ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

01.05.2023м. ДніпроСправа № 904/2137/23

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-медичне виробниче об`єднання "Бента", м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова", м. Дніпро

відповідача-3: ОСОБА_2 , м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

відповідача-4: ОСОБА_3 , м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

відповідача-5: ОСОБА_4 , м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

відповідача-6: ОСОБА_5 , м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_6 , м. Сімферополь Автономної Республіки Крим

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кот Борис Анатолійович, м. Дніпро

про визнання недійсними довіреності від 09.03.2023 на ім`я ОСОБА_7 , рішення загальних зборів учасників від 09.03.2023 та нової редакції Статуту

Суддя Євстигнеєва Н.М.

С У Т Ь С П О Р У :

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:

визнати недійсною довіреність від 09.03.2023, посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кот Борисом Анатолійовичем, за реєстровим №213, виданою на ім`я ОСОБА_7 як представника ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова" як учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-медичне виробниче об`єднання "Бента" (Код );

визнати недійсним рішення №09-03/2023 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-медичне виробниче об`єднання "Бента" від 09.03.2023;

визнати недійсною нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-медичне виробниче об`єднання "Бента", що була затверджена рішенням №09-03/2023 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-медичне виробниче об`єднання "Бента";

стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що є учасником ТОВ "Фірма "Порт ЛТД" з часткою 20% статутного капіталу.

Одним із засновників ТОВ "НМВО "Бента" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова", якому належить частка у розмірі 23400636,00 гривень, що становить 99,96% статутного капіталу ТОВ "НМВО "Бента" та відповідає 99,69% голосів. Інші учасники ТОВ "НМВО "Бента" володіють (відповідачі по справі) володіють по 0,008% голосів кожен.

Учасниками ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Порт ЛТД", якому належить 97% статутного капіталу ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова" та відповідає 97% голосів. Інші учасників ТОВ "Фірма "Порт ЛТД" володіють по 0.6% статутного капіталу, що відповідає 0,6% голосів.

Учасниками ТОВ "Фірма "Порт ЛТД" є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які володіють по 60 000 грн. кожен, що відповідає 20% голосів у кожного учасника.

Таким чином, позивач та відповідачі Тарикіни є кінцевими власниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова" як учасника ТОВ "НМВО "Бента", тому саме вони через відповідні рішення загальних зборів повинні були б надавати повноваження ОСОБА_7 як представнику ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова" як учаснику ТОВ "НМВО "Бента" голосувати по порядку денному загальних зборів, що відбулись 09.03.2023 та відповідно підписувати протокол №09-03/2023.

Тобто, позов заявлено ОСОБА_1 на захист корпоративних прав як учасника ТОВ "Фірма "Порт ЛТД" та кінцевого власника ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова", який є учасником ТОВ "НМВО "Бента".

09.03.2023 відбулися загальні збори учасників ТОВ "НМВО "Бента" з порядком денним:

про дострокове припинення повноважень директора ТОВ "НМВО "Бента" ОСОБА_9 ;

про призначення директором ТОВ "НМВО "Бента" ОСОБА_10 ;

про внесення змін до Статуту ТОВ "НМВО "Бента" та затвердження його в новій редакції;

про внесення змін до відомостей про ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова", що містяться в ЄДР.

Оскаржуваним рішенням Загальних зборів учасників №09-03/2023 від 09.03.2023 було достроково припинено повноваження директора ТОВ ТОВ "НМВО "Бента" ОСОБА_9 та призначено директором ОСОБА_10 .

На зборах 09.03.2023 від імені ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова", яке є учасником ТОВ "НМВО "Бента", був присутній ОСОБА_7 , який діяв на підставі довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кот Борисом Анатолійовичем, за реєстровим №213.

Водночас, учасниками ТОВ "Фірма "Порт ЛТД" (до складу яких входить і позивач) не приймалось будь-яких рішень, якими б надавались відповідні повноваження ОСОБА_7 , як представнику ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова", для участі в загальних зборах ТОВ "НМВО "Бента".

Таким чином, ОСОБА_7 приймав участь в загальних зборах ТОВ "НМВО "Бента" та голосував на підставі довіреності, яка є недійсною з підстав відсутності акту (рішення) ТОВ "Фірма "Порт ЛТД" щодо голосування по порядку денному загальних зборів учасників ТОВ "НМВО "Бента".

Відповідно рішення, прийняті загальними зборами учасників ТОВ "НМВО "Бента" від 09.03.2023 є недійсними, у зв`язку із тим, що при голосуванні та прийнятті рішення були порушенні вимоги пунктів 5.2., 5.3. Статуту ТОВ "НМВО "Бента".

Також в протоколі загальних зборів зазначено, що на зборах були присутні ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_5 (відповідач-6), від імені яких діяла ОСОБА_4 , як опікун над майном.

Повноваження ОСОБА_4 на загальних зборах представляти інтереси позивача та відповідача-6 підтверджені Свідоцтвом опікуна над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, посвідчене КОТ Б.А., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу від 07.03.2023 за реєстровим № 177. Позивач вважає, що ОСОБА_4 не мала повноважень голосувати за прийняті рішення від її імені, оскільки чинним законодавством таке право опікуна (крім права опікуна управляти майном) не передбачено.

