ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2023 р. Справа№ 910/15056/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2023

у справі №910/15056/22 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекса груп" (Imexa Group s.r.o.)

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекса груп" (Imexa Group s.r.o.) про стягнення заборгованості у розмірі 246056,10 дол. США, що еквівалентно 8997927,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі №910/15056/22 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" залишено без руху на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та встановлено позивачеві строк для усунення встановлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 у справі №910/15056/22 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" повернуто заявникові на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України, оскільки, на переконання місцевого господарського суду, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи процесуального права та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.

На переконання скаржника, 09.02.2023 Приватним акціонерним товариством "Черкаське хімволокно" усунуто всі недоліки та подано до суду відповідні документи, що витребовувались судом.

Зокрема, позивач відмічає, що в заяві про усунення недоліків позовної заяви ним розкрито повне найменування відповідача та додатково надані підтверджуючі документи, які не вимагались судом (виписку з торгового реєстру). Також вказує на виконання вимоги ухвали суду щодо підтвердження реєстрації на території України представництва відповідача (надано лист Міністерства економіки України), надання нотаріально засвідчених перекладів зазначених судом документів та доказів направлення копії заяви про усунення недоліків з доданими до неї документами відповідачеві та його представництву в Україні.

З огляду на викладене, позивач стверджує, що інформація зазначена в оскаржуваній ухвалі не відповідає дійсності, а суд повертаючи позовну заяву без розгляду допустився надмірного формалізму, чим порушив право позивача на справедливий судовий захист.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2023 апеляційну скаргу у справі №910/15056/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 відкладено вирішення питання про відкриття/відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги без руху у справі №910/15056/22 до надходження її матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

20.03.2023 Господарський суд міста Києва скерував матеріали справи №910/15056/22 до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15056/22, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення позовної заяви у справі (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено вище, у грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекса груп" (Imexa Group s.r.o.) про стягнення заборгованості у розмірі 246056,10 дол США, що еквівалентно 8997927,10 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем не виконано зобов`язання з поставки товару за договором №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020 в кількості, яка оплачена позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі №910/15056/22 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" залишено без руху на підставі ст. 174 ГПК України та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Мотивуючи вказану ухвалу суд відмітив, що позивачем всупереч вимог: - п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначено повного найменування відповідача; - ч. 2 ст. 164 ГПК України надано копії контрактів та рroforma invoіce, які складені іноземною мовою без перекладу на державну мову. Крім того судом зазначено, що позивачем не надано доказів існування чи відсутності у відповідача на території України філії чи представництва, а саме відповідний лист Міністерства економіки України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вказав, що позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- інформації про наявність або відсутність філії або представництва іноземної юридичної особи на території України (лист Міністерства економіки України);

- зазначення повного найменування відповідача;

- нотаріально засвідченого перекладу українською мовою контракту №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020, копії додатків №1, 15, 16, 17 до контракту №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020, копію додатку №1 до додатку 16 до контракту №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020, копії рroforma invoіce № ІМ-СКНV-2912-1А, № М-СКНV-3012-1А, №ІМ-СКНV-0202-1А, №ІМ-СКНV-0302-1А;

- доказів направлення відповідачеві заяви, складеної на виконання даної ухвали разом з доданими до неї документами.

14.02.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 16.01.2023.

Водночас, Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.02.2023 у справі №910/15056/22 повернув позивачеві відповідну позовну заяву на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України, зазначивши при цьому, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не зазначено повного найменування відповідача, оскільки виписка з торгового реєстру надана позивачем на підтвердження найменування відповідача складена словацькою мовою, поряд з цим переклади зазначеної виписки здійснено на російську та українську мови фізичною-особою підприємцем Лисенко О.М., проте не засвідчено нотаріально. Крім того суд звернув увагу, що зазначене у позовній заяві найменування відповідача суперечить найменуванню, яке вбачається з листа Міністерства економіки України №4434-08/4907-07 від 06.02.2023. Відтак суд констатував, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 16.01.2023 в частині надання до суду інформації про наявність або відсутність філії або представництва іноземної юридичної особи на території України (лист Міністерства економіки України), а також в частині зазначення повного найменування відповідача.

Отже, предметом даного апеляційного перегляду є вирішення питання дотримання судом першої інстанції норм ГПК України щодо повернення позовної заяви та доданих до неї документів позивачу.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши доводи апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви з огляду на наступне.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 162 ГПК України містить вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Тобто, приписами ст. 174 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду. Разом з тим, ч. 4 ст. 174 ГПК України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у вигляді повернення позовної заяви без розгляду, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена до апеляційного суду, а разом із постановою апеляційного суду, прийнятою за результатами її апеляційного перегляду, - і до суду касаційної інстанції.

