ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.04.2023 Справа № 914/905/18

Господарський суд Львівської області в складі судді Н.Є. Березяк розглянувши матеріали подання: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. про: тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України у справі №914/905/18 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат», м. Київ, до відповідача: фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича, м. Львів, про: стягнення збитків у розмірі 666182,00 грн. Представники сторін не викликались (не повідомлялись) ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/905/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» до фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича про стягнення збитків у розмірі 666182,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.09.2018 у даній справі у позові відмовлено повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» - частково задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2018 у справі №914/905/18 та додаткове рішення від 04.10.2018 - скасовано; прийнято нове рішення, яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» до Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича про стягнення в порядку регресу збитків на суму 420 807,00 грн; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» в порядку регресу збитки на суму 420 807,00 грн, відмовлено в решті позовних вимог про стягнення 14 066,64 грн - залишкової суми, яка стягнута за рішенням суду в справі №910/14398/16, 43 469,37 грн - виконавчого збору згідно виконавчого провадження №55543180, 21 461,17 грн - судового збору за подання апеляційних скарг та касаційної скарги по справі №910/14398/16, 166 378,38 грн - витрат на правову допомогу по забезпеченню захисту по справі №910/14398/16; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 6 312,11 грн - судового збору за подання позовної заяви, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» на користь Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича 1 418,24 грн - витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, 6 оф. 808, код ЄДРПОУ - 39120932) 9 468,15 грн. - судового збору за подання апеляційної скарги; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 3966,88 грн - судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

На виконання вказаної постанови Господарським судом Львівської області 18.02.2022 видано накази.

На адресу господарського суду, 24.04.2023 за вх. №1615/23 від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області надійшло подання від 20.04.2023 вих. №6627 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України (в порядку ст. 337 ГПК України), в якій виконавець просить суд тимчасово обмежити боржника - Курупку Володимира Єгоровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження ЗВП №70908083, що включає в себе виконавчі провадження:

ВП № 69866053 з примусового виконання наказу №914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» в порядку регресу збитки на суму 420 807,00 грн;

ВП № 69866561 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 9468,15 грн судового збору за подання апеляційної скарги;

ВП № 69867093 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 6312,11 грн судового збору за подання позовної заяви;

ВП № 69866442 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 3966,88 грн. судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Виконання ухвали просить покласти на Державну прикордонну службу України.

Дане подання обґрунтоване наступним.

На виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №70908083, що включає в себе виконавчі провадження:

ВП № 69866053 з примусового виконання наказу №914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» в порядку регресу збитки на суму 420 807,00 грн;

ВП № 69866561 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 9468,15 грн судового збору за подання апеляційної скарги;

ВП № 69867093 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 6312,11 грн судового збору за подання позовної заяви;

ВП № 69866442 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 3966,88 грн судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Відповідно до деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що квартира загальною площею 29,3 кв.м за адресою АДРЕСА_2 належала боржнику Курупка Володимиру Єгоровичу на підставі договору купівлі-продажу №1028 від 19.05.2008.

Проте 04.06.2018 боржник продав квартиру дружині ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про шлюб №323 від 21.10.1989 додається) на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 виданого 04.06.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Василюк В.М.

Згідно даних сайту судової влади України по справі №914/905/18 ухвала про прийняття позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» до розгляду та відкриття провадження у справі винесена 22.05.2018.

Тобто, як зазначає виконавець, боржником відчужено квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дружині після початку судового процесу про стягнення заборгованості.

Таким чином, відчуження квартири загальною площею 29,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , на думку виконавця, свідчить про умисне та цілеспрямоване ухилення боржника від виконання рішення суду про стягнення в порядку регресу збитків на суму 420 807,00 грн.

Розглянувши подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України, судом встановлено наступне.

Як вже зазначалось, на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває зведене виконавче провадження ЗВП №70908083.

15.09.2022 виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 15.09.2022.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів.

Боржником вказану декларацію виконавцю не подано.

