ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.05.2023м. ДніпроСправа № 904/3507/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В.
за участю секретаря судового засідання Тімочкіна М.В.
за позовом Приватного підприємства "Будтранс-Груп", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг", Дніпропетровська область, м. Дніпро
про стягнення 30 203,08 грн
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Приватне підприємство "Будтранс-Груп" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Стронг" про стягнення 30 203,08 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору перевезення вантажу № 25/07-03 від 25.07.2022.
Ухвалою суду від 17.10.2022 позовну заяву Приватного підприємства "Будтранс-Груп" залишено без руху. Запропоновано Приватному підприємству "Будтранс-Груп" усунути недоліки позовної заяви: подати до суду заяви з уточненням прохальної частини позовної заяви, а саме: вказати окремо суму основного боргу, пені, 3% річних; подати до суду належні докази в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме договір перевезення вантажу № 25/07-03 від 25.07.2022 у строк до 31.10.2022 включно.
19.10.2022 до господарського суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 30 203,08 грн, з яких: 22 682,01 грн основний борг, 7095,35 грн пеня, 425,72 грн 3% річних. Також до уточненої позовної заяви позивачем додано договір перевезення вантажу № 25/07-03 від 25.07.2022.
Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 24.10.2022 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Суд ухвалою від 08.12.2022 закрив провадження у справі № 904/3507/22 у зв`язку з відсутністю предмету спору.
23.12.2022 позивач подав до суду заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 26 880,00 грн.
Суд ухвалою від 17.01.2023 заяву Приватного підприємства "Будтранс-Груп" про відшкодування витрат на правову допомогу - залишив без розгляду.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Будтранс-Груп" задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 у справі № 904/3507/22 скасовано. Направлено справу до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду заяви Приватного підприємства "Будтранс-Груп" про ухвалення додаткового рішення. Доручено Господарському Дніпропетровської області за результатами розгляду заяви здійснити розподіл судових витрат у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Будтранс-Груп" згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
21.04.2023 справа № 904/3507/22 повернулась до господарського суду Дніпропетровської області.
Суд ухвалою від 26.04.2023 призначив заяву Приватного підприємства "Будтранс-Груп" про прийняття додаткового рішення до розгляду у засіданні на 03.05.2023.
У судове засідання 03.05.2023 представники позивача та відповідача не з`явились, позивач 03.05.2023 подав до суду заяву про розгляд без участі його представника.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд
Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.
У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано: договір про надання правової допомоги від 12.10.2022, укладений між позивачем та Ріяко Є.О., додаткову угоду № 1 від 12.10.2022, ордер ХВ № 602 від 12.10.2022, платіжне доручення № 507 від 13.10.2022 про сплату позивачем 13 440,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1084 від 21.10.2011.
Господарський суд зазначає, що відповідно до додаткової угоди № 1 від 12.10.2022 до договору про надання правової допомоги від 12.10.2022 клієнт сплачує адвокату грошові кошти у розмірі 26 880,00 грн. Вказані грошові кошти сплачуються клієнтом на користь адвоката в наступному порядку: 13 440,00 грн протягом 10 днів з моменту укладання даної угоди, 13 440,00 грн протягом 10 днів з моменту ухвалення судового рішення у суді першої інстанції.
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідного клопотання відповідачем не було подано.
Частиною 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Оскільки в порядку досудового врегулювання спору відповідачем не сплачено послуги перевезення вантажу, позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом, відтак, поніс витрати на правову допомогу. За вказаних обставин, суд вважає за можливе покласти витрати на правову допомогу на відповідача.
Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З матеріалів справи вбачається, що позивач заявив до відшкодування за рахунок відповідача 26 800,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Однак такі витрати, на думку суду, є неспівмірними із складністю цієї справи, а також з ціною позову (30 203,08 грн, з яких 22 682,01 грн основний борг), наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру; стягнення витрат позивача у заявленій сумі становитиме надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).
На підставі викладеного, враховуючи що провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем після звернення позивача з позовом до суду здійснені необхідні перерахунки, беручи до уваги обсяг наданих послуг та баланс інтересів сторін у даному питанні, суд доходить висновку, що адекватним розміром судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем при розгляді даної справи, що можуть бути стягнуті з відповідача є 7000,00 грн.
Також, Центральний апеляційний господарський суд в своїй постанові від 18.04.2023 доручив Господарському Дніпропетровської області за результатами розгляду заяви здійснити розподіл судових витрат у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Будтранс-Груп" згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
При зверненні із апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2684,00 грн згідно з платіжною інструкцією №108 від 06.03.2023. З огляду на викладене, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання до Центрального апеляційного господарського суду апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст. 123, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Заяву Приватного підприємства "Будтранс-Груп" - задовольнити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Мілєва