ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. Cправа № 902/1349/22

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Шейгець І.В., за відсутності сторін

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 14282829

до Фізичної особи-підприємця Жовтяка Сергія Володимировича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 77 136,46 гривень

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 22.12.2022 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до Фізичної особи-підприємця Жовтяка Сергія Володимировича про стягнення 77 136,46 гривень заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021 року, у тому числі 71 736,46 гривень заборгованості зі сплати кредиту та 5 400,00 гривень заборгованості зі сплати комісії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 27.12.2022 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 902/1349/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26 січня 2023 року о 10:00 год.

11.01.2023 до суду від представника позивача надійшла заява № б/н від 04.01.2023 (вх. № 01-34/326/23 від 11.01.2023) про долучення доказів по справі № 902/1349/22.

26.01.2023 судове засідання у справі № 902/1349/22 не відбулося, у зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога" на території Вінницької області.

Ухвалою від 27.01.2023 сторони повідомлено про призначення підготовчого засідання на 23.02.2023 о 14:00 год.

23.02.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява № б/н від 23.02.2023 (вх. № 01-34/1723/23 від 23.02.2023) про задоволення позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою від 23.02.2023 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/1349/22, призначено справу № 902/1349/22 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 23.03.2023 року об 11:00 год.

Ухвалою від 23.03.2023 судом відкладено судове засідання з розгляду справи по суті у справі № 902/1349/22 на 18.04.2023 о 10:00 год.

На визначену судом дату у судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялися завчасно та належним чином ухвалою суду від 23.03.2023, яку було надіслано на електронну адресу позивача та за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалу отримано відповідачем 01.04.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 610.

Відзиву відповідачем до суду не надано, будь-яких заяв, клопотань не надходило.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України сторони було належним чином повідомлено про судові засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а позивач, відповідач у свою чергу не скористалися наданим їм правом участі у розгляді справи та їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Судом прийнято також до уваги заяву представника позивача № б/н від 28.02.2023 про розгляд справи за відсутності представника позивача.

За результатами судового засідання 18.04.2023 судом ухвалено рішення у справі.

З огляду на відсутність сторін, після виходу з нарадчої кімнати, судом долучено вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення до матеріалів справи.

Суть спору:

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Жовтяка Сергія Володимировича про стягнення 77 136,46 гривень заборгованості, у тому числі 71 736,46 гривень заборгованості зі сплати кредиту та 5 400,00 гривень заборгованості зі сплати комісії.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.11.2021 року між Акціонерним товариством " Перший Український Міжнародний Банк " та фізичною особою - підприємцем Жовтяком Сергієм Володимировичем було укладено кредитний договір № 71654436.

На підставі укладеного кредитного договору позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 120 000,00 гривень.

ФОП Жовтяк С.В. виконав свої договірні зобов`язання частково із порушенням строків повернення кредиту та сплати інших платежів.

У зв`язку із порушенням ФОП Жовтяком С.В. своїх договірних зобов`язань 26.10.2022 року позивачем направлено відповідачу вимогу щодо виконання зобов`язання за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021 року.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення 77 136,46 гривень заборгованості у примусовому порядку.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань або заперечень по суті заявлених вимог за час розгляду справи не заявляв.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

18.01.2021 між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - позивач, банк, кредитор) та фізичною особою-підприємцем Жовтяком Сергієм Володимировичем (далі - відповідач, клієнт, позичальник) підписано заяву про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів. Підписанням цієї заяви про приєднання клієнт, ознайомившись з умовами договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів, розміщеному на офіційному сайті банку в мережі інтернет приєднався до договору комплексного банківського обслуговування та зобов`язався дотримуватись його умов, включаючи положення всіх додатків до нього.

Згідно умов заяви про приєднання (п. 4) клієнт підтвердив ознайомлення з умовами договору, з усіма його додатками (зокрема з тарифами банку/індивідуальними тарифами, правилами користування БПК), ознайомлення та отримання від банку довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб (т. 1 а.с. 18, 19).

22.09.2021 відповідачем підписано заяву про приєднання до договору про надання кваліфікованих електронних довірчих послуг та заяву про формування кваліфікованого сертифікату електронного підпису (т. 1 а.с. 17, 20).

01.11.2021 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" та фізичною особою - підприємцем Жовтяком Сергієм Володимировичем за допомогою електронного цифрового підпису був укладений кредитний договір «кредит «всеБІЗНЕС» № 71654436 (далі - кредитний договір, договір, (т. 1 а.с. 14-16, 58) відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами.

Згідно п. 1.1.8 договору термін «типові умови» використовується в цьому договорі в наступному значенні: типові умови кредитування в рамках кредитного договору «кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в системі інтернет-банкінг ПУМБ Digital Business Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", що розміщується на інтернет сайті банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору.

