ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.05.2023м. ДніпроСправа № 904/4393/18
За заявою: Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування", смт. Донець Харківської області

про видачу дубліката наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення судового наказу до виконання

У справі:

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ, в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування", смт. Донець Балаклійського району Харківської області

до Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації, м. Новомосковськ Дніпропетровської області

про стягнення 17906,51 грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Коваленко О.В.

Представники:

Від заявника (позивача): Конєва А.О., адвокат

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

13 квітня 2023 року до господарського суду від Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування", до господарського суду надійшла заява, якою просить:

- поновити пропущений строк для предявлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області на примусове виконання рішення у справі №904/4393/18 від 18 грудня 2018 року про стягнення з Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" 15298,09грн основної заборгованості, 2 385,25грн пені, 208,73грн 3%річних, 14,44грн інфляційних витрат, 1 762,00грн витрат зі сплати судового збору;

- видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/4393/18 від 22.11.2018.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що наказ господарського суду був пред`явлений до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. З моменту направлення (22.02.2019) наказу на виконання Новомосковським відділом ДВС не було направлено на адресу стягувача жодних документів виконавчого провадження та не було вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

З метою з`ясування стану виконання наказу стягувач неодноразово звертався до відділу ДВС з відповідними запитами, які залишилися без відповіді.

У відповідь на останній запит №ШГВ615/003.1.14-2 від 03.02.2022, листом №17.26-27/13783 від 14.02.2022 в.о. начальника Новомосковського відділу державної виконавчої служби Тетяна Скороход повідомила стягувача про те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2018 по справі № 904/4393/18 надійшов до Новомосковського відділу ДВС 15.03.2019, однак, його було повернуто поштовим відправленням №930 без прийняття до виконання в порядку п. 10 ч. 2. ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Однак, наказ Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/4393/18 від 22 листопада 2018 року, який перебував на виконанні у Новомосковському відділі ДВС з 05.03.2019, всупереч твердженням в.о. начальника відділу у листі №17.26-27/13783 від 14.02.2022, не надходив на адресу АТ "Укргазвидобування". У зв`язку з чим стягувачем було пропущено строк пред`явлення наказу до виконання.

З огляду на викладені обставини, наказ Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/4393/18 від 22 листопада 2018 року є невиконаним через його втрату не з вини стягувача.

Відділ освіти Новомосковської районної державної адміністрації (боржник) проти задоволення заяви заперечує, вважає, що позивачем (заявником) не наведено жодних переконливих аргументів з приводу поважності причин пропуску пред`явлення судового наказу до виконання.

Крім того, на даний час відділ освіти () знаходиться в стадії ліквідації, а заклади та майно передані зі спільної власності територіальних громад Новомосковського району до комунальної власності Підгородненської міської та Губинської, черкаської селищних рад, правонаступник відсутній (розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації від 22.12.2020 №Р-435/0/328-20 "Про ліквідацію юридичної особи відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації"). З 01 січня 2020 року установа припинила своє існування, працівники звільнені, закриті рахунки в ГУ ДКСУ, проведена звірка з боржниками, зданий ліквідаційний баланс. Планові асигнування для виконання будь-яких завдань та заходів не можуть бути виділені, так як це протидіє діючому законодавству. Терміни прийняття боргових зобов`язань минули. У відділі освіти Новомосковської райдержадміністрації за період з 01.01.2016 по 30.09.2019 Східним офісом Державної аудиторської служби України від 17.01.2020 №04.03-20/1 проведений державний фінансовий аудит про виконання бюджетних програм. Зауважень, щодо не сплаченої дебіторської та кредиторської заборгованості не виявлено. Також проведені перевірки Фондом соціального страхування України, державною службою зайнятості України, передані до архівного відділу Новомосковської райдержадміністрації документи постійного зберігання.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2023 №175 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 , відповідно до пункту п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх.№ 17959/23 справи 904/4393/18.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023 заяву по справі №904/4393/18 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2023 прийнято заяву до розгляду та призначено її розгляд у судове засідання на 01.05.2023.

Відповідач (боржник) у судове засідання не з`явився, явку повноважних представників не забезпечив.

Неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку (ч. 2 ст. 329 ГПК України).

Заслухавши пояснення представника стягувача (заявника, позивача), дослідивши наявні у справі матеріали, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації про стягнення основного боргу за послуги з переміщення природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами у сумі 15289,09грн, пені у сумі 2608,42грн, 3% річних у сумі 208,73грн та інфляційних втрат у сумі 14,44грн, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору на надання послуг з переміщення природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами №НОБ004-2017, укладеного між сторонами 09.11.2017.

Рішенням господарського суду від 22.11.2018 позов задоволено повністю.

18.12.2018 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2018, яке набрало законної сили 18.12.2018 видано наказ №904/4393/18 про стягнення з Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" основного боргу у сумі 15298,09грн, пені у сумі 2385,25грн, 3% річних у сумі 208,73грн, інфляційних нарахувань у сумі 14,44грн та витрат по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Наказ господарського суду був чинними для пред`явлення до виконання протягом трьох років до 19 грудня 2021 року.

За твердженнями стягувача, наказ господарського суду був пред`явлений до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою за вих. №ШГВ1808.003.1.14-2 від 22.02.2019 про відкриття виконавчого провадження.

22.07.2021 стячувач звернувся до відділу ДВС із запитом за вих. №ШГВ3041-003.1.14-4 про стан виконавчого провадження (а.с. 102). Відповіді на запит стягувачем не отримано.

03.02.2022 стячувач звернувся до відділу ДВС із запитом за вих. №ШГВ615/003.1.14-2 про стан виконавчого провадження (а.с. 100-101).

У відповідь на запит №ШГВ615/003.1.14-2 від 03.02.2022, листом за вих. №17.26-27/13783 від 14.02.2022 в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Тетяною Скороход повідомлено, що на виконання відділу 05.09.2019 надійшов наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2018 по справі № 904/4393/18.

05.03.2019 в порядку п. 10 ч. 2. ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання про що винесено відповідне повідомлення, копію якого разом з виконавчим документом, направлено на адресу АТ "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" рекомендованим листом (номер поштового відправлення 930 від 15.03.2019) (а.с. 103).

Додатково повідомлено, що відповідь на запит за вих. №ШГВ3041-003.1.14-4 від 22.07.2021 відділом державної виконавчої служби було надано відповідь за вих. №17.26-27/56499 від 04.08.2021 та направлено на адресу: вул. Стадіонна, 9, смт. Донець, Харківська область, 64250, рекомендованим листом (номер поштового відправлення 966 від 06.08.2021).

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" повідомлення про повернення виконавчого документа та виконавчий лист не отримувало.

З наведеного слідує, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.03.2019 та оригінал наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 №904/4393/18 втрачено при пересилці.

Враховуючи викладені обставини, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" просить видати дублікат наказу від 18.12.2018 та поновити пропущений строк для пред`явлення його до виконання.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Як, вбачається із матеріалів справи наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 №904/4393/18 пред`явлено позивачем до виконання в межах визначеного статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" строку.

Заявник посилається на те, що оригінал наказу господарського суду по справі №904/4393/18 не перебуває на виконані у відділі ДВС, а також не повернутий на адресу стягувача.

Відповідно до статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 19.4 ч. 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 4 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 10.11.2018 №1404-VІІІ, чинній на момент видачі наказу від 18.12.2018), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч. 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 10.11.2018 №1404-VІІІ).

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 10.11.2018 №1404-VІІІ)

Строк пред`явлення наказу №904/4393/18, виданого 18.12.2018, перервався у зв`язку з пред`явленням останнього до виконання.

З наданої заявником інформації вбачається, що 05.03.2019 в порядку п. 10 ч. 2. ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання про що винесено відповідне повідомлення.

Однак копія повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 №904/4393/18 на адресу підприємства не надходила, що позбавило стягувача можливості повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Відповідно до п.10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 19.01.2019 №1404-VІІІ, чинній на момент винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.03.2019) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю

Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 19.01.2019 №1404-VІІІ) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч. 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 19.01.2019 №1404-VІІІ).

У зв`язку з тим, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу прийнято державним виконавцем 05.03.2019 - 3 річний строк пред`явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 №904/4393/18 закінчився 06.03.2022.

З огляду на встановлені обставини справи, стягувач із поважних, незалежних від нього причин, пропустив встановлений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, яка діяла на момент видачі наказу) строк пред`явлення наказу до виконання, у зв`язку з чим останній, у відповідності до ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, підлягає поновленню.

Вирішуючи питання щодо поновлення стягувачу строку пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу, суд враховує, що положення статей 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, у вирішенні питання про відновлення строку для пред`явлення наказу до виконання суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи вищевикладене та те, що у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, якими у сукупності підтверджується наявність поважних причин для відновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання, факт втрати спірного наказу, суд приходить до висновку про наявність передбачених статтею 329 та п. 19.4 ч. 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України правових підстав для задоволення заяви про видачу дублікату наказу та поновлення строку для його пред`явлення.

Крім того, суд зазначає, що встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі дату видачі наказу, в частині найменування сторін, обов`язкових реквізитів тощо, станом на момент його первісної видачі 18.12.2018.

Враховуючи викладене, заява Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 234, 329, п. 19.4 ч. 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" про видачу дубліката наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення судового наказу до виконання задовольнити повністю.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі №904/4393/18.

Видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі №904/4393/18 про стягнення з Відділу освіти Новомосковської районної державної адміністрації (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 12; ідентифікаційний код 02142483) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ідентифікаційний код 30019775) в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування"(64250, Харківська область, Балаклійський район, смт. Донець, вул. Стадіонна, 9; ідентифікаційний код 00153146) основного боргу у сумі 15298,09грн, пені у сумі 2385,25грн, 3% річних у сумі 208,73грн, інфляційних нарахувань у сумі 14,44грн та витрат по сплаті судового збору в сумі 1762,00грн.

Ухвала набирає законної сили 01.05.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва