ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1770/15(925/11/23)

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Державного агентства резерву України, м.Київ, вул.Пушкінська,28

до відповідача Державного підприємства "Златодар" Державного агентства резерву України, 129700, Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Шевченка,47

за участю прокуратури Черкаської області, м.Черкаси, бул.Шевченка,286,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонду державного майна України, 01133, м.Київ, вул.Генерала Алмазова,18/9,

про повернення матеріальних цінностей до державного резерву та стягнення 173247885,96 грн штрафних санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

арбітражного керуючого Новосельцева В.П. (за посадою, розпорядник майна боржника), прокурора Цибаня В.І. (за посадою), та повноважних представників сторін: Михайлець О.В. (від позивача, за довіреністю, в режимі ВКЗ), Ставніченка А.С. (від третьої особи, самопредставництво, в режимі ВКЗ)

від відповідача участі не брав.

Державне агентство резерву України звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Державного підприємства "Златодар" Державного агентства резерву України з вимогами:

зобов`язати Державне підприємство "Златодар" Державного агентства резерву України повернути до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено факти незабезпечення збереження, а саме: 4602,173 тонн пшениці 2 класу, 10353,12 тонн пшениці 3 класу, 1,795 тонн пшениці 5 класу, 0,505 тонн пшениці 6 класу, 1,250 тонн ячменю 1 класу, 5,770 тонн ячменю 3 класу, 44 тонни вівса;

стягнути з Державного підприємства "Златодар" Державного агентства резерву України штрафні санкції в сумі 173247885,96 грн (в тому числі 125696848,21 грн 100% штрафу, 47551037,75 грн пені);

а також відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 04.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 02.02.2023; від 02.02.2023 підготовче засідання відкладено на 28.02.2023; від 28.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судове засідання 21.03.2023; від 21.03.2023 розгляд справи відкладено на 04.04.2023; від 04.04.2023 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд державного майна України; зобов`язано позивача невідкладно направити копію позовної заяви з доданими документами третій особі; розгляд справи відкладено на 26.04.2023.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, однак участі представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив. У направлених до суду відзиві на позов від 18.01.2023 (вх.суду №1167/23 від 24.01.2023) та клопотанні від 01.02.2023 №25 (вх.суду №1767/23 від 15.02.2023) відповідач просив здійснити розгляд справи без участі його представника.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Позивач у позовній заяві від 09.12.2022 (вх.суду №38/23 від 02.01.2023) та його представник у судових засіданнях позовні вимоги підтримав і пояснив, що:

08.01.2009 між Державним агентством резерву України та Державним підприємством "Златодар" Державного агентства резерву України укладено договір відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву №юр-2зб/342-2009, відповідно до умов якого до відповідача на відповідальне зберігання було закладено матеріальні цінності державного резерву (зерно), що підтверджується актами форми Р-16 від 12.08.2010 №3, від 02.09.2011 №32, від 04.09.2011 №3, від 10.09.2011 №4 та №5, від 10.03.2016 №1;

акти форми Р-16 від 02.09.2011 №32, від 04.09.2011 №3, від 10.09.2011 №4 та №5 вилучені відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.10.2013 старшим слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління ГСУ Служби безпеки України капітаном юстиції Шапакіним О.В.;

відповідно до Закону України "Про державний матеріальний резерв": відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву - зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву (абз.2 ст.2); державний резерв матеріальних цінностей є недоторканним і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України (ч.1 ст.12); відповідно до Цивільного кодексу України: за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч.1 ст.936); зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі (ст.944);

за результатами проведених на підставі наказів Держрезерву від 19.04.2021 та від 13.12.2021 №255 перевірок наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку та звітності зерна державного резерву, яке знаходилось на відповідальному зберіганні відповідача, виявлено факти незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, що підтверджується актом від 23.04.2021, матеріалами інвентаризації матеріальних цінностей державного резерву на складах ДП "Златодар" (протоколом засідання інвентаризаційної комісії від 21.12.2021, інвентаризаційним описом "матеріальні цінності на відповідальному зберіганні" від 21.11.2021, звітом про наявність зерна державного резерву на ДП "Златодар" станом на 25.04.2022);

вартість матеріальних цінностей державного резерву, щодо яких встановлено факти незабезпечення збереження (станом на момент виявлення порушень 23.04.2021 та 21.11.2021) становить 125 696 848,21 грн (в тому числі станом на 23.04.2021 пшениця 2 класу в кількості 1015,326 тонн загальною вартістю 7 765 923,9762 грн, пшениця 3 класу в кількості 2273,749 тонн загальною вартістю 17 162 030,0771 грн; станом на 21.11.2021 пшениця 2 класу в кількості 3586,847 тонн загальною вартістю 31 026 226,55 грн, пшениця 3 класу в кількості 8079,371 тонн загальною вартістю 69 401 796,89 грн, пшениця 5 класу в кількості 1,795 тонн загальною вартістю 14449,75 грн, пшениця 6 класу в кількості 0,505 тонн загальною вартістю 4065,25 грн, ячмінь в кількості 7,02 тонни загальною вартістю 53955,72 грн, овес в кількості 44 тонни загальною вартістю 268400,00 грн);

відповідно до п.10 ст.14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" у разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці цінності, стягується штраф у розмірі 100 відсотків вартості виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження), а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожний день до повного повернення матеріальних цінностей. Відповідно, розмір штрафу за незабезпечення збереження відповідачем матеріальних цінностей державного резерву становить 125696848,21 грн;

за неналежне виконання зобов`язань відповідно до ст.230 ГПК України передбачено відповідальність у вигляді стягнення штрафних санкцій. Відповідно до п. 16 ст. 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" пеня обчислюється з вартості самовільно використаних матеріальних цінностей, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ. Таким чином за невиконання зобов`язань із збереження матеріальних цінностей державного резерву з відповідача належить стягнути пеню у загальному розмірі 47551037,75 грн (з них: за період за період з 23.04.2021 до 07.12.2022 у розмірі 11276996,64 грн, за період з 21.11.2021 до 07.12.2022 у розмірі 36274041,11 грн).

Відповідач у відзиві від 18.01.2023 №9 (а.с.60) проти задоволення позову заперечив і пояснив, що

свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час, як за позивачем числиться заборгованість за послуги складського зберігання зерна (п.3.1 договору) у розмірі 9 004 352,89 грн;

відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

відсутність оплати з боку позивача за надані послуги є порушенням вимог ст.509, 530, 656, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.193, 199 Господарського кодексу України, істотних умов договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 №юр-2зб/342-2009, і, як наслідок, підставою для відмови у задоволенні позову.

Присутні у судовому засіданні 26.04.2023 розпорядник майна боржника, арбітражний керуючий Новосельцев В.П., прокурор та представник третьої особи вирішення спору залишили на розсуд суду.

Відповідно до ст.233, 240 ГПК України у судовому засіданні проголошено та приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

08.01.2009 між Державним комітетом України з державного матеріального резерву (комітет, позивач) та Державним підприємством "Златодар" (зберігач, відповідач) укладено договір відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву №юр-2зб/342-2009 (далі договір зберігання, а.с.10-12), за умовами якого: комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно із специфікацією у кількості та за вартістю згідно з актом форми Р-16. /.../ (п.1.2); зберігання матеріальних цінностей державного резерву (далі цінності) здійснюється у зерносховищах зберігача (п.1.1); зберігач зобов`язаний: вживати заходів для належного збереження цінностей відповідного виду (п.2.1); надсилати комітетові акти форми Р-16 (п.2.3); відшкодовувати втрату, нестачу цінностей та їх пошкодження з використанням продукції відповідного асортименту і належної якості у 5-денний термін після виявлення втрати, нестачі або пошкодження (п.2.4); проводити відпуск цінностей тільки за нарядами комітету (п.2.5); щороку подавати комітетові: до 15 січня року, наступного за звітним звіт по формі №1 станом на 1 січня; до 15 липня року наступного за звітним інформацію про результати перевірки якості умов зберігання цінностей, а також про відповідність цінностей цілям, для яких вони призначені, за формою встановленою комітетом, станом на 1 липня (п.2.7); комітет зобов`язаний: відшкодовувати зберігачу витрати на збереження цінностей у межах бюджетних асигнувань, передбачених на ці цілі (п.3.1); контролювати додержання умов зберігання цінностей, їх наявність та якісний стан (п.3.2); вартість зберігання цінностей визначається згідно з Порядком відшкодування витрат підприємством, установам та організаціям, що здійснюють відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву, затвердженим Кабінетом міністрів України. /.../ (п.4.1); за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором комітет і зберігач несуть відповідальність згідно із законодавством, зокрема згідно із Законом України "Про державний матеріальний резерв", іншими актами законодавства (п.6); усі спори і розбіжності, що виникають під час виконання цього договору та пов`язані з ним, розв`язуються і усуваються в передбаченому законодавством порядку (п.7.1); цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом усього терміну зберігання цінностей (п.7.3).

У період з 12.08.2010 до 10.03.2016 позивачем відповідно до умов договору зберігання на відповідальне зберігання закладено у зерносховища відповідача матеріальні цінності державного резерву у кількості, вказаній в приймальних актах форми Р-16 від 12.08.2010 №3, від 02.09.2011 №32, від 04.09.2011 №3, від 10.09.2011 №4 та №5, від 10.03.2016 №1, а саме: пшеницю 2 класу в кількості 1015,326 тонн, пшеницю 3 класу в кількості 2273,749 тонни; пшеницю 2 класу в кількості 3586,847 тонн, пшеницю 3 класу в кількості 8079,371 тонн, пшеницю 5 класу в кількості 1,795 тонн, пшеницю 6 класу в кількості 0,505 тонн, ячмінь в кількості 7,02 тонн, овес в кількості 44 тонни.

Передавальні акти форми Р-16 від 02.09.2011 №32, від 04.09.2011 №3, від 10.09.2011 №4 та №5 відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.10.2013 вилучені старшим слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління Головного слідчого управління Служби безпеки України капітаном юстиції Шапакіним О.В. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва Савицького О.А. від 25.09.2013 у справі №1-кс/8098/2013 (а.с.15-20). Кримінальна справа в суд не передана, відомості про призначення судового засідання відсутні.

Ухвалами суду: від 07.12.2015 - порушено провадження у справі про банкрутство боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П.; від 16.11.2020 - процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна, арбітражного керуючого Новосельцева В.П. припинено; провадження у справі закрито.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 ухвалу господарського суду Черкаської області від 16.11.2020 скасовано, справу повернуто в суд першої інстанції для продовження розгляду.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено для розгляду судді Г.М.Скибі, який ухвалою від 28.05.2021 прийняв її до свого провадження.

Ухвалами суду: від 15.07.2021 - відновлено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 днів та повноваження арбітражного керуючого Новосельцева В.П., як розпорядника майна; від 11.08.2021 зобов`язано розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника в рамках процедури банкрутства, здійснити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної, іншої діяльності боржника, становища на ринках боржника та надати суду відповідний(і) документ(и) за її результатами; зобов`язано розпорядника майна, арбітражного керуючого Новосельцева В.П. скликати засідання комітету кредиторів для вирішення питання про подальшу процедуру банкрутства; від 18.01.2022 строк процедури розпорядження майном боржника продовжено до 31.03.2022; від 23.06.2022 строк процедури розпорядження майном боржника продовжено до 23.08.2022; від 28.03.2023 строк процедури розпорядження майном боржника продовжено до 20.05.2023; від 28.03.2023 - залучено Фонд державного майна України (вул.Генерала Алмазова,18/9, м.Київ, 01133; ) до участі у справі №925/1770/15 про банкрутство Державного підприємства "Златодар", як орган управління майном боржника.

На підставі наказу Держрезерву від 19.04.2021 "Про проведення перевірки" проведено позапланову перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Златодар", а саме наявності, якісного стану зерна державного резерву, яке знаходиться на відповідальному зберіганні ДП "Златодар", за результатами якої "встановлено нестачу майна та розбіжності обліку зерна державного резерву, а саме пшениці 2 класу різниця у кількості 1015,326 тонн, пшениці 3 класу у кількості 2273,749 тонн. За фактами нестач та розбіжностей обліку зерна державного резерву, виявленими в результаті попередніх перевірок та інвентаризацій порушено кримінальні справи та ведуться кримінальні провадження". Результати перевірки оформлені актом від 23.04.2021 (а.с.27-36).

На підставі наказу Держрезерву від 13.12.2021 №225 "Про проведення інвентаризації матеріальних цінностей державного резерву" та листа від 15.12.2021 №3201/0/4-21 проведено інвентаризацію матеріальних цінностей державного резерву на складах ДП "Златодар", за результатами якої встановлено:

згідно з протоколом засідання інвентаризаційної комісії по матеріальних цінностях державного резерву на складах ДП "Златодар" від 21.12.2021 (а.с.38) "В результаті інвентаризації встановили наступне: - нестач і надлишків матеріальних цінностей не виявлено; немає на зберіганні матеріальних цінностей державного резерву на судах ДП "Златодар";

згідно з інвентаризаційним описом матеріальні цінності на відповідальному зберіганні від 21.11.2021 (а.с.39) встановлено: "матеріальних цінностей Державного агентства резерву України немає не зберіганні на складах ДП "Златодар".

Згідно із звітом про наявність зерна державного резерву на ДП "Златодар" станом на 25.04.2022, складеним та підписаним в.о.директора Довгаль О.Ю. та в.о.головного бухгалтера Правдою Т.В., фактична наявність зерна культур: ячмінь 1 класу, ячмінь 3 класу, овес 4 класу, пшениця 2 класу, пшениця 3 класу, пшениця 5 класу, пшениця 6 класу 0 тонн (а.с.40).

Згідно з інформацією Черкаської обласної прокуратури від 28.02.2023 №15/2-230вих-23 (а.с.76) незабезпечення виконання умов договору зберігання зерна від 08.01.2009 №юр-2зб/342-2009 підтверджується також проведеною Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Златодар" за період з 01.07.2020 до 30.06.2021, матеріали якої приєднано до кримінального провадження від 27.03.2020 №0000031, порушеної відносно посадових осіб ДП "Златодар" (директор та начальник елеватора) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.36 та ч.2 ст.209 КК України.

Вказані обставини стали підставою для звернення Державного агентства резерву України до Господарського суду Черкаської області із позовом до Державного підприємства "Златодар" Державного агентства резерву України з вимогами про зобов`язання останнього повернути до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено факти незабезпечення збереження, а саме: 4602,173 тонн пшениці 2 класу, 10353,12 тон пшениці 3 класу, 1,795 тонн пшениці 5 класу, 0,505 тонн пшениці 6 класу, 1,250 тонн ячменю 1 класу, 5,770 тонн ячменю 3 класу, 44 тонни вівса, та стягнення штрафних санкцій в сумі 173247885,96 грн (в тому числі 125696848,21 грн 100% штрафу, 47551037,75 грн пені), який розглядається судом.

Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні; вказав на повне виконання умов договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 №юр-2зб/342-2009 та наявну заборгованість позивача за цим договором за послуги складського зберігання зерна у розмірі 9004352,89 грн. Будь-яких доказів на підтвердження викладених у відзиві доводів про виконання належним чином договору зберігання не надав, як і не надав доказів наявності на збереженні матеріальних цінностей позивача, Державного агентства резерву України.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з Кодексом України з процедур банкрутства:

ч.1, 2 ст.7 Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. /.../ Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. /.../

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №517 Державне агентство резерву України є центральним органом виконавчої влади, основним завданням якого є реалізація державної політики у сфері державного матеріального резерву.

Відповідно до Закону України "Про державний матеріальний резерв":

ч.1 ст.1. Державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом. У складі державного резерву створюється незнижуваний запас матеріальних цінностей (постійно підтримуваний обсяг їх зберігання);

ст.2. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву - зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву; відпуск матеріальних цінностей з державного резерву - реалізація чи безоплатна передача матеріальних цінностей державного резерву визначеному одержувачу (споживачу) або реалізація їх на ринку; закладення матеріальних цінностей до державного резерву - прийняття матеріальних цінностей для зберігання в державному резерві /.../; самовільне відчуження матеріальних цінностей державного резерву - використання або реалізація відповідальним зберігачем матеріальних цінностей державного резерву, що перебувають у нього на відповідальному зберіганні, без відповідного рішення на це центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву;

ч.1 ст.11. Запаси матеріальних цінностей державного резерву розміщуються на підприємствах, в установах і організаціях, спеціально призначених для зберігання матеріальних цінностей державного резерву. Розміщення і будівництво на території України підприємств, установ, організацій та інших об`єктів системи державного резерву здійснюються в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України;

ч.1 ст.12. Державний резерв матеріальних цінностей є недоторканним і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України;

ч.10 ст.14. У разі незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі самовільного відчуження, з юридичних осіб, на відповідальному зберіганні яких перебувають ці цінності, стягується штраф у розмірі 100 відсотків вартості виходячи з їх ринкової ціни на день виявлення факту відсутності (самовільного відчуження), а також пеня з вартості відсутнього їх обсягу за кожний день до повного повернення матеріальних цінностей.

Згідно з Постановою Верховної Ради України від 20.02.1996 №57-96-ВР (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Верховної Ради України

від 23.01.1997 №26/97-ВР) "Про механізм застосування міри відповідальності юридичних осіб, на зберіганні яких знаходяться матеріальні ресурси державного резерву, за самовільне їх відчуження (використання, реалізацію)", Держрезерв здійснює перевірку стану зберігання матеріальних ресурсів державного резерву в юридичних осіб, на зберіганні яких вони знаходяться, за результатами яких складаються акти. За виявленими фактами самовільного відчуження (використання, реалізації) матеріальних цінностей до відповідальних зберігачів застосовуються фінансові санкції в судовому порядку.

Відповідно до Інструкції "Про порядок проведення контролю за станом роботи з матеріальними цінностями державного резерву", затвердженої Наказом Держкомрезерву від 08.09.2009 №239 акт перевірки документ, який складається за результатами проведення планового чи позапланового контрольного заходу, що відображає його результати стосовно виконання відповідальним зберігачем зобов`язань щодо зберігання, освіження (заміни) матеріальних цінностей державного резерву, дотримання порядку їх відпуску, своєчасного повернення позичених матеріальних цінностей, а також відповідності зазначених цінностей затвердженій номенклатурі, установленим стандартам і технічним умовам, і є носієм інформації про виявлені й систематизовані недоліки та порушення Закону України "Про державний матеріальний резерв" та інших нормативно-правових актів щодо відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву та умов такого договору (п.1.2).

Згідно з Цивільним кодексом України:

ч.1 ст.936. За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності;

ч.1, 2 ст.938. Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення;

ч.1 ст.942. Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі;

ч.1, 2 ст.949. Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей;

ч.1, 2 ст.950. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця;

п.1 ч.1 ст.951. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Відповідно до Господарського кодексу України:

ч.1-3, 7 ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином;

ч.1 ст.230. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання;

ч.1 ст.231. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Судом встановлено, що відповідачем на підставі укладеного з Державним агентством резерву України договором відповідального зберігання від 08.01.2009 №юр-2зб/342-2009 здійснювалось відповідальне збереження зерна пшениці 2 класу у кількості 4602,173 тон, пшениці 3 класу у кількості 10353,12 тон, пшениці 5 класу у кількості 1,795 тон, пшениці 6 класу у кількості 0,505 тон, ячменю 1 класу у кількості 1,250 тон, ячменю 3 класу у кількості 5,770 тонн, вівса у кількості 44 тони, переданого згідно з актами форми Р-16 від 12.08.2010 №3, від 02.09.2011 №32, від 04.09.2011 №3, від 10.09.2011 №4 та №5, від 10.03.2016 №1.

Передавальні акти форми Р-16 від 02.09.2011 №32, від 04.09.2011 №3, від 10.09.2011 №4 та №5 відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.10.2013 вилучені старшим слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління Головного слідчого управління Служби безпеки України капітаном юстиції Шапакіним О.В. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва Савицького О.А. від 25.09.2013 у справі №1-кс/8098/2013 (а.с.15-20).

Відповідно до п.1.5 Інструкції "Про порядок проведення контролю за станом роботи з матеріальними цінностями державного резерву", затвердженої Наказом Держкомрезерву від 08.09.2009 №239 уповноважені представники Держкомрезерву здійснюють контрольні заходи за виконанням відповідальними зберігачами зобов`язань щодо зберігання, освіження (заміни) матеріальних цінностей державного резерву, дотриманням порядку їх закладення, відпуску та своєчасного повернення позичених матеріальних цінностей, а також за відповідністю зазначених цінностей затвердженій номенклатурі, державним стандартам і технічним умовам.

На підставі наказу Держрезерву від 19.04.2021 "Про проведення перевірки" проведено позапланову перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Златодар", а саме наявності, якісного стану зерна державного резерву, яке знаходиться на відповідальному зберіганні ДП "Златодар", за результатами якої "встановлено нестачу та розбіжності обліку зерна державного резерву, а саме пшениці 2 класу різниця у кількості 1015,326 тонн, пшениці 3 класу у кількості 2273,749 тонн. За фактами нестач та розбіжностей обліку зерна державного резерву, виявленими в результаті попередніх перевірок та інвентаризацій порушено кримінальні справи та ведуться кримінальні провадження". Результати перевірки оформлені актом від 23.04.2021 (а.с.27-36).

На підставі наказу Держрезерву від 13.12.2021 №225 "Про проведення інвентаризації матеріальних цінностей державного резерву" та листа від 15.12.2021 №3201/0/4-21 проведено інвентаризацію матеріальних цінностей державного резерву на складах ДП "Златодар", за результатами якої встановлено:

згідно з протоколом засідання інвентаризаційної комісії по матеріальних цінностях державного резерву на складах ДП "Златодар" від 21.12.2021 (а.с.38) "В результаті інвентаризації встановили наступне: - нестач і надлишків матеріальних цінностей не виявлено; немає на зберіганні матеріальних цінностей державного резерву на судах ДП "Златодар";

згідно з інвентаризаційним описом матеріальні цінності на відповідальному зберіганні від 21.11.2021 (а.с.39) встановлено: "матеріальних цінностей Державного агентства резерву України немає не зберіганні на складах ДП "Златодар".

Згідно із звітом про наявність зерна державного резерву на ДП "Златодар" станом на 25.04.2022, складеним та підписаним в.о.директора Довгаль О.Ю. та в.о.головного бухгалтера Правдою Т.В., фактична наявність зерна культур: ячмінь 1 класу, ячмінь 3 класу, овес 4 класу, пшениця 2 класу, пшениця 3 класу, пшениця 5 класу, пшениця 6 класу 0 тонн (а.с.40).

