного аукціону UА-ЕА-2019-02-12-000004-b, переможцем аукціону було визнано ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ».

07 березня 2019р. між ПАТ «ОМЕГА БАНК» (Банк) та ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» (Новий кредитор) укладено Договір №1 про відступлення прав вимоги, у відповідності до п.1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи, права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору №1 про відступлення права вимоги від 07.03.2019р. передбачене відступлення Банком на користь Нового кредитора права вимоги за Кредитним договором №504 від 18.08.2006р. (пункт 8 Додатку № 1) та всіма вищенаведеними договорами, що укладені на забезпечення виконання Кредитного договору №504 від 18.08.2006р. (п. 11 Додатку № 2).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 29.04.2020р. у справі №2-2962/11 замінено стягувана по справі №2-2962/11 з Публічного акціонерного товариства «СВЕДБАНК», яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК» на його правонаступника - ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ».

На підставі зазначеного позивач дійшов висновку, що ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» перейшло право вимоги до ТОВ «ВАДІТА» за Кредитним договором в сумі 113 790 248 грн 69 коп., з яких заборгованість по кредиту 52 962 284 грн, заборгованість по відсоткам 60 809 756 грн 20 коп., комісія 18 208 грн 49 коп.

У зв`язку з тим, що позивачу стало відомо про припинення ТОВ «ВАДІТА» шляхом ліквідації за рішенням засновників, ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» 19.08.2022р. звернулося до Голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) ТОВ «ВАДІТА» Шелудченка Д.М. з вимогою кредитора від 18.08.2022р., в якій просило: визнати ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» кредитором ТОВ «ВАДІТА» на суму 113 790 248 грн 69 коп.; включити кредиторські вимоги ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» на суму 113 790 248 грн 69 коп. до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «ВАДІТА».

Проте, станом на дату подання до суду даного позову ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» не отримало рішення щодо розгляду вказаної вимоги кредитора, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Одеської з даним позовом.

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на ст.ст. 105, 112, 512, 514, 1048, 1050, 1054, Цивільного кодексу України.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є … 9) обов`язковість судового рішення.

Згідно з вимогами ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини»).

Згідно із ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Обставини, встановлені рішенням в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2011р. у справі №2-2962/11 позов ПАТ «СВЕДБАНК» задоволено частково, стягнуто солідарно з ТОВ «ВАДІТА», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_7 . ОСОБА_9 на користь ПАТ «СВЕДБАНК» заборгованість за Кредитним договором №504 від 18.08.2006р. у розмірі 20 060 203 грн 78 коп., сплачені при подачі позову судові витрати у розмірі 1 820 грн, а всього стягнуто - 20 062 023 грн 78 коп.; звернуто стягнення на належне ТОВ «ВАДІТА» майно: на предмет іпотеки - будівлі військового містечка № НОМЕР_1 , що розташовані у АДРЕСА_1 , загальною площею 5 972,8 кв. м., основною площею 5 467,2 кв. м.; на предмет застави - обладнання у кількості тридцять чотири одиниці, а саме: автонавантажувач 5НІКО РВ 15, верстат буровий - УРБ -ЗАМ, котел КВм(а)-0, 82-01 опалювальний, водонагрівальний з мех.. подачею сипучого палива, котел КВм(а)-0, 82-03 опалювальний, водонагрівальний з руч.. подачею твердого палива, дві одиниці, котел КВм(а)-0, 82-01 водонагрівальний з мех. подачею палива, для утилізації відходів деревини, піч опалювальна Т04 з комплектуючими (труба н/оц. Ф1 50/220мм, трійник н/оц. Ф150/220мм ревізія н/оц. Ф1 50/220мм Грибок нАоцФ 150/220мм) сім одиниць, опалювальний пристрій VOLKANO VR 2 р з комплектуючими, 16 одиниць, відкатні ворота (6020*2240), секційні ворота (2950*2500), секційні ворота (3160*3300), станція хімічної очистки, установка бурова УРБ-ЗАМ, заставне майно знаходиться за адресою в АДРЕСА_1; - на предмет застави - обладнання у кількості двадцять чотири одиниці, а саме: автонавантажувач «Балканар`марки ДВ-1792 груз. Зт. (б/у), захисні жалюзі типу «Роллет», компресор С-415МІ, кондиціонер LG G07, сім шт.., кондиціонер LG G12LН, кондиціонер LG S18LНР, два шт.., монітор Samsung ТFТ 930ВF silver 19, насос артезіанський ЄЦВ6-10-140, насос артезіанський ЄЦВ6-6,3-125, ПО Базовий модуль управління СКД ліцензія до 300 шт., сервер СКУД (intel Celeron D 331 MHz DIMM (D101GGCL)), електронавантажувач САТ ЕР13Т5500 сер. № 2 NM-01341, рік 1997 (з-з 05/02), електрощит управління насосом ЕРГО ЭК 36,6/100, сейф спеціальний, електронагрівач ЭВН Nova Тес А-100, заставне майно знаходиться за адресою в АДРЕСА_1; - на предмет застави (майнові права) - обладнання у кількості п`ятнадцять одиниць, право вимоги якого належить ТОВ «Вадіта» за договором № 427-LD/PC від 27.02.2008р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЮРО-М», а саме: верстат деревообробний Superset XL, два шт.., верстат деревообробний Т 2010, верстат деревообробний Arrоw НS 12, прес SР/L 120/15, верстат деревообробний Suрег Сlаss, верстат деревообробний Оікоs, витяжна система МV 260, компресор КS 59, комплект інструмента Stагk, рольганги, заточний верcтат АSР-631 F, прес LS/ЕСО 35/13, верстат деревообробний 1 203, верстат деревообробний Sаndуа 5.

З інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що вказане заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2011р. у справі №2-2962/11 не оскаржувалося в апеляційному порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 29.04.2020р. у справі №2-2962/11 замінено стягувана по справі №2-2962/11 з Публічного акціонерного товариства «СВЕДБАНК», яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «ОМЕГА БАНК» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАЙНЕНС КОМПАНІ».

Так, Приморським районним судом міста Одеси було встановлено, що 07.03.2019р. між Публічним акціонерним товариством «ОМЕГА БАНК» (Банк) та ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» (Новий кредитор) було укладено Договір №1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 504 від 18.08.2006р., у відповідності до п.1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи, права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатках №1 №2 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Права вимоги означають всі права вимоги (які існують, так і майбутні, як наявні так і умовні) Банку в якості кредитора до Боржників (як позичальників, так і майнових і фінансових поручителів) за Кредитними договорами, а також всі права вимоги Банку до осіб, які надали забезпечення (згідно реєстру у Додатках №1 та №2 до цього Договору), за всіма договорами забезпечення включаючи будь-які права та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Банку щодо виконання Позичальниками та особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов`язків за Кредитним договором та Договорами забезпечення згідно реєстру у Додатках №1 та №2 до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору №1 про відступлення права вимоги від 07.03.2019р. передбачене відступлення Банком на користь Нового кредитора права вимоги за Кредитним договором №504 від 18.08.2006р. (пункт 8 Додатку № 1) на суму 113 790 248 грн 69 коп., з яких 52 962 284 грн залишок заборгованості по кредиту, 60 809 756 грн 20 коп. залишок заборгованості за відсотками, 18 208 грн 49 коп. залишок заборгованості по комісії та всіма договорами, що укладені на забезпечення виконання Кредитного договору №504 від 18.08.2006р. (п. 11 Додатку № 2).

Відповідно до п. 4 Договору № 1, сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 4 664 433 грн 01 коп.

До моменту укладення Договору № 1 Новий кредитор сплатив Банку повну ціну продажу за його активи у лоті у розмірі 4 795 793 грн 97 коп., в яку включена ціна відступлення, що підтверджується платіжним дорученням.

На підставі зазначеного Приморський районний суд міста Одеси дійшов висновку, що ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» набуло права вимоги за Кредитним договором № 504 від 18.08.2006р.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч. 1). Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи (ч. 3). До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (ч. 4). Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5). Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора (ч. 6).

У відповідності до ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в т.ч. у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Частиною 8 ст. 111 Цивільного кодексу України унормовано, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Згідно із ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 112 Цивільного кодексу України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Факт наявності у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про перебування ТОВ «ВАДІТА» з 26.10.2021р. в стані припинення шляхом ліквідації за рішенням засновників (учасників) товариства підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом.

Згідно із інформацією наявною у зазначеному вище Витязі з ЄДР, головою комісії з припинення ТОВ «ВАДІТА» є ОСОБА_3 Кінцевий строк для заявлення кредиторами своїх вимог 27.12.2021р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив вимогу кредитора на юридичну адресу відповідача та на адресу ліквідатора 19.08.2022р., тобто поза меж встановленого законом та комісією з припинення (ліквідації) строку на пред`явлення вимог.

Як вбачається з наданої до позову інформації з сервісу відстеження поштових відправлень, вимога кредитора була вручена ліквідатору 07.09.2022р.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази визнання відповідачем кредиторських вимог на суму 113 790 248 грн 69 коп. або докази повної чи часткової відмови у визнанні таких вимог.

На підставі зазначеного, враховуючи те, що ТОВ «ВАДІТА» не ліквідовано, повноваження голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 не припинено, кредиторські вимоги не розглянуті ліквідаційною комісією, відповідач не спростував доводів позивача у цій справі, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено місячного строку на звернення до суду із даним позовом про зобов`язання включити його кредиторські вимоги до ліквідаційного балансу ТОВ «ВАДІТА» в сумі 113 790 248 грн 69 коп.

У постановах Верховного Суду від 20.01.2020р. у справі №922/416/19, від 03.05.2018р. у справі №924/478/16 зазначено, що належним способом захисту прав кредитора є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника визнаних ним вимог.

На підставі всього вище викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ТОВ «ФАЙНЕНС КОМПАНІ», у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.4 зазначеної статті Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

19 жовтня 2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019р. №132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким були внесені зміни до ГПК України, зокрема змінено назву статті 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів», викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в порядку ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» в особі голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) про визнання та включення грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» на суму 113 790 248 грн 69 коп. до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» - задовольнити повністю .

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.5-Б, код ЄДРПОУ - 41090620, електронна адреса: ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 4-А, код ЄДРПОУ - 25414493) у розмірі 113 790 248 грн 69 коп.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 4-А, код ЄДРПОУ - 25414493) в особі голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) включити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.5-Б, код ЄДРПОУ - 41090620, електронна адреса: ) у розмірі 113 790 248 грн 69 коп. до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 4-А, код ЄДРПОУ - 25414493).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАДІТА» (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 4-А, код ЄДРПОУ - 25414493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНЕНС КОМПАНІ» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.5-Б, код ЄДРПОУ - 41090620, електронна адреса: ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4962 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 28 квітня 2023 р.

Суддя Н.В. Рога