Наведене і є причиною звернення з позовом до суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023 справу №904/2137/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-медичне виробниче об`єднання "Бента" або будь-якій уповноваженій Товариством особі укладати правочини стосовно нерухомого майна (реєстраційний номер майна 26018720), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована наступним:

- ОСОБА_4 використала надані їй права як опікуна майном в своїх інтересах, а не в інтересах ОСОБА_1 . Підставою для видання ОСОБА_4 Свідоцтв опікуна над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу від 07.03.2023 за реєстровим номером №173 та №177, стало звернення до правоохоронних органів гр. ОСОБА_11 , яка, відповідно до матеріалів кримінального провадження №000298, є довіреною особою ОСОБА_4 . ОСОБА_11 у заяві просила оголосити у розшук ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як осіб, що зникли безвісти за особливих обставин. ОСОБА_4 достеменно знала про те, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_5 не зникали, а проживали на той час в АР Крим, в м. Симфірополі, оскільки й сама ОСОБА_12 як на момент подачі заяви так і на теперішній час проживає в м. Сімферополі;

- підпис, що наявний в матеріалах кримінального провадження №000298, а саме на сторінці 12, яким підписалась представник ОСОБА_4 ОСОБА_13 , є ідентичним підпису, яким підписано рішення №09-03/2023 Загальних зборів учасників ТОВ "НМВО "Бента" і який належить ОСОБА_10 , яку призначено директором ТОВ "НМВО "Бента";

- звернення до правоохоронних органів із заявою про розшук ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_14 , та звернення ОСОБА_4 до нотаріуса та отримання нею свідоцтв про опіку над майном ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було вчинено з метою призначення директором саме ОСОБА_10 , оскільки без вчинення таких дій призначити її директором Товариства було б неможливо відповідно до вимог Статуту, який передбачає прийняття такого рішення одноголосно усіма учасниками Товариства;

- такі дії ОСОБА_4 та ОСОБА_10 були вчинені з метою розпорядження нерухомим майном ТОВ "НМВО "Бента", а саме нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Крилова, 174.

Позивач вважає, що заборона ТОВ "НМВО "Бента" або будь-якій уповноваженій відповідачем особі укладати правочини щодо нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Крилова, 174 виключить необхідність подальших судових спорів між учасниками товариства.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

Згідно зі ст.136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 ГПК заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21).

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (постанова Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується вжиття певного виду забезпечення позову (п.18 постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі №910/11857/20).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права відповідача або вказаних осіб, та, відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу і яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову потрібно враховувати, що такими заходами не повинні обмежуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового прцесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані із предметом спору.

Заборона відповідачу або іншим уповноваженим ним особам вчиняти дії є одним з визначених законом способів забезпечення позову.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є немайнові вимоги позивача про визнання недійсними довіреності на представника ОСОБА_7 , рішення загальних зборів від 09.03.2023 та Статуту ТОВ "НМВО "Бента" в новій редакції.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Позовні вимоги стосуються порушення порядку скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ "НМВО "Бента", учасником якого ОСОБА_1 безпосередньо не являється. Як зазначено вище, ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Фірма "Порт ЛТД" з часткою 20% статутного капіталу, яке має частку у статутному капіталі ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова" (97%). В свою чергу, ТОВ "Кримський центр травматології і ортопедії ім. О.І.Блискунова" є одним із засновників ТОВ "НМВО "Бента" (99,69%), рішення загальних зборів учасників якого оскаржується позивачем.

ОСОБА_1 вважає, що, під час проведення загальних зборів учасників Товариства 09.03.2023, ОСОБА_4 (відповідач-5) використала надані їй права як опікуна майном в своїх інтересах, а не в інтересах ОСОБА_1 . Отримання Свідоцтв опікуна над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу від 07.03.2023 за реєстровим номером №173 та №177 було вчинено з метою призначення директором Товариства саме ОСОБА_10 , оскільки без вчинення таких дій призначити її директором Товариства було б неможливо відповідно до вимог Статуту, який передбачає прийняття такого рішення одноголосно усіма учасниками Товариства. Такі дії ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вчинені з метою розпорядження нерухомим майном ТОВ "НМВО "Бента", а саме нежитловими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 09.03.2023 учасниками Товариства були прийняті рішення про: звільнення з посади директора ОСОБА_4 ; призначення на посаду директора Товариства ОСОБА_10 ; про внесення змін до Статуту та затвердження його в новій редакції. Жодних питань, пов`язаних із затвердженням (укладенням) значних правочинів, правочинів з відчуження нерухомого майна, яке належить Товариству загальні збори не розглядали і відповідних рішень не приймали.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов про визнання недійсною довіреності на ім`я ОСОБА_7 , недійсним рішення загальних зборів щодо переобрання керівника та затвердження Статуту Товариства в новій редакції та визнання недійсною нової редакції Статуту не може бути забезпечений шляхом заборони Товариству або будь-якій іншій уповноваженій особі укладати правочини стосовно нерухомого майна.

Обрані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони Товариству або будь-якій іншій особі укладати правочини стосовно нерухомого майна не відповідають вимогам щодо наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та є такими, що не спроможні забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав (інтересів) позивача в разі задоволення позову.

При цьому, з огляду на принцип диспозитивності господарського судочинства, суд позбавлений можливості із власної ініціативи визначити захід забезпечення, що відповідатиме нормі п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України, адже вжиття заходів забезпечення здійснюється судом виключно за заявою учасника справи та в спосіб, що міститься в його заяві.

За викладеного, заява про вжиття заходів до забезпечення доказів шляхом заборони Товариству або будь-якій іншій особі укладати правочини стосовно нерухомого майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття 01.05.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва