РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.05.2023Справа № 910/12816/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (м. Львів)

до Центру комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю Дарницького району міста Києва (м. Київ)

про стягнення 181.512,29 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Центру комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю Дарницького району міста Києва про стягнення 181.512,29 грн, з яких: 173.693,70 грн заборгованості за поставлену позивачем у квітні 2022 року електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №300322/60АВ797-3299-22 від 30.03.2022, 7.376,03 грн пені та 442,56 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 відкрито провадження у справі №910/12816/22, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

19.12.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Також відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що він після встановлення дійсного обсягу поставленої позивачем у спірному періоді електричної енергії, подав до Казначейства платіжні документи для оплати заборгованості.

Доказів здійснення такої оплати до суду не надходило.

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх доказів, пояснень, заяв та клопотань.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.03.2022 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №300322/60АВ797-3299-22 (далі - Договір), згідно з пунктом 2.1. якого Постачальник продає електричну енергію (код згідно ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія) Споживачу для забезпечення потреб об`єктів Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії (Товар) згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. п. 2.4., 2.5. Договору період постачання електричної енергії: з 01.04.2022 по 31.12.2022 включно. Кількість товару за Договором становить 91000,00 кВт/год.

Обсяги споживання можуть бути змінені з урахуванням фактичного споживання електричної енергії та розміру реального фінансування (п. 2.6. Договору).

Відповідно до п. п. 5.1. - 5.3. Договору його ціна становить 313.950,00 грн з ПДВ. Ціна за одиницю Товару визначається в Додатку №1 до Договору. Ціна Товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього Договору.

У пункті 5.4. Договору наведена формула для розрахунку ціни спожитої електричної енергії.

Пунктом 5.9. Договору передбачено, що розрахунковим періодом за ним є календарний місяць, протягом якого Споживачу здійснювалось постачання електричної енергії згідно поданих Заявок. Заявки Споживача можуть передбачати замовлення на постачання на постачання електричної енергії лише в межах одного календарного місяця.

Відповідно до п. 5.10. Договору по закінченні розрахункового періоду Постачальник зобов`язаний надати для підписання Споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 робочих днів або дати вмотивовану відмову від такого акту, у цей же строк.

Згідно з п. 5.11. Договору оплата електричної енергії за розрахунковий період здійснюється Споживачем у строк протягом 10 банківських днів з моменту підписання Споживачем акту прийому-передачі електричної енергії (платіжного документу) Постачальника електричної енергії, який надається протягом 7 календарних днів після закінчення поточного розрахункового періоду. Датою виконання зобов`язань Споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування Споживачем на банківський рахунок Постачальника грошових коштів.

Додатковою угодою №1 від 02.08.2022 до Договору сторони достроково припинили його дію шляхом розірвання Договору 02.08.2022.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 56 Закону постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" зазначає, що відповідачем не сплачено заборгованість за спожиту по Договору в період з квітня 2022 року по липень 2022 року електричну енергію в розмірі 173.693,70 грн.

Відповідач проти таких тверджень позивача заперечує та зазначає, що за період споживання електричної енергії з квітня 2022 року по серпень 2022 року ТОВ "Львівгаз збут" було складено 4 акти приймання- передачі електричної енергії на загальну суму 235.007,12 грн з обсягом спожитої електричної енергії 68.118 кВт/год. Три акти на загальну суму 61.313,42 грн відповідачем були оплачені, а перший акт на суму 173.693,70 грн (обсяг 50346 кВт/год) не був оплачений з причини завищених даних споживання електричної енергії на 23.412,98 кВт/год, про що було повідомлено відповідальну особу позивача та оператора системи розподілу ПАТ "ДТЕК Київські електромережі".

За показниками лічильника обліку електроенергії, протягом дії Договору обсяг споживання електроенергії становить 88295 кВт/год, з них: 44705,02 кВт/год спожито безпосередньо відповідачем, 43589,98 кВт/год - спожито субабонентами.

За той же період оператором системи розподілу ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" було здійснено розрахунок обсягу споживання електроенергії відповідачем в кількості 68118 кВт/год. Різниця між фактичним обсягом спожитої електроенергії, згідно лічильників обліку та обсягом, який підлягає оплаті, становить 23.412,98 кВт год.

Відповідач вказує, що він неодноразово звертався до ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" з проханням провести звірку показників споживання електроенергії, з метою проведення даних споживання до дійсних, а також для проведення остаточних розрахунків з позивачем, листами від 09.05.2022 №18/цок12/1/124050, від 04.07.2022 №18/цок12/1/13/38837, від 09.08.2022 №18/цок12/6/1/48501, від 15.09.2022 №18/цок12/1/1/57508, від 29.09.2022 №18/цок/12/6/1/61411. Також відповідачем були направлені відповідні заяви через особистий кабінет. Крім того, відповідачем направлено лист Генеральному директору ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" від 09.11.2022, з проханням про термінове проведення звірки обсягів споживання електричної енергії.

Відповідач зазначає, що станом на 07.12.2022 в його особистому кабінеті з`явилася інформація про здійснення перерахунку обсягів споживання ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" та зняття з відповідача надлишково нарахованого обсягу електричної енергії.

Відповідач вказує, що він 08.12.2022 направив до Державної казначейської служби України міста Київ відповідні документи на оплату заборгованості за поставлену позивачем у квітні 2022 року електричну енергію за Договором у сумі 173.693,70 грн.

У ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Позивачем до матеріалів справи, зокрема, надано Акт приймання-передачі електричної енергії №ЗЛВ82020959 від 30.04.2022, в якому містяться відомості про споживання відповідачем у квітні 2022 року електричної енергії в обсязі 50346 кВт/год за ціною 2,875 грн за кВт/год, всього на суму 173.693,70 грн.

Відповідачем даний акт не було підписано у зв`язку із незгодою з обсягом спожитої електроенергії.

У той же час матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем на адресу позивача вмотивованої відмови від підписання означеного акту відповідно до п. 5.10. Договору.

Так, відповідачем було надано до матеріалів справи докази його листування з ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" щодо коригування обсягу спожитої електроенергії, проте такі обставини не впливають на строк виконання зобов`язань з оплати спожитої електроенергії, зокрема, за відсутності повідомлення позивача про незгоду з Актом приймання-передачі електричної енергії.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вартість спожитої відповідачем електричної енергії в розмірі 173.693,70 грн мала бути сплачена позивачу в передбачені п. п. 5.10., 5.11. Договору строки.

У той же час сторонами не подано до матеріалів справи доказів дійсної оплати відповідачем цієї суми заборгованості.

Таким чином, суд встановив наявність невиконаного відповідачем зобов`язання за Договором з оплати 173.693,70 грн за поставлену позивачем у квітні 2022 року електроенергію.

Крім суми основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 7.376,03 грн пені та 442,56 грн 3 % річних, нарахованих за період прострочення з 08.10.2022 по 07.11.2022.

Пунктом 9.4. Договору сторони погодили, що за прострочення строків оплати Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та 3 % річних, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане в сукупності суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Центру комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю Дарницького району міста Києва (02091, місто Київ, Харківське шосе, будинок 156; ідентифікаційний код 41065703) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (79039, Львівська обл., місто Львів, вул. Шевченка Т., будинок 111А; ідентифікаційний код 39594527) 173.693 (сто сімдесят три тисячі шістсот дев`яносто три) грн 70 коп. заборгованості, 7.376 (сім тисяч триста сімдесят шість) грн 03 коп. пені, 442 (чотириста сорок дві) грн 56 коп. 3 % річних та 2.722 (дві тисячі сімсот двадцять дві) грн 68 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко