ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"12" квітня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/254/21
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
про виділ в натурі часток у майні, що перебуває у спільній частковій власності
за участю секретаря судового засідання: Московчук Є.В.
за участю представників:
прокурора: Іжаківська Вікторія Олегівна, посвідчення № 072233
позивача: Воловодівський Ігор Васильович, свідоцтво №000545 від 29.08.2019 року
відповідача: Другак Володимир Іванович, паспорт НОМЕР_1
Січевлюк Володимир Антонович
В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/254/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДНАЙМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНБУДЛАСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРА" про виділ в натурі часток у майні, що перебуває у спільній частковій власності.
22.03.2023 року по справі № 902/254/21 прийнято рішення, відповідно до якого позов задоволено частково.
Також, судом призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 12.04.2023 року, встановлено сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами протягом п`яти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
11.04.2023 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення (б/н від 11.04.2023 року) щодо розподілу судових витрат, в яких з посиланням на зловживання процесуальними правами зі сторони відповідача, заявлено клопотання щодо віднесення витрат на експертизу на відповідача та пропорційного розподілу судового збору.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
Сторонами не подано заяв та доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, тому до складу судових витрат, які підлягають розподілу включається судовий збір та вартість експертного дослідження.
На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).
Матеріали справи не містять ухвал суду, якими б встановлювались факти зловживання процесуальними правами зі сторони відповідача, застосовувались заходи процесуального примусу або постановлювались окремі ухвали по відношенню до ТОВ «Віра» або його представників.
Тому, суд відхиляє доводи представника позивачів відносно надмірного віднесення судових витрат на відповідача.
В силу ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Тому, судом оцінено підстави позовних вимог, процесуальну поведінку сторін, а також результат розгляду позовних вимог.
Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").
Відповідно до змісту частини другої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.
Статті 162 та 163 ГПК України містять положення, за якими у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.
Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.
Зміст заявлених вимог про виділення у натурі часток у нерухомому майні, а також резолютивна частина судового рішення стосовно виділення конкретно індивідуалізованого майна у власність юридичних осіб свідчить про вартісну оцінку та майновий характер вимог.
Отже, розмір судового збору визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивачів, на задоволення яких спрямовано позов.
Судом встановлено, що при зверненні до суду ТОВ «Буднайм» сплачено 6 884,80 грн; ТОВ «Вінбудласт» - 7 823,64 грн, з урахуванням Звіту про оцінку нежитлових будівель ТОВ «ВІТ-ОКС» (т. 1 а.с. 14-28).
Однак, на момент винесення рішення, згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи № 4224-4226/4448-4450/21-21 від 22.07.2022 року, оціночна вартість майнового комплексу визначена експертом у сумі 12 279 113,00 грн, тому визначено вартість частки кожного із співвласників у майновому комплексі у вартісному виразі: 11/25 належних ТОВ «Буднайм» - 5 402 809,72 грн.; 25/50 належних ТОВ «Вінбудласт» - 6 139 556,50 грн.; 3/50 належних ТОВ «Віра» - 73 6746,78 грн.
На підставі ч. 2 ст. 163 ГПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.
Враховуючи дійсну ринкову вартість нерухомого майна на момент винесення судового рішення, існують достатні підстави для стягнення недоплаченого судового збору.
За результатом розгляду справи судом визнано обґрунтованим варіант №2 розподілу часток у нерухомому майні, оскільки варіант №2 в частині розподілу складу нерухомого майна не впливає на склад об`єктів ТОВ «ВІРА» та передбачає найменш обтяжливе для ТОВ «БУДНАЙМ» зменшення обсягу майна, при найменшому розмірі грошової компенсації із обох варіантів.
Як наслідок, ТОВ «Буднайм» виділено у власність майно вартістю 5 505 980,00 грн; ТОВ «Вінбудласт» - вартістю 3 791 747,00 грн.
Тому, розмір судового збору за розгляд даних майнових вимог, з урахуванням ринкової вартості майна становить: ТОВ «Буднайм» - 82 589,70 грн; ТОВ «Вінбудласт» - 56 876,21 грн.
