ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2023 р. Справа№ 910/2722/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Бондар Л.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 20.04.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022

у справі №910/2722/22 (суддя - Баранов Д.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона"

до 1. Міністерства юстиції України

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ріеал Естейт"

3. ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2:

ОСОБА_2

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ»

про визнання незаконним та скасування наказу, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" (далі - позивач, ТОВ "Фінансова компанія "Барселона") з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" (далі - відповідач-2, ТОВ "Євро Ріеал Естейт") та ОСОБА_1 (далі - відповідач-3), в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" №3456/5 від 30.09.2021;

- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмежено відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, 114; ідентифікаційний код 43642741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" (03035, місто Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, будинок 45; ідентифікаційний код 41842020):

- житловий будинок літ. А, загальною площею 454,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 00);

- земельну ділянку, площею 0,0730 га, з кадастровим номер: :82:079:0029, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інни Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60517296 від 22.09.2021 14:49:32, згідно з яким зареєстровано заборону на житловий будинок (номер запису про обтяження: 44093878; реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 00);

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60582211 від 24.09.2021 19:04:05, згідно з яким зареєстровано заборону на земельну ділянку (номер запису про обтяження: 44151652; реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 00).

Що стосується наказу МЮУ "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021, то позивач відзначає, що скасовуючи рішення приватного нотаріуса Михайленка С.А. № 54387300 від 02.10.2020, на підставі якого за ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" було зареєстровано право власності на житловий будинок та земельну ділянку у відповідності до положень ст. 37 Закону України "Про іпотеку" (в порядку процедури позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки), Колегія Мін`юсту виходила з того, що до заяви про державну реєстрацію права власності, за результатами розгляду якої прийнято оскаржуване рішення, не було додано всіх необхідних документів для проведення державної реєстрації прав, а саме письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" ТОВ "Пром-Інвест", яке відповідно до відомостей ДРРПНМ було боржником за зобов`язаннями.

Втім, на переконання позивача вказаний висновок є безпідставним та необґрунтованим, оскільки, ТОВ "Пром-Інвест" не має жодного відношення до спірних зобов`язань та не є стороною ні за кредитним договором № 017/2-2011/840 від 09.09.2011, ні за іпотечним договором від 22.03.2011, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим номером 804. У зв`язку з чим, у ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" були відсутні підстави для направлення письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору на адресу ТОВ "Пром-Інвест", яке не є боржником по вказаному договору та іпотекодавцем житлового будинку та земельної ділянки.

Крім того, позивач вказує, що окремою підставою для скасування спірного наказу є його прийняття відповідачем-1 за межами власних повноважень, у зв`язку з наявністю спору щодо нерухомого майна.

Що стосується витребування майна з чужого незаконного володіння, то позивач вказує, що 02.07.2021, внаслідок несанкціонованого вручання сторонніх осіб до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, факт якого встановлено у висновках Колегії Мін`юсту до наказів № 3275/5 від 15.09.2021, № 3457/5 від 30.09.2021, № 3758/5 від 21.10.2021, право власності ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" на житловий будинок та земельну ділянку було незаконно перереєстровано на ОСОБА_3 (попереднього власника), що дозволило протягом трьох днів без відома позивача вчинити ланцюг правочинів, за якими кінцевим набувачем житлового будинку та земельної ділянки стало ТОВ "Євро Ріеал Естейт" (відповідач-2).

Оскільки, як про це вказує позивач житловий будинок та земельна ділянка вибули з його володіння поза його волею й наразі право власності на вказані об`єкти нерухомості зареєстровані в ДРРПНМ за ТОВ "Євро Ріеал Естейт", то належним способом захисту порушених прав позивача, як законного власника, є пред`явлення вимоги про витребування житлового будинку та земельної ділянки з чужого незаконного володіння відповідача-2 без оспорювання ланцюга правочинів щодо вказаного майна, вчинених з 02.07.20201 по 16.09.2021 (договір купівлі-продажу від 02.07.2021, акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 03.07.2021, договір купівлі-продажу від 05.07.2021, договір іпотеки від 16.09.2021).

Крім того, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача та відновлення становища, яке існувало до такого порушення, останнім також пред`явлено вимоги про скасування рішень державного реєстратора (приватного нотаріуса Кузьменко Інни Петрівни) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих на підставі договору іпотеки від 16.09.2021, укладеного із ОСОБА_1 , згідно з якими було накладено заборони на житловий будинок (номер запису про обтяження: 44093878) та земельну ділянку (номер запису про обтяження: 44151652).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» - задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3456/5 від 30.09.2021. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки у позивача були відсутні підстави для направлення письмової вимоги для усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору саме на адресу ТОВ "Компанія "Пром-Інвест", у той час, як підставою для винесення спірного наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021 послугувало саме неповідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пром-Інвест", то за таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказане рішення прийняте з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, що мали значення при розгляді даної скарги Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора від 06.09.2021 № 16/4-40411-15.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, з якими обумовлюється набуття права власності на спірне майно, не представлено вірогідних доказів того, що ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" є власником такого майна у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відтак, суд першої інстанції не вбачав правових підстав для застосування такого способу захисту, як витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки, саме власник наділений правом витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог до Міністерства юстиції України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, оскаржуване рішення прийняте приватним нотаріусом Михайленком С.А. з порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 26, пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наказом МЮУ від 30.09.2021 № 3456/5 скаргу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора від 06.09.2021 № 16/1/4-40411-15 задоволено в повному обсязі та скасовано рішення від 02.10.2020 № 54387300, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. на підставі якого за ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" було зареєстровано право власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Що стосується тверджень позивача про наявність судового спору щодо нерухомого майна, що унеможливлює розгляд скарг на рішення державного реєстратора, то скаржник (Міністерство юстиції України) вказує, що на момент подання та розгляд скарги не було відомостей про наявне судове провадження між тими самими сторонами, з того самого предмету та підстав, тому твердження позивача про порушення МЮУ п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", абз. 4 п. 5 Порядку № 1128 є необґрунтованими та помилковими.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 у частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння на користь ТОВ «ФК «Барселона» нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 454,2 кв.м. та земельні ділянки, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 залишити без змін.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що здійснюючи аналіз правових підстав набуття позивачем права власності на майно, суд першої інстанції обачно не звернув увагу, що вибуло спірне майно з власності позивача в результаті несанкціонованих дій з використанням ключів доступу до Державного реєстру, що підтверджується низкою Наказів Міністерства Юстиції України та загалом не заперечувалось відповідачами по справі взагалі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень та клопотань учасників апеляційного провадження

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги Міністерства Юстиції України, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 04.01.2023, зазначає, що ТОВ "Пром-Інвест" не має жодного відношення до спірних зобов`язань та не є стороною ні за кредитним договором № 017/2-2011/840 від 09.09.2011, ні за іпотечним договором від 22.03.2011, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим номером 804. У зв`язку з чим, у ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" були відсутні підстави для направлення письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору на адресу ТОВ "Пром-Інвест", яке не є боржником по вказаному договору та іпотекодавцем житлового будинку та земельної ділянки.

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги позивача, відповідач-2 у своєму відзиві, наданому до суду 10.01.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що твердження скаржника щодо того, що майно було передано у власність неповнолітнього ОСОБА_3 вже після того, як воно було обтяжено іпотекою й без згоди іпотекодержателя не підтверджуються жодними наявними матеріалами справи і є не більше ніж припущеннями.

Також відповідач-2 вказує, що позивач не в змозі довести існування двох складових, необхідних для вирішення питання щодо витребування майна з незаконного чужого володіння, а саме - не доводить існування в нього права власності на спірне майно (що унеможливлює вибуття такого майна з його володіння), не доводить незаконності володіння відповідачем-2 спірним майном.

15.02.2023 (повторно 17.02.2023) через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить:

забезпечити позов у справі N° 910/2722/22 шляхом накладення арешту із забороною відчуження нерухомого майна:

- житловий будинок, загальною площею 454,2 кв.м. (РНОНМ 00), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером: :82:079:0039 (РНОНМ 000), площею 0,0229 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :82:079:0037, (РНОНМ 000), площею 0,0501 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

13.02.2023 (17.02.2023 повторно) через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якої останній заперечує проти доводів викладених у відзиві відповідача-2. Також у прохальній частині даної відповіді на відзив позивачем викладено клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ».

16.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_2 як теперішнього власника земельної ділянки та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ» як теперішнього власника житлового будинку та земельної ділянки.

06.04.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли докази направлення на адресу залучених судом третіх осіб копії позовної заяви з додатками та копій апеляційної скарги з додатками.

12.04.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-3 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності останнього.

12.04.2023 через відділ документального забезпечення суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності останнього.

12.04.2023 через відділ документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності останнього.

20.04.2023 через відділ документального забезпечення суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.04.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача-2 його правонаступниками ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Зубець Л.П., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 витребувано справу № 910/2722/22 у Господарського суду міста Києва, відкладено вирішення питань стосовно руху апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 17.11.2022 апеляційна скарга Міністерства юстиції України передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Зубець Л.П., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2022 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

21.11.2022 справа № 910/2722/22 надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 19.01.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22. Відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» - залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 призначено на 19.01.2023. Об`єднано апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 в одне апеляційне провадження. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 розгляд апеляційних скарг Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 відкладено на 16.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 розгляд апеляційних скарг Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Барселона» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі №910/2722/22 відкладено на 16.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" про забезпечення позову задоволено.

