ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

"25" квітня 2023 р. Справа№ 910/14153/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Іоннікової І.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: Кривошея Д.А. (у порядку самопредставництва юридичної особи);

від відповідача: адвокат Галя Є.С. (ордер серія АА № 1159908 від 15.11.2021), адвокат Глухенький О.А. (ордер серія АА № 1144300 від 04.10.2021)

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Захисні технології України» про відвід головуючого судді Північного апеляційного господарського суду Чорногуза М.Г.,

подану в межах розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Захисні технології України»

на рішення Господарського суду Київської області від 16.11.2022, (повний текст складено 28.11.2022)

у справі № 910/14153/21 (суддя Грабець С.Ю.)

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України"

про стягнення пені та штрафу в сумі 391 466,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа за позовом Міністерства оборони України (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України" (далі - відповідач) про стягнення пені та штрафу в сумі 391 466,97 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.11.2022 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України" на користь Міністерства оборони України 118 699,02 грн пені; 272 767,95 грн штрафу; 5 872,00 грн витрат на сплату судового збору.

19.12.2022 ТОВ "Захисні технології України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 16.11.2022 у справі № 910/14153/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У разі якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в частині можливості стягнення неустойки (штрафу та пені), скасувати рішення і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, зменшити розмір належної до сплати неустойки (пені та штрафу) на 75% до 97 866,74 грн (29 674,76 грн. - пеня, 68 191,99 грн. - штраф).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України" у судовій справі № 910/14153/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Іоннікова І.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2022 вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України" на рішення Господарського суду Київської області від 16.11.2022, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріалів справи № 910/14153/21 до Північного апеляційного господарського суду.

23.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/14153/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Іоннікова І.А., Мальченко А.О.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України" на рішення Господарського суду Київської області від 16.11.2022 у справі № 910/14153/21 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня доставлення даної ухвали, ТОВ "Захисні технології України" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору.

03.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України", через підсистему «Електронний суд», звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків, відповідно до якої скаржник на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 у справі № 910/14153/21 надає суду докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14153/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Захисні технології України" на рішення Господарського суду Київської області від 16.11.2022, повідомлено учасників, що розгляд справи № 910/14153/21 за вказаною апеляційною скаргою відбудеться 25.04.2023.

В судовому засіданні 25.04.2023 представником апелянта подано заяву про відвід судді, в якому останній просить постановити ухвалу, якою задовольнити заяву апелянта про відвід головуючого судді Чорногуза М.Г.

Представники апелянта в судовому засіданні 25.04.2023 підтримали подану заяву про відвід судді Чорногуза М.Г. та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 25.04.2023 проти відводу судді Чорногуза М.Г. заперечував, зазначивши що справи № 910/14153/21 та № 910/15266/21 не пов`язані.

Колегія суддів, вивчивши доводи поданої заяви про відвід головуючого судді, вислухавши думку учасників судового процесу, доходить до такого висновку.

Визначене ст.ст. 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

У поданій заяві про відвід відповідач також просить вирішення питання про відвід передати судді, який не входить до складу суду (колегії суддів), що розглядає скаргу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, враховуючи що заява про відвід подана в судовому засіданні 25.04.2023, розгляд заяви здійснює саме колегія суддів у складі головуючого судді Чорногуза М.Г., суддів Іоннікової І.А. та Мальченко А.О.

Підстави для відводу (самовідводу) суддів визначено, зокрема, статтею 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом ст. 36 ГПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, що узгоджується із висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17.

Наявність безсторонності для цілей, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини у рішенні від 15.07.2020 у справі № 16695/04 Газета Україна-Центр проти України. В розрізі розгляду вказаної справи Європейський Суд вказав, що суб`єктивний критерій, то презумпція особистої неупередженості судді, який діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. При цьому важливим залишається також об`єктивний критерій окремо від поведінки суддів та наявність обставин існування переконливих фактів, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В обґрунтування підстав для відводу колегії суддів відповідач у поданій заяві зазначає, що головуючий суддя Чорногуз М.Г. також приймав участь у справі № 910/15266/21, за результатами розгляду якої колегія суддів висловила свою думку у постанові суду щодо відсутності підстав для внесення змін до договору, укладеного між сторонами, на підставі затверджених документально у встановленому порядку форс-мажорних обставин, які виникли у відповідача саме під час виконання договору, а не під час його укладення. Вважає, що така позиція судді Чорногуза М.Г. у розгляді пов`язаної справи несе в собі загрозу незастосування правової позиції та визначеності судової практики Верховного Суду щодо підтвердження наявних форс-мажорних обставин, може містити в собі прояви упередженості до позиції відповідача (скаржника) у справі, що зараз розглядається, та нівелювати принцип змагальності у судовому процесі задля досягнення справедливості та доброчесності.

В той же час прийняття колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., Шапрана В.В., Чорногуза М.Г. судового рішення у справі № 910/15266/21 не може слугувати підставою для відводу судді Чорногуза М.Г., оскільки ухвалення судових рішень не може підтверджувати відсутність об`єктивності та неупередженості даного судді. При цьому предмет спору у справі № 910/15266/21 стосувався внесення змін до договору, укладеного між сторонами. Щодо посилань відповідача на загрозу незастосування правової позиції та визначеності судової практики Верховного Суду щодо підтвердження наявних форс-мажорних обставин, то колегія суддів зазначає про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Об`єктивні обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, з якими положення ст.ст. 35, 36 ГПК України пов`язують можливість задоволення відводу - відсутні.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на вищевикладені доводи, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість відводу та відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Захисні технології України» про відвід головуючого судді Північного апеляційного господарського суду Чорногуза М.Г. у справі № 910/14153/21.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Захисні технології України» про відвід головуючого судді Північного апеляційного господарського суду Чорногуза М.Г. у справі № 910/14153/21 відмовити.

Ухвала якою вирішується питання про відвід та самовідвід відповідно до ст. 39 та ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання та з урахуванням положень ч. 3 ст. 287 ГПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді І.А. Іоннікова

А.О. Мальченко