РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1339/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

без виклику учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом фізичної особи-підприємця Турбабіна Ігоря Федоровича ( АДРЕСА_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕДА СТІЛ" (6103, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 319)
простягнення 103892,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Турбабін Ігор Федорович (позивач) надав Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕДА СТІЛ" (відповідач), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕДА СТІЛ" на користь позивача - фізичної особи-підприємця Турбабіна Ігоря Федоровича борг за перевезення (з урахуванням митного платежу) в сумі 80000,00 грн, пеню в розмірі 10620,07 грн, інфляційні збитки у сумі 12269,90 грн, річні відсотки у розмірі 1003,00 грн, а разом - 103892,97 грн. Також позивач просить покласти на відповідача обов`язок відшкодування позивачу судового збору у розмірі 2481,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат понесених на правову допомогу адвоката у розмірі 12000,00 грн. При задоволенні позову позивач просить стягнути з відповідача 3000,00 грн у якості відшкодування гонорару успіху, який має бути сплачений позивачем.

Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №60 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 02.09.2020 щодо оплати отриманих послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом за транспортною заявкою від 19.01.2022.

Ухвалою від 25.08.2022 Господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №922/1339/22.

Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та вирішив розглядати справу №922/1339/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвалою від 25.08.2022 про відкриття провадження у справі №922/1339/22 Господарський суд Харківської області встановив позивачу строк для подачі доказів та відповіді на відзив відповідача.

Відповідачу цією ухвалою суд встановив строк для подачі: відзиву на позов та доказів; заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін і строк для подання заперечень на відповідь позивача на відзив.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, суд засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направив копію ухвали від 25.08.2022 про відкриття провадження у справі №922/1339/22.

Позивач копію ухвали від 25.08.2022 отримав 05.09.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 837, згідно з яким на адресу позивача надсилалась поштова кореспонденція.

Надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 25.08.2022 повернулася на адресу суду 19.09.2022 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі від 28.01.2019 у справі №915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).

Ухвала Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 про відкриття провадження у цій справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.08.2022.

Крім того, ухвала Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 про відкриття провадження у справі №922/1339/22 була опублікована на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

09.09.2022 позивач надав до суду заяву на виконання ухвали суду від 25.08.2022, до якої додав:

- копію ліцензії на перевезення вантажів;

- письмові уточнення редакції позовних вимог щодо періодів нарахованих санкцій; доказів відправки уточнення відповідачу;

- копії витягів державного реєстратора з ЄДР на позивача та на відповідача отримані в системі Опендатабот;

- викопіювання з сайту НБУ про встановлення офіційного курсу на 28.01.2022;

- з приводу надання доказів настання строку оплати зазначив про те, що оскільки позивач та відповідач знаходяться в одному регіоні документи передавались особисто в руки керівництву відповідача, зокрема згідно листа менеджера відповідача Костюченко І.Ю. від 02.02.2022 вона отримала повний пакет документів та зауважень по ним не має, отже з цієї дати починається відлік 30- денного строку на оплату, який закінчується 04.03.2022, тому з 05.03.2022 починається прострочення оплати наданих позивачем послуг;

- з приводу надання акту надання послуг №20 підписаного сторонами повідомив, що у позивача вказаний акт відсутній, відповідачем він не повернутий.

Надані позивачем уточнення позовних вимог суд прийняв до розгляду у наданій редакції та приєднав їх до матеріалів справи.

Відповідач не надав господарському суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Також відповідач не надав суду відзив на позов та витребувані документи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02 вересня 2020 року між замовником перевезення (вантажовідправником) - ТОВ "ЛЕДА СТІЛ" (далі по тексту - замовник/відповідач) та перевізником ФОП Турбабіним І.Ф. (далі по тексту - перевізник/позивач) був укладений договір №60 перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі по тексту - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору №60 перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником вантаж в пункт призначення та видати його уповноваженій особі (одержувачу), а замовник зобов`язується оплатити перевезення вантажу згідно встановлюваних заявками оплат.

Згідно з п. 1.2 договору перевізник організовує та здійснює перевезення на підставі конкретного замовлення замовника, який надає її в письмовому погодженій сторонами формі (можливо по факсу), підписаній уповноваженими представниками сторін та скріпленій печатками сторін. Замовлення є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.3 договору замовлення на перевезення повинна містити наступні умови: маршрут, тип та кількість автотранспорту, державні номера, данні водія, найменування, адресу та телефон грузовідправника, найменування та об`єм вантажу, який необхідно перевезти, дату та місце завантаження транспорту, дату доставлення (строки перевезення вантажів), адресу місця розвантаження найменування грузоотримувача. А також, у разі здійснення міжнародного перевезення, можуть вказуватися місце замитнення, платник фрахта, страхові зобов`язання, вартість вантажу, особу, яка відповідальна за розвантаження, його телефон, факс, умови роботи з митницею, місця розмитнення, адреса і телефон особи, відповідальної за розвантаження.

Замовлення є невід`ємною частиною договору. У разі розбіжностей умов, вказаних в замовленні, перевагу мають умови, вказані в договорі.

19.01.2022 між позивачем та відповідачем погоджено замовлення б/н на транспортні послуги (далі - замовлення), за яким визначено маршрут: Харків, Україна - 89257 Illtrtisen GERMANY.

Пунктом 14 замовлення визначено дані по рухомому складу: НОМЕР_3/ НОМЕР_1 .

Адресою відвантаження є: Харків, вул. Індустріальна, 3, адресою розвантаження - Baur Buhnen, Beim Bahnwarter 3, 89257 Illtrtisen GERMANY, дата подання машини 21.01.2022 (п. 3, п. 4, п. 9 замовлення).

Пунктом 10 замовлення визначена дата прибуття та розвантаження 27-28/01/2022.

Сторонами погоджена вартість перевезення 2550 євро за б/г розрахунком (за курсом НБУ на момент виставлення рахунка). (п. 16 замовлення)

Пунктом 17 замовлення визначені умови оплати: 2550 євро за б/г розрахунком на протязі 30 днів за фактом пред`явлення оригіналів рахунка, акту виконаних робіт, CMR.

Позивач вказує у позові, що ним було належним чином виконано свої зобов`язання за договором №60 перевезення вантажів автомобільним транспортом та замовлення від 19.01.2022, а саме: 20.01.2022 вантаж було доставлено вантажоодержувачу, що підтверджується наданими до позовної заяви транспортною накладною міжнародного зразку (CMR) із відміткою вантажоотримувача про отримання вантажу.

Вартість перевезення становить 82831,00 грн.

28.01.2022 позивачем було виставлено відповідачу рахунок №22 для сплати вартості транспортних послуг на суму 82831,00 грн.

Позивач вказує, що 02.02.2022 документи: акт надання послуг №20 від 28.01.2022, рахунок на оплату №22 від 28.01.2022, міжнародно-транспортну накладну СМR №085259 було вручено менеджером ТОВ "ЛЕДА СТІЛ" Костюченко І.Ю. керівництву відповідача, що підтверджується листом вказаної особи, доданим до матеріалів справи. зауважень щодо обсягу і змісту документів не має.

Як зазначає у позові позивач, відповідач не підписав жодного документу та не надав позивачу примірники оригіналів з власним підписом.

09.08.2022 відповідач здійснив часткову оплату за перевезення вантажу згідно рахунку №22 від 28.01.2022 у сумі 82831,00 грн у сумі 2831,00 грн, про що свідчить платіжне доручення №20171 від 09.08.2022.

Отже, з урахуванням часткової сплати відповідачем вартості перевезення сума заборгованості відповідача складає 80000,00 грн. Проте вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Також, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у сумі 10620,07 грн, що нарахована за період з 05.03.2022 по 31.07.2022, інфляційні збитки у сумі 12269,90 грн, що нараховані за період з березня по липень 2022 та річні відсотки у сумі 1003,00 грн, що нараховані за період з 05.03.2022 по 31.07.2022.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правовідносини з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні регулюються главою 32 Господарського кодексу України, главою 64 Цивільного кодексу України, а також Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женева.

Відповідно до частин 1, 2 статті 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання, зокрема, автомобільними дорогами; суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

В силу дії частини 1 статті 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі; укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до статей 4 та 9 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Із зазначеною нормою кореспондується і частина 2 статті 307 ГК України.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.3 договору оплата перевезення проводиться замовником шляхом банківського переказу на рахунок перевізника за погоджену кількість перевезень по факту виконаних робіт, не пізніш 30 (тридцяти) календарних днів, після підписаного сторонами акта виконаних робіт, а також отримання замовником оригіналів документів: договору, рахунку, товаротранспортної накладної та інших документів, що є супровідними кожній конкретній перевізці вантажу.

У позові позивач зазначає, що 02.02.2022 документи, які є підставою для оплати відповідачем послуг, а саме: акт надання послуг №20 від 28.01.2022, рахунок на оплату, міжнародно-транспортна накладна СМR №085259 було вручено Костюченко І.Ю. менеджеру ТОВ "ЛЕДА СТІЛ". На підтвердження вказаних обставин позивачем додано до позову лист менеджера ТОВ "ЛЕДА СТІЛ" Костюченко І.Ю. від 28.07.2022, в якому вона повідомляє про те, що отримала від ФОП Турбабіна І.Ф. повний комплект документів на оплату перевезень здійснених на підставі СМR №085259. Також, вона вказала, що документи передані до керівництва та будь-яких зауважень щодо обсягу і змісту документів не має.

Доказів направлення акту надання послуг №20 від 28.01.2022 в письмовому вигляді поштою звичайним листом позивачем не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що повний пакет документів прийнятий замовником - відповідачем у справі - 02.02.2022, а отже строк на оплату на протязі 30 (тридцяти) календарних днів починає відлік від вказаної дати, тому останній день на оплату послуг відповідачем є 04.03.2022, тобто прострочення оплати виникло з 05.03.2022.

Станом на 28.01.2022 (день вивантаження товару) офіційний курс Євро становив 32,34 грн, а тому загальна сума договору складає 82831,00 грн. Враховуючи проведення відповідачем оплати у розмірі 2831,00 грн та те, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за отримані послуги з перевезення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення 80000,00 грн заборгованості за договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 5.2.1 договору сторони погодили, що за прострочення строку проведення платежів біліли ніж на 10 банківських днів від строку вказаного в п. 4.3 цього договору, перевізник має право стягнути з замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі п. 5.2.1 договору позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання за загальний період з 05.03.2022 по 31.07.2022 у сумі 10620,07 грн.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошових зобов`язань.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаного позивач нарахував відповідачу інфляційні збитки за період з березня по липень 2022 року у сумі 12269,90 грн та 3% річних за період з 05.03.2022 по 31.07.2022 у сумі 1003,00 грн.

Відповідно до з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за отримані послуги з перевезення вантажу, доказів сплати пені, 3% річних та інфляційних або будь-яких заперечень.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 - 3 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач вказує, що ним понесені витрати на правову допомогу адвоката у сумі 12000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача.

Також позивач просить стягнути з відповідача при задоволенні позову суму гонорару успіху, який має бути сплачений позивачем, у розмірі 3000,00 грн.

Позивач, на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката та витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги у сумі 12000,00 грн, надав копії: договору про правову допомогу від 05.08.2022, укладеного між ФОП Турбабіним І.Ф. та адвокатом Лозою В.М.; акту приймання-передачі наданих послуг від 09.08.2022, відповідно до якого загальна вартість послуг складає 12000,00 грн; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008 Лози В.М.; ордеру серії ТР №079793 від 09.08.2022, а також квитанції до прибуткового касового ордера №03-081 від 09.08.2022 про сплату за договором про правову допомогу у сумі 12000,00 грн.

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення фізичною особою-підприємцем Турбабіним І.Ф. витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі на зазначену ним суму 12000,00 грн.

Щодо заявленого позивачем до стягнення з відповідача при задоволенні позову гонорару успіху у сумі 3000,00 грн суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, §268).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року від 09.06.2017 зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року від 15.02.2019, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Таким чином, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи та вказано судом вище, між ФОП Турбабін І.Ф. та адвокатом Лозою В.М. був укладений договір про правову допомогу від 05.08.2022.

У пункті 2.3 зазначеного договору про правову допомогу сторони узгодили, що у випадку задоволення позову (отримання позитивного рішення) довіритель (клієнт, позивач) сплачує повіреному (адвокат Лоза В.М.) премію (гонорар успіху) в розмірі 3000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає гонорару успіху у сумі 3000,00 грн, як то погодили сторони договору про правову допомогу.

Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 №904/4507/18.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Так, відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Проте, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року (який продовжено на даний час).

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №152 від 14.07.2022), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за №453/37789.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, відповідно до Рекомендацій, прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, повітряні тривоги, відключення електроенергії, обстріли міста Харкова, наявною у зв`язку з цим загрозою життю, здоров`ю та безпеці працівників апарату суду, суддів, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею 248 ГПК України.

Керуючись ст. 193, 306, 307 ГК України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 908, 909 ЦК України, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ст. 2, 16, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 126, 129, 165, 178, 233, 237, 238, 247, 248 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕДА СТІЛ" (6103, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 319. Код ) на користь фізичної особи-підприємця Турбабіна Ігоря Федоровича ( АДРЕСА_1 , Ідент. код НОМЕР_2 ) борг за перевезення (з урахуванням митного платежу) в сумі 80000,00 грн, пеню в сумі 10620,07 грн, інфляційні збитки у сумі 12269,90 грн, річні відсотки у сумі 1003,00 грн, судовий збір у сумі 2481,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 12000,00 грн та гонорар успіху у сумі 3000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено "24" квітня 2023 р.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.