Забезпечено позов у справі № 910/2722/22 шляхом накладення арешту із забороною відчуження нерухомого майна:

- житловий будинок, загальною площею 454,2 кв.м. (РНОНМ 00), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером: :82:079:0039 (РНОНМ 000), площею 0,0229 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :82:079:0037, (РНОНМ 000), площею 0,0501 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 21.02.2023 суддю Північного апеляційного господарського суду Зубець Л.П. звільнено у відставку, справу № 910/2722/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 прийнято справу № 910/2722/22 за апеляційними скаргами Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі №910/2722/22 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Гаврилюк О.М. Повідомлено учасників апеляційного провадження, що розгляд справи № 910/2722/22 відбудеться 16.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" про заміну Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" правонаступниками ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ» - відмовлено. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 - ОСОБА_4 та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ». Розгляд апеляційних скарг Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі №910/2722/22 відкладено на 20.04.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 20.04.2023 з`явився представник позивача, який підтримав апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" з викладених у ній підстав та просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 у частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким витребувати з чужого незаконного володіння на користь ТОВ «ФК «Барселона» нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 454,2 кв.м. та земельні ділянки, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 залишити без змін.

Також представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги Міністерства юстиції України та просив її залишити без задоволення.

У судове засідання 20.04.2023 з`явився представник відповідач-2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив її залишити без задоволення.

Відповідач-1, -3 та треті особи в судове засідання 20.04.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлялися належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників відповідача-3 та третіх осіб не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні, у зв`язку із чим клопотання відповідача-1 задоволенню не підлягає.

Також, протокольною ухвалою в судовому засіданні 20.04.2023 залишено без розгляду клопотання позивача про заміну відповідача-2 правонаступниками ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ», оскільки, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" про заміну Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" правонаступниками ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕЙ ЕН МІНЕРАЛ» вже було обґрунтовано відмовлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 09.09.2011 між ПАТ "Банк Камбіо" (кредитор) та ОСОБА_5 (позичальник) був укладений кредитний договір № 017/2-2011/840 за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3 220 000 долари США на споживчі потреби з кінцевим строком погашення 25.08.2014.

16.01.2012 в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між ПАТ "Банк Камбіо" (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки посвідчений 22.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим № 804 (в редакції договору від 16.01.2012 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим № 153) за умовами якого в іпотеку Банку були передані:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 454,2 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, площею 0,0730 гa, з кадастровим номером :82:079:0029, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

26.10.2015 між ОСОБА_6 (іпотекодавець, дарувальник) та ОСОБА_3 (обдаровуваний) був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим № 2059, за умовами якого право власності на об`єкт іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку) перейшло до ОСОБА_3 (малолітнього сина іпотекодавця).

17.10.2018 ПАТ "Банк Камбіо", у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, направило на адреси ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 повідомлення-вимогу № 22/2011 вiд 04.10.2018 в порядку ст. 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", в якій вимагало у 30-денний строк виконати порушені зобов`язання за кредитним договором, а також передало про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку) в порядку ст. 37. 38 Закону України "Про іпотеку".

25.10.2019 за результатами проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна неплатоспроможного Банку, між ПАТ "Банк Камбіо" (первісний кредитор та іпотекодержатель) та ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" (новий кредитор та іпотекодержатель) укладено договір № 15 про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. за реєстровим № 5431, за умовами якого права вимоги до кредитним та іпотечним договором перейшли на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк".

01.11.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" (кредитор, іпотекодержатель) та ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" (новий кредитор, іпотекодержатель) був укладений договір № 1111/10-19-К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог та майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. за реєстровим № 5546, за умовами якого права вимоги за кредитним та іпотечним договором перейшли на користь ТОВ "Фінансова компанія "Барселона".

04.12.2019 у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" було направлено на адресу ОСОБА_5 повідомлення-вимогу № 1/2 від 03.12.2019 в порядку ст. 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", в якій вимагало у 30-денний строк виконати порушені зобов`язання за кредитним договором з попередженням про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 36, 37, 38 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання зазначеної вимоги.

03.01.2020 у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" було направлено на адресу ОСОБА_3 повідомлення-вимогу № 01/03 від 03.01.2020 в порядку ст. 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", в якій вимагало у 30-денний строк виконати порушені зобов`язання за кредитним договором з попередженням про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 36, 37, 38 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання вказаної вимоги.

02.10.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" у зв`язку з невиконанням позичальником та іпотекодавцем вищезазначених вимог, звернуло стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку) в порядку ст. 37 Закону України "Про іпотеку" шляхом реєстрації за собою права власності на вказані об`єкти в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно (рішення приватного нотаріуса Михайленка Сергія Анатолійовича № 54387300, записи про право власності № 38484927, № 38484775).

У той час, 30.09.2021 на підставі наказу Мін`юсту "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021 (оскаржуваний наказ) скасовано рішення державного реєстратора (приватного нотаріуса Михайленка С.A.) № 54387300 від 02.10.2020, на підставі якого право власності на предмет іпотеки було зареєстровано за ТОВ "Фінансова компанія "Барселона", зокрема, підстава задоволення скарги: не додано всіх необхідних документів для реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

Скасовуючи рішення приватного нотаріуса Михайленка С.А. № 54387300 від 02.10.2020, на підставі якого за ТОВ "Фінансова компанія "Барселона", було зареєстровано право власності на житловий будинок та земельну ділянку у відповідності до положень ст. 37 Закону України "Про іпотеку" (в порядку процедури позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки), Колегія Мін`юсту виходила з того, що до заяви про державну реєстрацію права власності, за результатами розгляду якої прийнято оскаржуване рішення, не було додано всіх необхідних документів для проведення державної реєстрації прав, а саме, письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром-Інвест", яке відповідно до відомостей ДРРПНМ було боржником за зобов`язаннями.

Крім того, 15.09.2021, 30.09.2021 та 21.10.2021 - на підставі наказів Мін`юсту "Про задоволення скарги" № 3275/5 від 15.09.2021, № 3457/5 від 30.09.2021, № 3758/5 від 21.10.2021:

- скасовані всі реєстраційні дії, проведені 02.07.2021 Мартинюк Єлизаветою Ремусівною (рішення № 56167762 від 15.01.2021, № 56462477 від 04.02.2021, № 58287519 від 22.05.2021);

- скасовані реєстраційні дії, на підставі яких право власності на житловий будинок та земельну ділянку були зареєстровані за ОСОБА_8 ТОВ "Гардиан" та ТОВ "Євро Ріеал Істейт".

Підстава для задоволення скарг: несанкціонований доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з використанням електронного ключа доступу Мартинюк Єлизавети Ремусівни .

Так, з висновків Колегії Мін`юсту, що є додатками до наказів № 3275/5 від 15.09.2021, № 3457/5 від 30.09.2021, № 3758/5 від 21.10.2021, вбачається, що перереєстрація права власності на житловий будинок та земельну ділянку з ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" на інших осіб стало наслідком несанкціонованого доступу до Державного реєстру прав з використанням електронного ключа доступу державного нотаріуса Мартинюк Є.Р . Відповідно до листа Державного підприємства "Національні інформаційні системи" № 4382/19.2-11 від 03.09.2021 останнім виявлено ряд користувачів, які для доступу до Державного реєстру прав використовують техніку, уражену шкідливим програмним забезпеченням, та від імені яких впродовж червня-серпня 2021 року вчинялися несанкціоновані дії в Державному реєстрі прав, зокрема реєстраційні дії, здійснені державним нотаріусом Мартинюк Є.Р.

Таким чином, 02.07.2021 внаслідок несанкціонованого втручання сторонніх осіб до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, факт якого встановлено у Висновках Колегії Мін`юсту до наказів № 3275/5 від 15.09.2021, № 3457/5 від 30.09.2021, № 3758/5 від 21.10.2021, право власності ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" на житловий будинок та земельну ділянку на переконання позивача було незаконно перереєстровано на ОСОБА_3 (попереднього власника), що дозволило протягом трьох днів вчинити ланцюг правочинів, за якими кінцевим набувачем житлового будинку та земельної ділянки стало ТОВ "Євро Ріеал Істейт".

На даний час вказані накази Мін`юсту не були виконані (реалізовані) шляхом скасування у ДРРПНМ незаконних реєстраційних дій, а тому за даними ДРРПНМ право власності на житловий будинок та земельну ділянку залишається зареєстрованим за ТОВ "Євро Ріеал Істейт" (відповідачем-2).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України встановлено виключний перелік підстав норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення в частині, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інни Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60517296 від 22.09.2021 14:49:32, згідно з яким зареєстровано заборону на житловий будинок (номер запису про обтяження: 44093878; реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 00);

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60582211 від 24.09.2021 19:04:05, згідно з яким зареєстровано заборону на земельну ділянку (номер запису про обтяження: 44151652; реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 00).

Стосовно позовних вимог, які є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Перш за все, колегія суддів вважає за необхідне надати правову оцінку позовним вимогам що стосується визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства Юстиції (далі - колегія) у складі В.Бондаренко (головуючий на засіданні), В.Дубовика, М.Супліченко, К.Федорчук, С.Ковальчук (секретаря колегії) розглянувши скаргу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - скаржник) від 06.09.2021 № 16/1/4-40411-15, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 07.09.2021 за № CK-1437-21 (далі - скарга) на рішення віл 02.10.2020 № 54387300, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем, щодо житлового будинку, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) та земельної ділянки з кадастровим номером :82:079:0029 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) рекомендувала скаргу задовольнити в повному обсязі виходячи з наступного.

Скаржник зазначає, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора здійснюється підтримання публічного обвинувачення в суді в кримінальному провадженні, під час досудового розслідування якого ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 15.08.2016 у справі № 760/5337/16-к накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, які належать ОСОБА_3 . Проте, приватним нотаріусом Михайленком С.А. проведено державну реєстрацію переходу права власності на житловий будинок та земельну ділянку від ОСОБА_3 до іншої особи.

Скаржник вважає оскаржуване рішення протиправним і просить його скасувати, оскільки приватним нотаріусом Михайленком С.А. не дотримано вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав та не здійснено належної перевірки поданих документів.

З відомостей Державного реєстру прав Колегією було встановлено, що на підставі оскаржуваного рішення зареєстровано перехід права власності на житловий будинок та земельну ділянку (шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки) від ОСОБА_3 до ТОВ "Фінансова компанія "Барселона".

Колегією встановлено, що оскаржуване рішення прийнято за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності за № 41757778 (далі - Заява), до якої не було додано: засвідченої іпотекодержателем копії письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, а саме, письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пром-Інвест", яке відповідно до відомостей Державного реєстру прав (запис про іпотеку № 33513318) було боржником за зобов`язаннями.

Таким чином, Колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте приватним нотаріусом Михайленком С.А. з порушенням вимог пункту 2 частини третьої статті 10, частини першої статті 23 Закону, пунктів 14, 40, 61 Порядку № 1127 та підлягає скасуванню. У зв`язку з чим, скаргу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора було задоволено в повному обсязі та відповідно скасовано рішення від 02.10.2020 №54387300, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо передчасності доводів відповідача-1, які послугували підставою для прийняття оскаржуваного наказу № 3456/5 від 30.09.2021, виходячи з наступного.

01.11.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" (кредитор, іпотекодержатель) та ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" (новий кредитор, іпотекодержатель) був укладений договір № 1111/10-19-К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог та майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. за реєстровим № 5546, за умовами якого права вимоги за кредитним договором № 017/2-2011/840 від 09.09.2011 із усіма змінами до нього та майнові права за договором іпотеки від 22.03.2011 перейшли на користь ТОВ "Фінансова компанія "Барселона".

Водночас, колегією суддів встановлено, що договором іпотеки від 22.03.2011 (предметом якого є нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 454,2 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,0730 гa, з кадастровим номером :82:079:0029) було також забезпечено виконання зобов`язань позичальника та Банку за генеральною кредитною угодою № 002/1-2011/980 від 08.02.2011 укладеною між ТОВ "Компанія "Пром-Інвест" та ПАТ "Банк Камбіо".

Так, перелік документів, які подаються для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, міститься в п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 № 553) (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до положеннями даного пункту іпотекодержателем подаються державному реєстратору такі документи:

1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Позивач вказує, що на виконанням вимог даної норми ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" було подано приватному нотаріусу Михайленку С.А. всі перелічені вище документи, в тому числі:

- засвідчену копію повідомлення-вимоги № 1/2 від 03.12.2019 в порядку статей 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку" з доказами її надіслання на адресу боржника та отримання боржником 13.12.2019. Копії опису вкладення у цінний лист, накладної Укрпошти № 210 та витягу з Інтернет сервісу Укрпошти "Відстеження поштових відправлень", що містяться в матеріалах справи;

- засвідчену копію повідомлення-вимоги № 01/03 від 03.01.2020 в порядку статей 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку" з доказами й надіслання на адресу іпотекодавця та отримання іпотекодавцем 09.01.2020. Копії опису вкладення у цінний лист, накладної Укрпошти № 460 та витягу з Інтернет сервісу Укрпошти "Відстеження поштових відправлень" містяться в матеріалах справи.

Відтак, колегією суддів встановлено, що позивач на підставі договору № 1111/10-19-К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог та майнових прав від 01.11.2019 придбав право вимоги лише за кредитним договором № 017/2-2011/840 від 09.09.2011 та майнові права за договором іпотеки від 22.03.2011.

У той час, як вірно вказано судом першої інстанції та не спростовано Міністерством Юстиції України у своїй апеляційній скарзі, ТОВ "Компанія "Пром-Інвест" було позичальником за іншою кредитною угодою № 002/1-2011/980 від 08.02.2011, але виконання зобов`язань якого було забезпечено тим же договором іпотеки від 22.03.2011, тобто, одним спірним майном.

Так, дійсно ТОВ "Компанія "Пром-Інвест" згідно відомостей Державного реєстру прав являється боржником, втім, з огляду на встановлені колегією суддів обставини, дане товариство являється боржником за іншим кредитним договором.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів констатує, що у позивача були відсутні підстави для направлення письмової вимоги для усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору саме на адресу ТОВ "Компанія "Пром-Інвест", яке не є іпотекодавцем житлового будинку та земельної ділянки.

Таким чином, зважаючи на вищевикладені висновки колегії суддів щодо того, що у позивача були відсутні підстави для направлення письмової вимоги для усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору саме на адресу ТОВ "Компанія "Пром-Інвест", у той час, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідчаем-1 у своїй апеляційній скарзі, підставою для винесення спірного наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021 послугувало саме неповідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пром-Інвест", то за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вказане рішення прийняте з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, що мали значення при розгляді даної скарги Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора від 06.09.2021 № 16/4-40411-15.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правомірного висновку щодо визнання наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021 незаконним та таким, який підлягає скасуванню.

Що стосується окремих підстав з якими позивач обумовлює можливість визнання незаконним та скасування спірного наказу, а саме, наявність судового спору щодо нерухомого майна, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач посилається на рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/27226/19-ц від 07.12.2021, вказуючи при цьому, що даним рішенням задоволено вимоги ПАТ "Банк Камбіо", визнано за ним право вимоги за кредитним договором № 017/2-2011/840 від 09.09.2011 та право іпотеки за іпотечним договором від 22.03.2011, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим номером 804.

Позивач вважає, що розгляд Печерським районним судом справи № 757/27226/19-ц є передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для відмови у розгляді скарги на рішення приватного реєстратора - приватного нотаріуса Михайленка С.A. № 54387300 від 02.10.2020 року.

У той час, резолютивну частину вказаного позивачем рішення у справі № 757/27226/19-ц сформульовано наступним чином:

(…) Визнати за Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" право вимоги за кредитним договором № 017/2-2011/840 від 09 вересня 2011 року, укладеним Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та ОСОБА_5 .

(...) Визнати за Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" право іпотеки за договором іпотеки від 22 березня 2011 року, укладеного Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського округу Корнієць Л. І. за № 804. (...).

З наведеного вбачається, що Печерський районний суд м. Києва, постановляючи рішення у справі № 757/27226/19-ц визнав за ПАТ "Банк Камбіо" саме право вимоги та право іпотеки.

Разом з тим, суд відзначає, що сам позивач вказує, що право вимоги було неодноразово передане, зокрема, 01.11.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" та ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" був укладений договір 1111/10-19-К про відступлення прав вимоги та майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Швецем Р.О. за реєстровим номером 5546, у відповідності до якого до позивача перейшли права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

У той час, саме по собі існування права вимоги в кредитора, цілком очевидно, не означає припинення існування прав власника (боржника) на належне йому майно, а отже, цілком очевидно, що уклавши договір від 01.11.2019, позивач не отримав права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

Таким чином, суд презюмує, що спір предметом якого є права вимоги за кредитним та іпотечними договорами, не є тотожними спору про право на нерухоме майно в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Що ж стосується вимог позивача про витребування з чужого незаконного володіння, а саме відповідача-2 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" житлового будинку, загальною площею 454,2 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,0730 гa, з кадастровим номером :82:079:0029 колегія суддів дійшла наступних висновків.

За висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, відповідно до статті 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Об`єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову. Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилась, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності відповідно до положень ЦК. Такі ж способи захисту застосовуються і до речей, визначених родовими ознаками, оскільки із чужого незаконного володіння може бути витребувана лише індивідуально визначена річ. Відповідно до положень частини 1 статі 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Згідно приписів ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Згідно ч. 1, 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, то підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотеко держателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 5.4.1. іпотечного договору за рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватись наступним чином (договір про задоволення вимог іпотекодержателя): у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Водночас, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що 26.10.2015 між ОСОБА_6 (іпотекодавець, дарувальник) та ОСОБА_3 (обдаровуваний) був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим № 2059, за умовами якого право власності на об`єкт іпотеки (житловий будинок та земельну ділянку) перейшло до ОСОБА_3 (малолітнього сина іпотекодавця).

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять згоди іпотекодержателя на відчуження предмету іпотеки за договором дарування, оскільки, такий договір був укладений вже після того як майно було обтяжене за Іпотечним договором від 22.03.2011.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з огляду на викладене вище та встановлені в ході розгляду судом обставини, в контексті спірних правовідносин та обраного позивачем способу захисту має бути встановлено, а чи є позивач - ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" законним власником спірного майна та чи набуто таке майно, у спосіб, що не суперечить закону та інтересам суспільства.

Водночас, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що позивачем не доведено обставин, з яким обумовлюється набуття права власності на спірне майно, не представлено вірогідних доказів того, що ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" є власником такого майна у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з наданої позивачем Інформаційної довідки з Державного реєстру прав, що до рішення нотаріуса Михаленка С.А. із номером запису 54387300 внаслідок несанкціонованих дій реєстратором внесені зміни у особу власника: видалено ТОВ «ФК «Барселона» - додано Онищенко О.О., та в документи, що стали підставами для державної реєстрації: видалено Дублікат Договору іпотеки та додано договір дарування.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що саме рішенням приватного нотаріуса Михайленком С.А. із номером запису 54387300 до позивача перейшов титул права власності спірного майна, яке в подальшому, як встановлено колегією суддів вище, було неправомірно скасовано шляхом задоволення скарги наказом Міністерства Юстиції України від 30.09.2021 №3456/5.

Також колегія суддів звертає увагу, що як зі змісту скарги Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора від 06.09.2021 №16/1/4-40411-15, так і зі змісту оскаржуваного наказу Міністерства Юстиції України вбачається, що саме рішення приватного нотаріусу Київського міського Михайленко Сергія Анатолійовича від 02.10.2020 №54387300 було підставою переходу права власності на житловий будинок та земельну ділянку (шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки) від ОСОБА_3 до ТОВ «ФК «Барселона».

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що в матеріалах справи наявні допустимі та належні докази того, що як на момент розгляду скарги Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора від 06.09.2021 №16/1/4-40411-15, так і на момент прийняття спірного Наказу Міністерства Юстиції України, який правомірно та обґрунтовано визнано судом першої інстанції протиправним, саме за позивачем (ТОВ «ФК «Барселона») було зареєстровано право власності на спірне майно.

Що ж до тверджень суду першої інстанції щодо законності дій вчинених починаючи з 2018 року (ПАТ "Банк Камбіо"), продовжених в 2019 році (ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк") та в подальшому в 2019-2020 роках ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" щодо нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 454,2 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,0730 гa, з кадастровим номером :82:079:0029, тоді, як новим власником даного нерухомого майна на підставі договору дарування від 26.10.2015 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корнієць Л.І. за реєстровим № 2059, став малолітній син іпотекодавця, колегія суддів зазначає, що за своєю суттю державна реєстрація є фактом публічного визнання державою відповідного права особи на нерухоме майно шляхом внесення відомостей про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

А тому сумніви суду першої інстанції щодо законності дій вчинених починаючи з 2018 року (ПАТ "Банк Камбіо"), продовжених в 2019 році (ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк") та в подальшому в 2019-2020 роках ТОВ "Фінансова компанія "Барселона" щодо нерухомого майна, спростовуються публічним визнанням державою відповідного права особи на нерухоме майно шляхом внесення відомостей про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та є нічим іншим як припущеннями, які спростовуються фактичними обставинами справи.

Що ж до висновків суду першої інстанції, що спірний житловий будинок та земельна ділянка були отримані відповідачем-2 у власність в законний спосіб, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, спірне майно вибуло з власності позивача в результаті несанкціонованих дій з використанням ключів доступу до Державного реєстру, що підтверджується низкою Наказів Міністерства Юстиції України та загалом не заперечувалось відповідачами по справі взагалі.

Зокрема, з Висновків Колегії Міністерства Юстиції України, що є додатками до наявних в матеріалах справи наказів №3275/5 від 15.09.2021, №3457/5 від 30.09.2021, №3758/5 від 21.10.2021, чітко вбачається, що перереєстрація права власності на житловий будинок та земельну ділянку з ТОВ «ФК «Барселона» на інших осіб стало наслідком несанкціонованого доступу до Державного реєстру прав з використанням електронного ключа доступу державного нотаріуса Мартинюк Є.Р. Відповідно до листа Державного підприємства «Національні інформаційні системи» №4382/19.2-11 від 03.09.2021 останнім виявлено ряд користувачів, які для доступу до Державного реєстру прав використовують техніку, уражену шкідливим програмним забезпеченням, та від імені яких впродовж червня-серпня 2021 року вчинялися несанкціоновані дії в Державному реєстрі прав, зокрема реєстраційні дії здійснені державним нотаріусом Мартинюк Є.Р.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів констатує, що спірний житловий будинок та земельна ділянка вибули з власності позивача, внаслідок протиправних дій третіх осіб, які отримали несанкціонований доступ до ДРРПНМ та змінили відомості в ньому, що свідчить про відсутність волі позивача на вибуття майна зі свого володіння.

Заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Aле не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа (такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).

Статтею 346 ЦК України не передбачено припинення права власності особи на майно, у зв`язку з реєстрацією права власності на таке майно за іншою особою без належних правових підстав та поза межами волі власника, а тому право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі №6-1цс15).

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95-98), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86, 115), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункти 63, 74) та інших.

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

Колегією суддів зазначалось вище, що як на момент звернення з позовною заявою, так і на момент проголошення оскаржуваного рішення, останнім набувачем житлового будинку та земельної ділянки за ланцюгом правочинів, вчинених за наслідками несанкціонованого втручання у реєстр та зміни відомостей про власника майна з позивача на Онищенка Олександра Олександровича, є ТОВ «ЄВРО РІЕАЛ ЕСТЕЙТ» (відповідач-2).

Хоча за правилами п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України добросовісність останнього набувача і не має ключового значення для визначення можливості віндикації спірного майна, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, аналізуючи критерій пропорційності втручання у право на мирне володіння майном, зазначила, що вагоме значення для розкриття даного критерію має визначення судами добросовісності/недобросовісності набувача майна.

Колегія суддів зазначає, що хоча покупець і не повинен перевіряти всю історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, він має звертати увагу на обставини, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності відомостей реєстру.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що для витребування майна з чужого незаконного володіння оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У таких випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 22.01.2020 у справі №910/1809/18, від 22.06.2021 у справі №200/606/18).

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що житловий будинок та земельна ділянка вибули з володіння позивача поза його волею й на момент подачі позову та проголошення оскаржуваного рішення, право власності на вказані об`єкти нерухомості зареєстровані в ДРРПНМ за ТОВ «ЄВРО РІЕАЛ ЕСТЕЙТ» (відповідачем-2), належним способом захисту порушених прав позивача як законного власника, є пред`явлення вимоги про витребування житлового будинку та земельної ділянки з чужого незаконного володіння відповідача-2 без оспорювання ланцюга правочинів щодо вказаного майна, вчинених з 02.07.20201 по 16.09.2021 (договір купівлі-продажу від 02.07.2021, акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 03.07.2021, договір купівлі-продажу від 05.07.2021, договір іпотеки від 16.09.2021).

Відсутність необхідності у визнанні вказаних правочинів недійсними викликана також тим, що ці правочини в силу приписів ч. 2 ст. 228 ЦК України є нікчемними, оскільки спрямовані на незаконне заволодіння майном позивача (порушують публічний порядок).

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №917/1338/18.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Недійсним э правочин, якщо його недійсність прямо встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. (абзац 1 частини 2 статті 215 ЦК України).

Колегія суддів зазначає, що будь-які дії вчинені у зв`язку із укладенням нікчемного правочину не можуть призвести до правових наслідків у вигляді виникнення нового правовідношення або ж до зміни, припинення правовідношення, яке існує на момент укладення нікчемного правочину.

Підсумовуючи вищевикладене, а також зважаючи на межі перегляду оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021, а також в частині витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмежено відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, 114; ідентифікаційний код 43642741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" (03035, місто Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, будинок 45; ідентифікаційний код 41842020):

- житлового будинку в літ. А, загальною площею 454,2 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, провулок Редутний, 10-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомо майна: 00);

- земельної ділянки, площею 0,0730 га, з кадастровим номер: :82:079:0029, розташовану за адресою: м. Київ, провулок Редутний, 10-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Колегія суддів повторно зазначає, що позовні вимоги в частині скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кузьменко Інни Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60517296 від 22.09.2021 та 60582211 від 24.09.2021, колегією суддів не переглядались в апеляційному порядку, оскільки, відмова в задоволенні в частині вищевикладених позовних вимог не оскаржувалась учасниками апеляційного провадження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона") в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника (Міністерства юстиції України) викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, рішення в оскаржуваній частині ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 в оскаржуваній частині, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 - залишити без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Міністерством юстиції України.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 - задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі № 910/2722/22 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3456/5 від 30.09.2021.

Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114; ідентифікаційний код 43642741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" (03035, м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 45; ідентифікаційний код 41842020):

- житловий будинок літ. А, загальною площею 454,2 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, провулок Редутний, 10-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00);

- земельну ділянку, площею 0,0730 га, з кадастровим номером: :82:079:0029, розташовану за адресою: м. Київ, провулок Редутний, 10-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" (03035, місто Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, будинок 45; ідентифікаційний код 41842020) витрати по сплаті судового збору в сумі 2 841 (дві тисячі вісімсот сорок одну) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114; ідентифікаційний код 43642741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" (03035, м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 45; ідентифікаційний код 41842020) витрати по сплаті судового збору в сумі 102 787 (сто дві тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 50 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Ріеал Естейт" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 114; ідентифікаційний код 43642741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Барселона" (03035, м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, будинок 45; ідентифікаційний код 41842020) 154 181 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто вісімдесят одну) грн. 25 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/2722/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 01.05.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

О.М. Гаврилюк