Згідно пунктів 1.1.1., 1.1.3., 1.1.4.2., 1.1.4.3. кредитного договору банк надав фізичній особі - підприємцю Жовтяку Сергію Володимировичу кредит в сумі 120 000,00 грн. на строк до 01.11.2022 року, з відсотковою ставкою 0,00001% річних та щомісячною сплатою комісії за обслуговування кредиту у розмір 1,5% за один місяць користування кредитом, з щомісячною сплатою частини кредиту згідно з графіком платежів, визначених п. 1.4 кредитного договору в сумі 11800,00 грн.

Згідно пункту 1.4 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному графіку платежів.

Договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку та КЕП позичальника (з моменту накладення останнього КЕП) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі.

У відповідності до пункту 5.5 кредитного договору до підписання договору позичальник ознайомився з типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в кабінеті Digital. Сторони домовились, що розміщення типових умов за посиланням в Кабінеті Digital є належним способом надання типових умов позичальнику. Датою надання типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до типових умов є дата підписання договору позичальником. Після підписання договору зі свого боку банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.11.2021 позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 120 000,00 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями № TR.53440065.168781.8810 від 01.11.2021, № TR.53440065.168782.8810 від 01.11.2021, банківською випискою по особовому рахунку (т. 1 а.с. 9-13).

Відповідач виконав свої договірні зобов`язання частково, сплативши кошти, які були віднесені позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом, комісійною винагородою, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника та розрахунком заборгованості за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021 станом на 14.12.2022 (т. 1 а.с. 6, 7, 9-11).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у строки, визначені договором, 12.10.2022 позивач сформував та 26.10.2022 надіслав на адресу відповідача вимогу № 4656 від 12.10.2022 року про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (т. 1 а.с. 25, 26).

Відповіді на вимогу позивача відповідач не надав, договірні зобов`язання зі сплати кредиту на комісійної винагороди не виконав.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, сплати комісійної винагороди в обумовлений договором строк стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021 року у розмірі 77 136,46 гривень, у тому числі 71 736,46 гривень заборгованості за кредитом та 5 400,00 гривень заборгованості за комісією.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір відноситься до кредитних договорів, до регулювання правовідносин якого застосовуються загальні положення про договір глав 52, 53 та положення про позику, кредит визначені параграфами 1, 2 глави 71 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Положеннями статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Судом встановлено, що відповідач (позичальник) 01.11.2021 року отримав від позивача у строкове платне користування кредитні кошти у розмірі 120 000,00 гривень, які повинен був повернути останньому у строк та на умовах, передбачених договором.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем повернення кредиту, сплата комісійної винагороди здійснювалась несвоєчасно, що підтверджується графіком погашення заборгованості, банківською випискою щодо руху коштів відповідача по рахунку та розрахунком заборгованості за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021.

Приписами статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог частини 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що датою погашення кредиту за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021 року є 01.11.2022 року.

26.10.2022 позивач направив на адресу відповідача вимогу № 4656 від 12.10.2022 року про погашення простроченої заборгованості згідно графіку погашення платежів за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021 року.

Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань матеріали справи не містять.

За умовами договору, графіку платежів відповідач зобов`язався сплачувати щомісяця до 01 числа на користь банку комісійну винагороду за обслуговування кредитом (1 800,00 гривень щомісяця протягом 12 місяців), що загалом складає 141 600,00 гривень.

Відповідачем сплачено грошові кошти, які зараховано позивачем у рахунок погашення кредиту та комісії за користування кредитом у розмірі 64 463,54 гривень.

Доказів, які б спростовували наявність заборгованості за кредитом у розмірі 71736,46 гривень відповідач суду не надав. Розмір вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 71 736,46 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 5 400,00 гривень заборгованості за комісією станом на 14.12.2022 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок комісійної винагороди за договором, суд дійшов висновку, що розмір комісії складає 5 400,00 гривень, відтак вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 5 400,00 гривень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з фізичної особи-підприємця Жовтяка Сергія Володимировича 77 136,46 гривень, у тому числі 71 736,46 гривень заборгованості за кредитом та 5400,00 гривень заборгованості за комісією є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Будь-яких заперечень щодо наявності заборгованості за договором, доказів, що спростовують її розмір або доказів щодо повної оплати заборгованості відповідачем до суду не надано.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 000260364/1 від 24.11.2022 сплачено судовий збір у сумі 2 481,00 гривень.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481,00 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Жовтяка Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 14282829) 77 136,46 гривень (сімдесят сім тисяч сто тридцять шість гривень 46 копійок) заборгованості за кредитним договором № 71654436 від 01.11.2021 та 2 481,00 гривень (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) cудових витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію судового рішення направити сторонам рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку на електронну адресу: позивача - , представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення складено та підписано 28 квітня 2023 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу, 04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4; , ІНФОРМАЦІЯ_3, ;

3 - відповідачу, АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_2.