При визначенні остаточних сум до стягнення судом враховано процесуальну поведінку учасників спору.
Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання, розгляду спору по суті, а також у судовому засіданні з розподілу судових витрат представником відповідача підтверджено, що обраний судом варіант розподілу майна та вимоги позивачів в частині залишення у власності ТОВ «Віра» нерухомого майна, перелік якого визначено Свідоцтвом про право власності САС 901605 від 27.11.2009 року №12, виданого Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на підставі рішення №354 від 24.11.2020 року визнавався відповідачем.
Тобто, позовні вимоги, які задоволені рішенням суду та відображені у резолютивні частині судового рішення, визнано відповідачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Таким чином, з огляду на процесуальні позиції учасників спору, до стягнення з позивачів слід визначити 50% судового збору, які підлягає сплаті з урахуванням ринкової вартості нерухомого майна та задоволених вимог.
Оскільки, при подачі позову ТОВ «Буднайм» сплачено 6 884,80 грн; ТОВ «Вінбудласт» - 7 823,64 грн, тому на користь Державного бюджету України підлягає стягненню з ТОВ «Буднайм» 82 589,70 / 2 - 6 884,80 = 34 410,05 грн.
Також, з ТОВ «Вінбудласт» підлягає відшкодуванню 56 876,21 / 2 - 7 823,64 = 20 614,47 грн судового збору.
Водночас, у 21.09.2022 року представником позивачів надано до суду заяву про обрання варіанту виділу в натурі часток у майні (вх. №01-34/7950/22), у якій поставлено вимогу про стягнення з ТОВ «Віра» на користь ТОВ «Вінбудласт» 1 278 644,22 грн грошової компенсації за зменшення розміру частки у нерухомому майні (т. 2 а.с. 237-240).
Оскільки, судом повністю відмовлено у задоволенні вимог про стягнення такої компенсації, то 50% судового збору у цій частині слід покласти на ТОВ «Вінбудласт»: 1 278 644,22 х 1,5% / 2 = 9 589,83 грн.
Таким чином, у сукупності з ТОВ «Вінбудласт» слід стягнути у дохід Державного бюджету України 30 204,30 грн.
Оскільки, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог відносно ТОВ «Віра», часткове задоволення позову зумовлено виключно оцінкою варіантів розподілу часток, судом визнано необґрунтованими вимоги про стягнення грошової компенсації з відповідача, обраний судом варіант розподілу не передбачає збільшення майнових активів та складу нерухомого майна ТОВ «Віра», судом не встановлено зловживань процесуальними правами, тому відсутні підстави для стягнення судового збору або витрат на проведення експертизи з відповідача.
За матеріалами справи саме позивачами ініційовано звернення до суду та заявлено клопотання про призначення експертизи. Відповідачем не оскаржено відповідних ухвал суду.
Встановлена у висновку експерта технічна можливість поділу нерухомого майна надала можливість позивачам отримати у власність відокремлені об`єкти нерухомості.
Також, судом відхилено варіанти розподілу, котрі передбачали зменшення складу нерухомого майна ТОВ «Віра»
Тому, покладення на відповідача судових витрат, в частині збирання доказів (проведення експертизи), допустимість яких використано лише в інтересах позивачів, не відповідатиме засадам розумності, пропорційності та об`єктивності (ст. 2 ГПК України).
Підсумовуючи, суд доходить висновку, що судові витрати за проведення експертизи в сумі 10 296,60 грн слід залишити за позивачами у рівних частках, тобто по 5 148,30 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
3. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6 884,80 грн та 5 148,30 грн - судових витрат за проведення експертизи - залишити за ТОВ "БУДНАЙМ".
4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7 823,64 грн та 5 148,30 грн - судових витрат за проведення експертизи - залишити за ТОВ " ВІНБУДЛАСТ ".
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 24.04.2023 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2- позивачу 1 (вул. Сергія Зулінського, буд. 48, м. Вінниця, 21036)

3 - позивачу 2 (вул. Сергія Зулінського, буд. 48, м. Вінниця, 21036)

4 - відповідачу (вул. Прокоповича Петра, буд. 121/2, кв. 2, м. Київ, 04073)

5 - третій особі ТОВ "СТАНДАРТА" (вул. Тарногородського, буд. 48, смт Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, 23210)

6 - третій особі ТОВ "ФЕЛІЦИТАТА" (вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 15А, м. Київ, 03186)

7 - третій особі ТОВ "ХОРС УКРАЇНА" (пров. Брест-Литовський, буд. 6/10, м. Київ, 03055)

8 - третій особі Прокуратурі Вінницької області (21050 м.Вінниця, вул.Монастирська,33)

9 - третій особі ПП "Мега-Гранд КФТ" (21036, м. Вінниця, вул. Д. Галицького, буд. 27)