СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Харків Справа № 922/1515/22

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх. №290 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 26.12.2022 у справі № 922/1515/22,

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,

3 - я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Акціонерне товариство "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО", м. Харків,

до Комунального спеціалізованого підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства "Жилкомсервіс" заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 051414 від 01.01.2019 в розмірі 589 074, 84 грн (де: за електричну енергію - 447 576,19 грн, ПДВ на ел. енергію - 89515,24 грн, 3% річних - 12 645,26 грн, індекс інфляції 39 338,15 грн), а також судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 051414 від 01.01.2019 в частині проведення повної оплати вартості отриманої електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.12.2022 у справі № 922/1515/22 у позові відмовлено частково, стягнуто з Комунального спеціалізованого підприємства "Жилкомсервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"загальну суму у розмірі 549736,69 грн (де: 537091,43 грн - заборгованості за спожиту електричну енергію; 12645,26 грн - 3% річних), а також 8246,06 грн судового збору, в частині стягнення інфляційних збитків в сумі 39338,15 грн - в позові відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд встановив наявність заборгованості у визначеному позивачем розмірі. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав про відсутність доказів обчислення індексу інфляції центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики та публікацій в офіційних періодичних виданнях останнього. Посилаючись на норми статей 73,74,76,77 та 86 ГПК України, суд першої інстанції зазначив, що позивачем зазначена сума індексу інфляції у позові не має жодного обгрунтування та посилання, що прострочения грошового зобов?язання від відповідача, виступає способом захисту майнового права у вигляді відшкодування матеріальних втрат (збитків) кредитора.

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" з відповідним рішенням суду в частині відмови у стягненні інфляційних збитків в сумі 39338,15 грн не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його у відповідній частині скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтуванні апеляційної скарги вказує, що інформація про індекси інфляції є загальнодоступною, а отже суд мав повну можливість самостійно перевірити правомірність обрання позивачем індексів інфляції.

Детально рух у справі на стадії апеляційного перегляду відображено в процесуальних документах суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 922/1515/22 розгляд справи відкладено на 19.04.2023 об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №131.

У судове засідання, яке відбулось 19.04.2023, представники сторін не зявились.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

Згідно з Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 051414 від 01.01.2019, Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" (Відповідач, Споживач) є споживачем електричної енергії, яку постачає Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (Позивач, Товариство).

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут" як постачальник електричної енергії за вільними цінами здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 р. в порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312 та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу

На виконання п. 13 розд. XVII Закону, під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а АТ "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до ст. 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах, де згідно з ч. 1 ст. 63 Закону, універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Як визначено у п. 7 Постанови НКРЕКП №1268 від 26.10.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно до п. 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному веб-сайті Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Згідно з -пп. 4.12, 4.13 розділу IV Правил, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

-п. 10 зазначеної постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

-п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ "Харківобленерго") та затверджуються Регулятором.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію відповідача проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго".

Згідно з п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.9 та п. 5.13 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції.

Згідно з п. 5.10 договору оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком №3 до цього договору.

За умовами п. 3 комерційної пропозиції № 6/4, що є додатком № 3 до вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період у таких співвідношеннях:

- до 20 числа місяця, який передує розрахунковому місяцю, 15% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період;

- до 30 числа місяця, який передує розрахунковому місяцю, 15% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період;

- остаточний розрахунок до 15 числа розрахункового місяця згідно з фактичним обсягом відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 6/4 у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

Згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго " проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів, сформовано рахунок за електричну енергію за січня 2021 - листопад 2021 року:

Рахунок у січні 2021 на суму 525403,82 грн (рахунок надано під підпис 10.02.2021, строк оплати 17.02.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 28.09.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/2588/21 та є неоплаченою.

Рахунок у лютому 2021 на суму 781959,14 грн (рахунок надано під підпис 12.03.2021, строк оплати - 19.03.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 28.09.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/2588/21 та є неоплаченою.

Рахунок у березні 2021 на суму 618184,60 грн (рахунок надано під підпис 09.04.2021, строк оплати 16.04.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 28.09.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/2588/21 та є неоплаченою.

Рахунок у квітні 2021 на суму 404579,47 грн (рахунок надано під підпис 12.05.2021, строк оплати - 19.05.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 28.09.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/2588/21 та є неоплаченою.

Рахунок у травні 2021 на суму 620592,71 грн (рахунок надано під підпис 11.06.2021, строк оплати 18.06.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 12.10.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/2839/21 та є неоплаченою.

Рахунок у червні 2021 на суму 537124,04 грн. (рахунок надано під підпис 09.07.2021, строк оплати 16.07.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 23.09.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/3514/21 та є неоплаченою.

Рахунок у липні 2021 на суму 544079,09 грн (рахунок надіслано поштовим зв`язком 11.08.2021, строк оплати 18.08.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 13.12.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/4308/21 та є неоплаченою.

Рахунок у серпні 2021 на суму 338983,03 грн (рахунок надіслано поштовим зв`язком 10.09.2021, строк оплати 17.09.2021). Дана заборгованість визнанна відповідачем, 13.12.2021 Господарським судом Харківської області затверджено мирову угоду у справі № 922/4308/21 та є неоплаченою.

Рахунок у вересні 2021 на суму 525643,86 грн (рахунок надіслано поштовим зв`язком 11.10.2021, строк оплати 20.10.2021). Рахунок не оплачений.

Рахунок у жовтні 2021 на суму 496934,51 грн (рахунок надіслано поштовим зв`язком 09.11.2021, строк оплати 16.11.2021). Рахунок не оплачений.

Рахунок у листопаді 2021 на суму 537091,43 грн (рахунок надіслано поштовим зв`язком 10.12.2021, строк оплати 17.12.2021). Рахунок не оплачений.

Звертаючись з позовною заявою позивач вказує, що сума заборгованості за спожиту електричну енергію по Договору № 051414 від 01.01.2019 складає 537091,43 грн.

Обставини щодо стягнення зазначеної заборгованості в судовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у зв`язку з простроченням Відповідачем виконання зобов`язань, що мали місце в процесі виконання умов договору, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України, нараховано до стягнення 3% річних в сумі 12645,26 грн та інфляційні втрати в сумі 39338,15 грн.

За змістом статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії". Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносин зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, що передбачає здійснення постачання (продаж) електричної енергії споживачу за договором про постачання електричної енергії.

На підставі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 610 ЦКУ визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (частина 1 статті 63 вказаної Закону).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем поставлено, а відповідачем отримано електричну енергію вартістю 537091,43 грн. В той же час з боку відповідача не надано жодних доказів сплати відповідної суми заборгованості. У звязку з цим місцевий господарський суд правомірно зазначив про доведення позивачем факту наявності у відповідача заборгованості за договором № 051414 від 01.01.2019 в розмірі 537091,43 грн, та правомірність позовних вимог у відповідній частині.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 12645,26 грн слід зазначити таке.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок суми 3% річних заявлених позивачем до стягнення з Відповідача, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у відповідній частині.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення 39338,15 грн інфляційних втрат.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав про відсутність доказів обчислення індексу інфляції центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики та публікацій в офіційних періодичних виданнях останнього. Посилаючись на норми статей 73,74,76,77 та 86 ГПК України, суд першої інстанції зазначив, що позивачем зазначена сума індексу інфляції у позові не має жодного обгрунтування та посилання, що прострочения грошового зобов?язання від відповідача, виступає способом захисту майнового права у вигляді відшкодування матеріальних втрат (збитків) кредитора.

Втім колегія суддів не погоджується з відповідним висновком Господарського суду Харківської області з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Загальновідомі факти, коли вони визнані такими судом, не потребують доказування. Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту.

Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту. Крім об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу. Загальновідомість обставин полягає в тому, що вони відомі широкому загалу, зокрема й суду та учасникам справи.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тій обставині, що індекси інфляції розраховуються Державним комітетом статистики щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті "Урядовий кур`єр" та наявні у відкритому доступі в мережі Інтернет.

Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України "Про інформацію" є офіційними.

Таким чином, господарський суд першої інстанції мав повну можливість самостійно перевірити правомірність обрання позивачем індексів інфляції.

Так, в матеріалах справи наявний розрахунок розміру інфляційних втрат, який містить належні суми заборгованості, періоди прострочення та індекси інфляції, що свідчить про його правомірність та законність стягнення відповідної суми.

У звязку з цим колегія суддів погоджується з позицією апелянта про безпідставність відмови суду першої інстанції у задоволенні позовної вимоги про стягнення 39338,15 грн інфляційних втрат, а відтак і незаконність рішення суду у відповідній частині.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною обґрунтованістю та наявністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Відтак, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 26.12.2022 у справі № 922/1515/22 підлягає скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Комунального спеціалізованого підприємства "Жилкомсервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" інфляційних збитків в розмірі 39338,15 грн, з прийняттям нового рішення у відповідній частині про задоволення позову.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем при подання позовної заяви та апеляційної скарги, підлягають відшкодуванню відповідачем в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.2 ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26.12.2022 у справі № 922/1515/22 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Комунального спеціалізованого підприємства "Жилкомсервіс" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126; ) інфляційних втрат в розмірі 39338,15 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов.

Стягнути з Комунального спеціалізованого підприємства "Жилкомсервіс" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126; ) інфляційні втрати в розмірі 39338,15 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Комунального спеціалізованого підприємства "Жилкомсервіс" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126; ) судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 8836,12 грн.

Стягнути з Комунального спеціалізованого підприємства "Жилкомсервіс" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126; ) судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.04.2023.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя І.А. Шутенко