УХВАЛА

м. Київ

01.05.2023Справа № 910/12982/22
Суддя Мудрий С.М. розглянувши клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" про долучення доказів у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Карго СВ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс"

про стягнення 487 311,56 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про стягнення 487 311,56 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.03.2023 р. у справі № 910/12982/22 в позові відмовлено повністю.

Вищезазначене рішення направлено судом позивачу 09.03.2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №017 на адресу місцезнаходження позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 18008, Черкаська обл., місто Черкаси, вул.. Смілянська, буд. 83, офіс 45.

Вищезазначене рішення господарського суду м. Києва від 07.03.2023 р. повернуто до суду у зв`язку з: «за закінченням терміну зберігання».

Додатковим рішення Господарського суду м. Києва від 21.03.2023 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" (18008, Черкаська обл.., місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 83, офіс 45, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" (01015, місто Київ, провулок Запечерний, будинок 2, ) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Вищезазначене додаткове рішення суду отримано позивачем 05.04.2023, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №014.

10.04.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів в якій просить суд поновити строк для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. Прийняти клопотання та долучити до матеріалів справи №910/12982/22 докази понесення товариством з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування подано клопотання позивачем зазначено, що рішення Господарського суду м. Києва від 07.03.2023 р. станом на 10.04.2023 на адресу товариства, представника та адресу для листування, вказану при зверненні із позовною заявою не надійшло, розгляд справи здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи. Про прийняте рішення у справі товариству стало відомо лише після надходження 05.04.2023 конверта із додатковим рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2023. Таким чином, до отримання додаткового рішення позивач об`єктивно не міг знати про початок перебігу п`ятиденного строку для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а тому причини пропуску строку вважає поважними.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, в позовній заяві позивачем зазначено, що керуючись абз. 2 ч.8 ст.129 ГПК України докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 116 Господарського процесуального кодексу України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Приписами ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що позивач зобов`язаний отримувати кореспонденцію за своїм місцезнаходженням.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

У зв`язку з вищезазначеним, дослідивши зміст клопотання, суд дійшов висновку, про відсутність поважної причини пропуску строку для подання відповідного клопотання з доказами.

Частиною 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 113, 116, 118, 119, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" у поновленні строку для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

2. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" про долучення до матеріалів справи №910/12982/22 доказів понесення товариством з обмеженою відповідальністю "Карго СВ" витрат на професійну правничу допомогу - залишити без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М.Мудрий