ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. Справа№ 910/1841/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2023

у справі №910/1841/23 (суддя С.О. Чебикіна)

за заявою Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини»

про вжиття заходів забезпечення позову до його подання

особа, яка може отримати статус учасника справи: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

за участю представників учасників судового процесу:

від заявника: не з`явився;

від особи, яка може отримати статус учасника справи: Бабій Х.М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року до Господарського суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» (далі - АТ «Українські енергетичні машини») із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви в порядку ст.ст. 136-139 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у якій просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" проводити відкриті торги з процедури закупівлі за номером в ЦБД № UA-2022-10-24-011822-a за кодом CPV згідно ДК 021-2015:42110000-3 Турбіни та мотори (Комплект деталей ЦВТ турбіни К-100-60/3000 для ВП ХАЕС), оскільки тендерна документація стосовно проведення зазначених відкритих торгів містить дискримінаційні умови, які ставлять в нерівні умови потенційних учасників та обмежують конкуренцію.

В якості осіб, які можуть отримати статус учасника справи, у заяві про забезпечення позову зазначено: відповідач - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/1841/23 у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про вжиття заходів забезпечення позову до його подання відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд виходив з того, що Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" має намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою, тому судове рішення, у разі задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання. В даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Проте, заявником не наведено достатніх доказів таких підстав. Крім того, судом враховано, що Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» належить до категорії підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, тому застосування до такого підприємства заходу забезпечення позову шляхом заборони проведення відкритих торгів на закупівлю обладнання для атомної станції, матиме можливим наслідком зрив виконання основної цілі діяльності державного підприємства.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, АТ «Українські енергетичні машини» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Українські енергетичні машини» про вжиття заходів забезпечення позову до його подання.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, АТ «Українські енергетичні машини» вказує на порушення судом норм процесуального права, зокрема ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Судом першої інстанції не враховано, що рішеннями Антимонопольного комітету України №6643-р/пк-пз від 08.11.2022, №7409-р/пк-пз від 14.12.2022 підтверджено наявність дискримінаційних умов, які ставлять у нерівні умови потенційних учасників відкритих торгів з процедури закупівлі за номером в ЦБД № UA-2022-10-24-011822-a за кодом CPV згідно ДК 021-2015:42110000-3 Турбіни та мотори (Комплект деталей ЦВТ турбіни К-100-60/3000 для ВП ХАЕС). Однак Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не внесло змін до тендерної документації та призначило відкриті торги на 15.02.2023, що не відповідає закону. Скаржник зазначає, що ситуація, яка склалася, вимагала оперативного застосування заходів забезпечення позову, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні такої заяви, що призводить до негативного поглиблення та більших наслідків порушення прав заявника, які можуть настати через проведення відкритих торгів, а саме укладення незаконного договору за результатами торгів та його виконання, що у свою чергу може викликати додаткові зусилля, витрати та час товариства на оскарження такого договору та наслідків його виконання. Крім того, судом першої інстанції не враховано Європейську судову практику щодо застосування ефективного засобу захисту порушених прав.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1841/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/1841/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

03.03.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від представника ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Бабій Х.М. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №910/1841/23.

08.03.2023 матеріали справи № 910/1841/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Мальченко А.О. у відпустці з 13.03.2023 по 17.03.2023, судді Агрикової О.В. у відпустці з 13.03.2023 по 17.03.2023 та судді Чорногуза М.Г. у відпустці з 10.03.2023 по 17.03.2023, питання щодо подальшого руху даної апеляційної скарги вирішено після виходу колегії суддів з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/1841/23 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

04.04.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/1841/23; розгляд справи призначено на 26.04.2023, встановлено ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 21.04.2023.

20.04.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство погоджується з наданою судом оцінкою правовідносин сторін, застосованими до них нормами процесуального права, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та вмотивованою.

В обгрунтування відзиву на апеляційну скаргу ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» зазначає, що заявником не доведено обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову у заявлений ним спосіб.

У судове засідання 26.04.2023 апелянт явку своїх уповноважених представників не забезпечив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв учасників судового процесу про розгляд апеляційної скарги, направивши відповідну ухвалу на електронні адреси учасників справи. Таким чином, АТ «Українські енергетичні машини» було належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання; про поважність причин неявки суду не повідомив.

Апеляційний суд виконав обов`язок щодо повідомлення учасників судового процесу про розгляд апеляційної скарги.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.07.2022 у справі № 761/14537/15-ц, провадження № 61-3069св21.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Також колегія суддів зазначає, що представники заявника не були позбавлені права та можливості знайомитись з відповідними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

В даному контексті слід враховувати також правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 -IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника апелянта, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи відсутність клопотань від останнього про відкладення розгляду справи, а також те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для розгляду апеляційної скарги без заслуховування його пояснень, з огляду на встановлені строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги за відсутності представника заявника. При цьому, представник ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» висловив думку про можливість розгляду апеляційної скарги без представника апелянта, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

26.04.2023 в судовому засіданні представник ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги вважає необгрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

26.04.2023 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник посилався на те, що предметом позову, який АТ «Українські енергетичні машини» має намір подати, є зобов`язання Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» усунути дискримінаційні умови та привести тендерну документацію з процедури закупівлі за номером в ЦБД № UA-2022-10-24-011822-a за кодом CPV згідно ДК 021-2015:42110000-3 Турбіни та мотори (Комплект деталей ЦВТ турбіни К-100-60/3000 для ВП ХАЕС) у відповідність із вимогами чинного законодавства України у сфері публічних закупівель. При цьому, на думку АТ «Українські енергетичні машини», тендерна документація стосовно проведення відкритих торгів щодо вищезазначеної закупівлі містить дискримінаційні умови, які ставлять в нерівні умови потенційних учасників та обмежують конкуренцію. Незаконні дії відповідача щодо встановлення дискримінаційних умов двічі були оскаржені до Антимонопольного комітету України, який підтвердив вказані обставини та задовольнив скарги заявника. Проте зміни до тендерної документації не внесені, тоді як відкриті торги призначені на 15.02.2023.

З метою запобігання можливим порушенням інтересів позивача, який є державним підприємством, АТ «Українські енергетичні машини», до подання позову про зобов`язання відповідача усунути дискримінаційні умови та привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства України у сфері публічних закупівель, просило вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" проводити відкриті торги з процедури закупівлі за номером в ЦБД № UA-2022-10-24-011822-a за кодом CPV згідно ДК 021-2015:42110000-3 Турбіни та мотори (Комплект деталей ЦВТ турбіни К-100-60/3000 для ВП ХАЕС).

З огляду на наведене, заявник стверджує про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про зобов`язання відповідача вчинити дії, який заявник має намір подати до Господарського суду міста Києва.

Обґрунтовуючи необхідність застосування визначених заходів забезпечення позову, заявник вказав, що такі заходи будуть сприяти ефективному захисту його прав та охоронюваних законом інтересів, спрямовані виключно на попередження порушення таких прав та інтересів, відповідно, забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Натомість невжиття заходів забезпечення позову може завдати шкоду самому відповідачу, оскільки у разі проведення відкритих торгів та подальшого задоволення позовних вимог і виконання відповідного судового рішення у переможця незаконних відкритих торгів може виникнути право на відшкодування шкоди з відповідача.

З матеріалів справи убачається, що ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подала заперечення на заяву АТ «Українські енергетичні машини» про забезпечення позову до його подання.

Обгрунтовуючи вказане заперечення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» вказувало, що заявником не доведено, яким чином невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи захистити порушені права позивача, за захистом яких він звернувся або буде звертатися. Крім того, відповідач належить до категорії підприємств, які мають стратегічне значення; своєчасність закупівлі обладнання для потреб атомних станцій є однією з важливих умов для забезпечення виробництва електричної енергії та безпечної експлуатації ядерних установок. Вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони проведення відкритих торгів, за результатами яких має бути закуплено обладнання (деталі для турбіни) для Хмельницької атомної станції, у зв`язку з поданням позову до суду одним з можливих учасників таких торгів, ставить під загрозу зрив строків для закупівлі такого обладнання, та є неспівмірним, необґрунтованим заходом, який порушує не тільки баланс інтересів сторін, а і загалом може поставити під загрозу можливість виконання ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» своєї основної задачі - забезпечення безпечної експлуатації ядерних установок.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, визнавши вказані доводи заявника необґрунтованими, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з рішенням суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Українські енергетичні машини» про забезпечення позову до його пред`явлення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Частиною першою статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Постановляючи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову, як заборона вчиняти дії, господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Якщо позивач звертається (має намір звернутись) до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Оскільки у даному випадку АТ «Українські енергетичні машини» має намір звернутись до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як було зазначено вище, в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що має намір звернутись до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про зобов`язання усунути дискримінаційні умови та привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства України у сфері публічних закупівель, просило вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" проводити відкриті торги з процедури закупівлі за номером в ЦБД № UA-2022-10-24-011822-a за кодом CPV згідно ДК 021-2015:42110000-3 Турбіни та мотори (Комплект деталей ЦВТ турбіни К-100-60/3000 для ВП ХАЕС), оскільки тендерна документація стосовно проведення зазначених відкритих торгів містить дискримінаційні умови, які ставлять в нерівні умови потенційних учасників та обмежують конкуренцію.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не доведено достатніх обґрунтувань, яким чином невжиття заходів у заявлений заявником спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави", Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" належить до категорії підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

ДП "НАЕК "Енергоатом" є державним стратегічним підприємством, яке утворено з метою виробництва електричної енергії, забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, застосування до такого підприємства заходу забезпечення позову шляхом заборони проведення відкритих торгів на закупівлю обладнання для атомної станції, матиме можливим наслідком зрив виконання основної цілі діяльності державного підприємства.

Доводи апеляційної скарги про те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, за приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права.

Водночас, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання заявником доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову змінились обставини, що спричинили їх застосування. Тобто обґрунтування необхідності скасування забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про скасування забезпечення позову.

Посилання скаржника на не врахування Європейської судової практики щодо практичного застосування ефективного механізму захисту, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Українські енергетичні машини» про забезпечення позову до його подання у заявлений заявником спосіб.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваної ухвали у даній справі.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі № 910/1841/23 прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» - без задоволення.

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/1841/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 у справі №910/1841/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1841/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.04.2023.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова