ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.04.2023 Справа № 914/1856/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Король М.Р., за участю секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши скаргу (вх.№1501/23 від 14.04.2023р.): Державного підприємства «Готель Власта»

на дії/бездіяльність державного виконавця Сеньків А.М.

орган оскарження (орган ДВС): Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів»

до відповідача Державного підприємства Міністерства оборони України «Готель Власта»

про стягнення 822 834,18 грн заборгованості,

представники

скаржника (боржника): Абісов А.В.,

стягувач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

державний виконавець: Сеньків А.М.,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2023р. до Господарського суду Львівської області надійшла скарга Державного підприємства «Готель Власта» на дії/бездіяльність державного виконавця Сеньків А.М. (надалі по тексту «скарга на дії органу ДВС») у справі № 914/1856/21, відповідно до якої, скаржник просить суд:

-визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньків Андрія Михайловича щодо невинесення постанови про зупинення виконавчого провадження ВП 70754208 з виконання наказу №914/1856/21, виданого 21.10.2021 року Господарським судом Львівської області на підставі пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»;

-визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньків Андрія Михайловича від 03.04.2023 року про арешт майна боржника, винесену в межах виконавчого провадження ВП 70754208;

-визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньків Андрія Михайловича від 03.04.2023 року про арешт коштів боржника, винесену в межах виконавчого провадження ВП 70754208;

Вказана скарга зареєстрована відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№1501/23 від 14.04.2023р. та обгрунтована наступним.

Наказом Міністерства оборони України №304 від 04.10.201р. функції з управління майном єдиного майнового комплексу державного підприємства Міністерства оборони України «Готель Власта» () передано Фонду державного майна України.

Наказом Фонду державного майна України №2220 від 10.12.2021р. внесено зміни до наказу Фонду державного майна України за №5 від 06.01.2021р. «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» та включено до зазначеного переліку єдиний майновий комплекс державного підприємства Міністерства оборони України «Готель Власта» ().

Наказом Фонду державного майна України від 27.01.2023 року №00133 затверджено протокол електронного аукціону з продажу єдиного майнового комплексу ДП «Готель Власта» за адресою: м.Львів, вул.Клепраівська,30.

Таким чином, скаржник вважає, що у державного виконавця в силу п.12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виник імперативний обов`язок з винесення постанови про зупинення виконавчого провадження відносно всіх виконавчих проваджень щодо боржника.

При цьому, зазначено, що в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні перебуває три виконавчих провадження про стягнення з нього, як з боржника, грошових коштів (ВП59438499, ВП70754372, ВП70754208).

Скаржник вважає, що державний виконавець був обізнаний про настання підстав для зупинення виконавчого провадження ВП70754208, так як ВП59438499 ним було зупинено з вищенаведених підстав.

Підстави щодо оскарження дій державного виконавця з приводу винесення оскаржуваних постав про арешт коштів та майна боржника в межах ВП70754208 є аналогічними.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказану скаргу передано до розгляду судді Король М.Р.

Відповідно до ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

17.04.2023р. суд постановив ухвалу, відповідно до якої, зокрема, ухвалив: прийняти до розгляду скаргу Державного підприємства «Готель Власта» на дії/бездіяльність державного виконавця Сеньків А.М. (вх.№1501/23 від 14.04.2023р.);розгляд скарги в судовому засіданні призначити на 24.04.2023р.

24.04.2023р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» надійшли письмові пояснення щодо скарги на дії/бездіяльність державного виконавця, котрі зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№10002/23 від 24.04.2023р.

У вказаних письмових поясненнях стягувач зазначає про безпідставність поданої скарги та вважає, що скаржник (боржник) після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження мав повідомити державного виконавця про наявність обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій.

24.04.2023р. на адресу суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли письмові пояснення щодо скарги на дії/бездіяльність державного виконавця, котрі зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№100142/23 від 24.04.2023р.

У вказаних письмових поясненнях, орган ДВС просить скаргу на дії/бездіяльність державного виконавця залишити без задоволення, зазначивши, що 13.04.2023р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

В судовому засіданні 24.04.2023р суд оголосив перерву до 25.04.2023р.

В судовому засіданні 25.04.2023р. прийняли участь представник стягувача, боржника та державний виконавець.

Отже, розглянувши скаргу по суті, заслухавши пояснення учасників справи, державного виконавця, присутніх у судових засіданнях, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №707542208 з примусового виконання наказу №914/1856/21, виданого 21.10.2021р. Господарським судом Львівської області про стягнення з ДП МОУ «Готель Власта» на користь ТзОВ «Енергозбереження Львів» 758 303,02 грн. основного боргу, 26 326,65 грн. інфляційних втрат, 6 604,26 грн.-3% річних, 31 600,26 грн. пені та 12 342,51 грн. судового збору.

17.01.2023р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

03.04.2023р. винесено постанову про арешт майна боржника в межах суми 459 211,05 грн.

03.04.2023р. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 459 211,05 грн.

Як зазначено, державним виконавцем в поясненнях, 06.04.2023р. та 07.04.2023р. на адресу відділу надійшла скарга з доповненнями до скарги від боржника, до яких додано наказ Міністерства оборони України №304 від 04.10.2021р., наказ Фонду державного майна України №2220 від 10.12.2021р., наказ Фонду державного майна України № 00133 від 27.01.2023р. та протокол про результати електронного аукціону від 27.01.2023р.

13.04.2023р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 1 та 2 статтею 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з статтею 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

17.01.2023р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №707542208, яку надіслано відповідно до супровідного листа за місцем реєстрації боржника, докази чого містять матеріали справи.

Відповідно до вказаної постанови, боржника було зобов`язано протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Матеріали справи не містять доказів виконання постанови від 17.01.2023р. про відкриття виконавчого провадження ВП №707542208.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Відповідно до п.12-1 цієї ж статті, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття виконавчого провадження після завершення приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства, якщо виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, стосується зобов`язань боржника - державного або комунального підприємства, господарського товариства, які виникли до завершення приватизації єдиного майнового комплексу такого державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника.

Та відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Скаржник вважає, що державний виконавець був обізнаний про настання підстав для зупинення виконавчого провадження ВП70754208, так як ВП59438499 ним було зупинено з вищенаведених підстав.

Державним виконавцем надано пояснення, які полягають у тому, що йому не було відомо про актуальність інформації щодо боржника відносно підстав, які обумовлюють зупинення виконавчого провадження, так як ВП59438499 було зупинено 24.01.2022р., а 17.01.2023р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в рамках ВП70754208.

До того ж, як пояснив державний виконавець, можливість об`єднати виконавчі провадження щодо боржника відсутня, так як ВП59438499 було зупинено.

Орган ДВС 07.04.2023р. отримав інформацію про наявність підстав для зупинення виконавчого провадження.

Як слідує із матеріалів справи, 13.04.2023р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №914/1856/21 у виконавчому провадженні №707542208.

Відповідно до частини 3 ст.343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа - також про зміну місця роботи.

Як встановлено судом, державним виконавцем винесено постанову від 13.04.2023р. про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області у справі №914/1856/21 у виконавчому провадженні №707542208 після отримання від боржника відповідного документального підтвердження наявності обставин для такого зупинення.

Як наслідок, протиправна бездіяльність державного виконавця матеріалами справи не підтверджується.

Враховуючи наведене, суд вважає скаргу на бездіяльність державного виконавця такою, що не підлягає задоволенню.

Що ж стосується оскарження боржником дій державного виконавця в частині винесення постанов про накладення арешту на кошти та майно боржника від 03.04.2023р. у виконавчому провадженні №707542208, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Скаржником не надано доказів письмового повідомлення виконавця на момент винесення постанови про арешт майна та коштів боржника від 03.04.2023р., в межах ВП70754208, про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій.

У даному випадку державний виконавець вжив необхідних заходів для забезпечення в майбутньому реального виконання рішення.

За нормами п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Отже, державний виконавець Відділу примусового виконання рішень при винесенні постанов про арешт майна та коштів боржника від 03.04.2023р. ВП №707542208 діяв у відповідності до Закону та в межах повноважень задля реального виконання судового рішення.

Враховуючи наведені норми Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов про арешт коштів та майна боржника від 03.04.2023р. у виконавчому провадженні №707542208 діяв в межах закону та права боржника, як учасника виконавчого провадження, своїми діями не порушив.

За таких обставин оскаржені постанови від 03.04.2023р. про арешт майна та коштів боржника ВП №70754208 є такими, що прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені Конституцією та законами України, тому підстав для визнання їх незаконними і скасування немає.

З урахуванням наведеного, суд вважає вимоги скарги на дії/бездіяльність державного виконавця необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в цілому.

Керуючись ст. 234, 235, 326-327, 339-343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ

1.Відмовити у задоволенні скарги (вх.№1501/23 від 14.04.2023р.) Державного підприємства «Готель Власта» на дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сеньків А.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку та строки, визначені главою 1 розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст ухвали складено 01.05.2023 р.

Суддя Король М.Р.