Згідно з інформацією Черкаської обласної прокуратури від 28.02.2023 №15/2-230вих-23 (а.с.76) незабезпечення виконання умов договору зберігання зерна від 08.01.2009 №юр-2зб/342-2009 підтверджується також проведеною Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП "Златодар" за період з 01.07.2020 до 30.06.2021, матеріали якої приєднано до кримінального провадження від 27.03.2020 №0000031, порушеної відносно посадових осіб ДП "Златодар" (директор та начальник елеватора) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.36 та ч.2 ст.209 КК України.

Таким чином, встановлена за результатами проведених перевірок фактична кількість відсутнього зерна державного резерву, переданого на відповідальне зберігання відповідача, становить: 4602,173 тонн пшениці 2 класу, 10353,12 тонн пшениці 3 класу, 1,795 тонн пшениці 5 класу, 0,505 тонн пшениці 6 класу, 1,250 тонн ячменю 1 класу, 5,770 тонн ячменю 3 класу та 44 тонни вівса.

В ході розгляду справи відповідачем жодних доказів на спростування встановлених перевірками порушень не надано. Відповідач не заперечив прийняття зерна державного матеріального резерву на зберігання та не надав доказів видачі зі схову зерна на вимогу Держрезерву чи управненої особи, чи заміни зерна в порядку освіження запасів. Доказів погашення приймальних актів (зберігальних зобовізань) перед Держрезервом відповідач не надав.

Акт перевірки від 23.04.2021 та інвентаризаційні описи матеріальних цінностей від 21.11.2021 підписано посадовими особами без зауважень.

Незабезпечення збереження матеріальних цінностей державного резерву та порушення правил і умов зберігання, несвоєчасного освіження та заміни матеріальних цінностей державного резерву є підставою для застосування відповідальності згідно ч.ч.10, 12 ст.14 Закону України "Про державний матеріальний резерв".

Відповідно до п.21 Порядку формування, розміщення та проведення операцій з матеріальними цінностями державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1997 №1129 ціни на матеріальні цінності, що закладаються та відпускаються з державного резерву, визначаються Держрезервом виходячи з оптових цін, що діють на час закладення або відпуску, кон`юнктури ринку, термінів зберігання, якості продукції. Листом Міністерства економіки України від 28.01.2000 №53-19/108 дозволено Держрезерву України при визначенні цін використовувати інформацію позабіржового ринку.

Відповідно до розрахунку Державного агентства резерву України, здійсненого на підставі наданої Українським державним науково-дослідним інститутом "Ресурс" інформації від 23.07.2021 №386/06 та від 28.11.2022 №392/03 (а.с.21-26) про ціни на зерно станом на 23.04.2021 та 21.12.2021 (відповідно), загальна вартість матеріальних цінностей державного резерву, щодо яких було допущено порушення правил і умов зберігання, та які мають бути повернені до державного резерву, на момент виявлення порушення становить 125696848,21 грн, зокрема

станом на 23.04.2021:

пшениця 2 класу кількістю 1015,326 тонн, ціна за тонну - 7648,70 грн, загальна вартість 7765923,9762 грн;

пшениця 3 класу кількістю 2273,749 тонн, ціна за тонну 7547,90 грн, загальна вартістю 17162030,0771;

станом на 21.11.2021:

пшениця 2 класу кількістю 3586,847 тонн, ціна за 1 тонну 8650 грн, загальна вартість 31026226,55 грн;

пшениця 3 класу кількістю 8079,371 тонн, ціна за 1 тонну 8590 грн, загальна вартість 69401796,89 грн;

пшениця 5 класу кількістю 1,795 тонн, ціна за 1 тонну 8050 грн, загальна вартість 14449,75 грн;

пшениця 6 класу кількістю 0,505 тонн, ціна за 1 тонну 8050 грн, загальна вартість 4065,25 грн;

ячмінь в кількості 7,02 тонни, ціна за 1 тонну 6100 грн, загальна вартість 56955,72 грн;

овес в кількості 44 тонни, ціна за 1 тонну 7686 грн, загальна вартість 268400 грн.

Отже, вартість матеріальних цінностей державного резерву, щодо яких встановлено факти незабезпечення збереження, становить 125696848,21 грн.

Таким чином,

розмір штрафу, який згідно з ч.10 ст.14 Закону України "Про державний матеріальний резерв" становить 100% вартості матеріальних цінностей у цінах, на час виявлення факту відчуження, а саме 125 696 848,21 грн;

розмір пені за період з 23.04.2021 до 07.12.2022 (розрахований із вартості матеріальних цінностей (пшениці 2 та 3 класу вартістю 24927954,05 грн), щодо яких перевіркою від 23.04.2012 виявлено незабезпечення збереження) становить 11 276 996,64 грн;

розмір пені за період з 21.11.2021 до 07.12.2022 (розрахований із вартості матеріальних цінностей (пшениці 2, 3, 5, 6 3 класу, ячменя та вівса вартістю 100768894,16 грн), щодо яких перевіркою від 21.11.2021 виявлено незабезпечення збереження) становить 36 274 041,11 грн.

Розрахунки позивача за вказані ним періоди є правильними і відповідачем не оспорюються. Розрахунки перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон".

Враховуючи заявлені позивачем періоди для стягнення пені, суд стягує її у загальному розмірі 47 551 037,75 грн.

Виходячи з положень абзацу другого ч.10 ст.14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", вартість відсутніх матеріальних цінностей державного резерву відшкодовується у разі недоцільності закладення і зберігання матеріальних цінностей або виключення їх з номенклатури, скасування мобілізаційного чи іншого спеціального завдання. Між тим, наведені обставини відсутні, а тому матеріальні цінності, щодо яких встановлено відсутність, підлягають поверненню до державного резерву України в натурі.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про підтвердження доказами обґрунтованості позовних вимог Державного агентства резерву України у даній справі та наявність підстав для їх задоволення повністю.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем чи відновлення об`ємів зерна на зберіганні під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату та відновлення становища має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду та позивачеві доказів сплати позивачу штрафних санкцій та повернення матеріальних цінностей.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення. Належить стягнути на користь позивача з відповідача штрафні санкції в сумі 173247885,96 грн (в тому числі 125696848,21 грн 100% штрафу, 47551037,75 грн пені), а також зобов`язати останнього повернути до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено факти незабезпечення збереження, а саме: 4602,173 тонн пшениці 2 класу, 10353,12 тонн пшениці 3 класу, 1,795 тонн пшениці 5 класу, 0,505 тонн пшениці 6 класу, 1,250 тонн ячменю 1 класу, 5,770 тонн ячменю 3 класу, 44 тонни вівса.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

З огляду на повне задоволення позову з відповідача на користь позивача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути 868350,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

1.1. Стягнути з Державного підприємства "Златодар" Державного агентства резерву України (Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Шевченка,47, , номер рахунку в банку невідомий)

на користь Державного агентства з резерву України (01601, м.Київ, вул.Пушкінська,28, , номер рахунку в банку невідомий)

125696848,21 грн - 100% штрафу, 47551037,75 грн пені та 868350,00 судового збору.

1.2. Зобов`язати Державне підприємство "Златодар" Державного агентства резерву України (Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Шевченка,47, , номер рахунку в банку невідомий) повернути до державного резерву матеріальні цінності, щодо яких встановлено незабезпечення збереження, а саме: 4602,173 тонн пшениці 2 класу, 10353,12 тонн пшениці 3 класу, 1,795 тонн пшениці 5 класу, 0,505 тонн пшениці 6 класу, 1,250 тонн ячменю 1 класу, 5,770 тонн ячменю 3 класу, 44 тонни вівса.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 01.05.2023.

Суддя Г.М.Скиба