ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.04.2023 Справа № 914/1307/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва

розглянув заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , м. Ірпінь, Київська область,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еластик Вал», с. Солонка, Львівська область, заборгованості в сумі 154 493,51 грн (109 601,70 грн вартості послуг перевезення, 33 931,64 грн пені, 10 960,17 грн штрафу) на підставі договору транспортного експедирування.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Також суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, як вбачається із поданої заяви, заборгованість, заявлена до стягнення, виникла внаслідок порушення, на переконання заявника, боржником як замовником послуг перевезення вантажу зобов`язань щодо оплати здійсненого заявником перевезення.

На підтвердження заявлених вимог подано договір № 14.01-22 транспортного експедирування від 14.01.2022, відповідно до п. 3.2 якого плату за надані транспортно-експедиторські послуги, якщо замовленням не буде узгоджено інший порядок розрахунків, замовник здійснює на підставі виставленого експедитором рахунку протягом семи днів від дати виставлення. Заявником подано заявку на перевезення від 22.07.2022, відповідно до якої іншого порядку розрахунків не визначено, погоджено лише вартість послуг 3 000 євро по курсу Національного Банку України на день розмитнення на розрахунковий рахунок на користь виконавця. До заяви долучено CMR25.07.2022, відповідно до якої відправником є JHB Haulage LTD тоді як вантажовідправником відповідно до заявки на перевезення вантажу є Berwin Rubber Company LTD. Разом з тим, сторонами підписано акт прийому передачі від 05.09.2022 про те, що вантаж з сировиною від вантажовідправника Berwin Rubber Company LTD, завантажений у м. Дакінфілд, був доставлений за адресою розвантаження 05.09.2022.

Проте, рахунку на оплату та його виставлення замовнику заявником не вчинено, відповідно визначити прострочення замовника по відповідному перевезенню відповідно до приписів п. 3.2 договору у суду немає можливості. За відсутності документів, передбачених договором, з якими пов`язаний строк оплати суд не має підстав стверджувати, що право заявника на отримання плати порушене боржником на час звернення із заявою про видачу судового наказу. Крім цього, викликають сумнів невідповідність вантажовідправника, зазначеного в накладній як первинному документі та в заявці на перевезення, яка виконувалась заявником.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що із заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та долучених до неї документів не вбачається виникнення у заявника права на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Еластик Вал» 109 601,70 грн вартості послуг перевезення, 33 931,64 грн пені, 10 960,17 грн штрафу на підставі договору транспортного експедирування та заявки на перевезення вантажу.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви про видачу судового наказу.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еластик Вал» заборгованості в сумі 154 493,51 грн (109 601,70 грн вартості послуг перевезення, 33 931,64 грн пені, 10 960,17 грн штрафу) на підставі договору транспортного експедирування відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.