Лист з постановами про відкриття виконавчого провадження повернувся виконавцю, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню частини першої статті 28 Закону.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року в справі № 643/8028/15 (провадження №61-10442св20), від 18 березня 2021 року у справі №520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20).

15.09.2022 року виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, згідно яких накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно.

З метою виконання рішення суду виконавцем скеровано запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 15.09.2022 року боржник має відкриті рахунки в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 31.03.2023 боржник отримав дохід в третьому кварталі 2022 року в сумі 10 000,00 грн від Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАВАНГЕР» та 9000,00 грн від Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістікс Солюшнз».

15.09.2022 виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та скеровано в банківські установи до виконання: АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299; АТ «Кредобанк», МФО 325365; АТ «Райффайзен Банк», МФО 300335; АТ «Ощадбанк», МФО 300465; АТ «Альфа-банк», МФО 300346; АТ «Укрексімбанк», МФО 322313; АТ «УкрСиббанк», МФО 351005; АТ «Універсал Банк», МФО 322001; АБ «Укргазбанк», МФО 320478; АТ «ПУМБ», МФО 334851; АТ «А-Банк», МФО 307770; АТ «Таскомбанк», МФО 339500; АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990; ПАТ «АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849; ПАТ «Банк Восток», МФО 307123; АТ «ПроКредит Банк», МФО 320984; АТ «ОТП Банк», МФО 300528; АТ АКБ «Львів», МФО 325268; АТ «АКБ «Конкорд», МФО 307350; АТ «Ідея Банк», АТ «Агропросперіс Банк», МФО 380548; АТ АБ «РАДАБАНК», МФО 306500; АТ «БАНК АВАНГАРД», МФО 380946; АТ «БАНК ФОРВАРД», МФО 380418.

Згідно електронної відповіді АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «ПроКредит Банк» від 15.09.2022 року арешти накладено.

16.09.2022 виконавцем надіслано вимогу в АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», ПАТ «БАНК ВОСТОК» щодо надання інформації про стан рахунків боржника.

Згідно електронної відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2022 залишок коштів на рахунках боржника становить 26.10 грн, 1,09 грн, та 1000,00 грн.

16.09.2022 виконавцем направлено вимогу в «Райффайзен Банк», АТ «ПроКредит Банк» про надання інформації про номери рахунків та залишку коштів на них.

Згідно відповіді АТ «ПроКредит Банк» від 20.09.2022 в боржника відкрито два рахунки, залишок коштів на яких відсутній.

24.10.2022 виконавцем виставлено платіжну вимогу на рахунок боржника НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно меморіального ордеру № M1025RGWQU від 25.10.2022 списано кошти в сумі 1000,00 грн та розподілено наступним чином: 753,95 грн перераховано витрат виконавчого провадження, 246,05 грн заборгованості на користь стягувана.

Згідно відповіді АТ «Райффайзен Банк» від 26.11.2022 року в боржника відкрито два рахунки залишок коштів на яких становить 11,27 грн та 17,41 грн.

Згідно відповідей інших банківських установ в боржника відсутні відкриті рахунки.

Згідно відповіді ТСЦ 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області 28.10.2022 на запит виконавця за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 23.09.2022 боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 12.012018 органом 4601 та НОМЕР_5 , виданий 25.10.2010, органом 4610.

Згідно відповіді Залізничної районної адміністрації ЦНАП м. Львова від 20.09.2022 боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Головного управління держпраці у Львівській області від 22.09.2022 за боржником не зареєстровано рухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від29.09.2022 земельних ділянок у власності на території області не зареєстровано.

19.01.2023 виконавцем направлено вимогу в банківські установи для перевірки інформації щодо наявності відкритих рахунків у боржника та залишку коштів на них.

Згідно відповіді АТ «ПроКредит Банк» від 30.01.2023 залишок коштів на рахунках боржника відсутній.

02.02.2023 виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ЗВП №70908083.

03.02.2023 виконавцем надіслано боржнику вимогу-виклик з`явитись 15.02.2023 або 16.02.2023 для дачі пояснень з приводу виконавчого документа, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 03.02.2023.

Боржник не з`явився на виклик приватного виконавця. Жодних пояснень, ні усних, ні письмових на адресу приватного виконавця не надходило.

Лист з вимогою-викликом повернувся виконавцю, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

10.02.2023 виконавцем направлено вимогу в банківські установи щодо надання інформації про стан рахунків боржника.

Згідно електронної відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 10.02.2023 залишок коштів на рахунках становить 27,47 грн, 1,09 грн, 0,00 грн, залишок коштів на рахунках боржника в АТ «Райффайзен БАНК» становить 11,27 грн, 17,41 грн.

18.04.2023 виконавцем направлено вимогу в банківські установи про залишок коштів на рахунках боржника.

Згідно електронної відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 18.04.2023 року залишок коштів на рахунках становить 27,47 грн, 1,09 грн, 0,00 грн, залишок коштів на рахунках боржника в АТ «Райффайзен БАНК» становить 11,27 грн, 17,41 грн.

Відповідно до деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що квартира загальною площею 29,3 кв.м за адресою АДРЕСА_2 належала боржнику Курупці Володимиру Єгоровичу на підставі договору купівлі-продажу №1028 від 19.05.2008.

Проте 04.06.2018 боржник продав квартиру дружині ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про шлюб №323 від 21.10.1989 додається) на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 виданого 04.06.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Василюк В.М.

Після винесення судових рішень, набрання ними чинності, відкриття виконавчих проваджень боржником не здійснено жодних оплат заборгованості. А відчуження квартири (04.06.2018) одразу після винесення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22.05.2018, може свідчити про те, що боржником було відчужене нерухоме майно з метою ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Іншого нерухомого майна у власності боржника немає.

З моменту набрання законної сили рішень суду 12.05.2022 та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник не здійснив жодної оплати коштів стягувачу, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, попри, як зазначає виконавець, отримання доходу в третьому кварталі 2022 року.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. З мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11 -рп/2012). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України від 05.07.2012 № 15729/07, пункт 1 статті 6 Конвенції, іnter аlіа (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

Статтею 338 ГПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права па пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває па території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно з ч.2, ч. 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного (приватного) виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Згідно доказів що містяться у матеріалах виконавчого провадження встановлено, що боржник Курупка Володимир Єгорович ухиляється від виконання, покладеного на нього рішенням суду, зобов`язання.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних спобод від 4 листопада 1950 року права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

З огляду на викладене, оскільки Курупкою Володимиром Єгоровичем не виконано зобов`язання, покладеного на нього рішеннями суду, з виконання якого відкрито відповідне зведене виконавче провадження ЗВП №70908083, боржник ухиляється від виконання зобов`язання вказаного вище, права стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» залишаються порушеними, що є підставою для обмеження Курупки Володимира Єгоровича у праві виїзду за межі України, до сплати ним заборгованості.

Таким чином, на даний час рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що приватним виконавцем вжито передбачених чинним Законодавством заходів примусового виконання рішень, згідно доказів що містяться у матеріалах виконавчого провадження встановлено, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду Львівської області. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість не погашена, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не вчинено.

Таким чином, враховуючи вжиті приватним виконавцем заходи з метою примусового виконання рішення та факт ухилення боржника - Курупки Володимира Єгоровича від виконання рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення Подання.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст.234, 337, 338 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України у справі №914/905/18 - задовольнити.

2 Тимчасово обмежити боржника - Курупку Володимира Єгоровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження ЗВП №70908083, що включає в себе виконавчі провадження:

ВП № 69866053 з примусового виконання наказу №914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» в порядку регресу збитки на суму 420 807,00 грн;

ВП № 69866561 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 9468,15 грн судового збору за подання апеляційної скарги;

ВП № 69867093 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 6312,11 грн судового збору за подання позовної заяви;

ВП № 69866442 з примусового виконання наказу № 914/905/18 виданого 18.08.2022 Господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Курупки Володимира Єгоровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокат» 3966,88 грн. судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

3. Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя Березяк Н.Є.