Як свідчать матеріали справи, 09.02.2023 (засобами поштового зв`язку) Приватне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 подало заяву про усунення недоліків до якої додано: копію листа Міністерства економіки України №4434-08/4907-07 від 06.02.2023; копію свідоцтва про реєстрацію представництва фірми Imexa Group s.r.o. №ПІ-5574 від 11.11.2020; виписку з торгового реєстру та її переклад; нотаріально засвідчений переклад договору №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020, додатків та доповнення; нотаріально засвідчений переклад рroforma invoіce; докази направлення копії заяви про усунення недоліків позовної заяви з додатками відповідачу. Також позивачем вказано повне найменування відповідача.

Повертаючи позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" суд першої інстанції вказав, що позивачем не було зазначено повного найменування відповідача.

Проте, зазначене не відповідає дійсності так як із заяви позивача про усунення недоліків слідує, що позивачем розкрито повне найменування відповідача, оскільки зазначено організаційно-правову форму та назву юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекса груп" (Imexa Group s.r.o.). Вказане найменування відповідача міститься також в долучених позивачем до заяви про усунення недоліків нотаріально засвідчених перекладів українською мовою: контракту №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020; копій додатків №1, 15, 16, 17 до контракту №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020; копії додатку №1 до додатку 16 до контракту №IMEXA/CKHV-2020 від 09.09.2020; копії рroforma invoіce №ІМ-СКНV-2912-1А, №М-СКНV-3012-1А, №ІМ-СКНV-0202-1А, №ІМ-СКНV-0302-1А.

Окрім того, додатково позивачем надано копію виписки з торгового реєстру, згідно якого повне найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекса груп".

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем розкрито повне найменування відповідача, що підтверджується належними доказами, у зв`язку з чим виконані вимоги п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

При цьому слід зауважити, що долучення позивачем до заяви про усунення недоліків нотаріально незасвідченого перекладу виписки з торгового реєстру не може бути підставою для ствердження про невиконання позивачем вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки, по-перше, надання виписки з торгового реєстру не вимагалось судом, по-друге, позивачем надано належні та достатні докази того, що повне найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекса груп".

Щодо надання інформації про наявність філії або представництва іноземної юридичної особи відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 365 ГПК України, іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Статтею 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» передбачено, що акредитацію філій і представництв іноземних банків здійснює Національний банк України відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність». Реєстрацію представництв інших іноземних суб`єктів господарської діяльності здійснює центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики протягом шістдесяти робочих днів з дня подання іноземним суб`єктом господарської діяльності документів на реєстрацію.

Центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної економічної, цінової, інвестиційної та зовнішньоекономічної політики, а також міжвідомчої координації з питань економічного і соціального співробітництва України з ЄС. є Міністерство економіки України (Мінекономіки)

Так, позивачем на підтвердження реєстрації на території України представництва відповідача надано копію листа Міністерства економіки України №4434-08/4907-07 від 06.02.2023, яким підтверджено відповідну реєстрацію, а також копію свідоцтва про реєстрацію представництва фірми Imexa Group s.r.o. №ПІ-5574 від 11.11.2020.

Отже, і в цій частині позивачем виконано вимоги ухвали суду від 16.01.2023.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги як належний доказ підтвердження реєстрації на території України представництва відповідача листа Міністерства економіки України №4434-08/4907-07 від 06.02.2023.

Поряд з цим суд апеляційної інстанції зауважує, що визначення відповідачів, предмету та підстав позову є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.05.2018 у справі №523/9076/16-ц (пункт 41), від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц (пункт 49), від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12.12.2018 у справі №570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30.01.2019 у справі №552/6381/17 (пункт 38), від 13.03.2019 у справі №757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі №520/17304/15-ц (пункт 63)).

У постанові від 17.05.2018 у справі №523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Отже, звертаючись з позовом до суду саме позивач визначає особу порушника своїх прав (відповідача), тоді як до компетенції суду відноситься встановлення належності відповідача за результатами розгляду спору.

Також колегією суддів встановлено, що позивачем виконано вимоги ухвали суду від 16.01.2023 і в частині надання нотаріально засвідчених перекладів контракту, додатків до контракту, копій рroforma invoіce, та надано докази направлення заяви про усунення недоліків з додатками на адресу представництва відповідача.

Таким чином місцевий господарський суд, не дослідивши в повному обсязі долучені позивачем до заяви про усунення недоліків докази, дійшов хибного висновку про невиконання позивачем вимог ухвали суду та не усунення недоліків, чим проявив надмірний формалізм у вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини "Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії", "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення у справах "Волчлі проти Франції", "ТОВ "Фріда" проти України").

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам ч. 5 ст. 13 ГПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та безпідставно повернув позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права внаслідок безпідставного повернення позовної заяви, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 у справі №910/15056/22. Висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України зроблений з порушенням норм процесуального права, що призвело до помилкового повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 у справі №910/15056/22 - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами за ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 у справі №910/15056/22 скасувати.

3. Справу №910/15056/22 передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко