РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023Справа № 910/2069/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв"

до Головного сервісного центру МВС

про стягнення 21 843, 01 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного сервісного центру МВС (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у грудні 2020 року та січні 2021 року у розмірі 21 843, 01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № С/156-20 постачання природного газу від 14.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

07.03.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначає, що дія договору № С/156-20 постачання природного газу від 14.02.2020 закінчилась 31.01.2021, у зв`язку з чим відповідач приходить до висновку у відзиві, що акти приймання передачі природного газу від 31.12.2020 № РН-0008360, від 31.01.2021 № РН-0000611 та рахунку-фактури не стосуються вказаного договору та додаткових угод до нього, відповідно, підписання вказаних актів без внесення змін до договору, призведе до збільшення його вартості. Тож, відповідач вважає, що у нього відсутні правові підстави для підписання вказаних актів приймання передачі природного газу та здійснення оплати за постачання природного газу.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (далі - постачальник) та Головним сервісним центром МВС (далі- споживач) укладено договір №С/156-20 постачання природного газу, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2020 році природний газ (газове паливо - за кодом ДК 021:2015-09120000-6) (далі - газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Постачальник передає споживачу газ в обсягах 43 000 куб. метрів, у тому числі по місяцях: січень (-); лютий -9,300 тис.куб.м; березень - 8,300 тис.куб.м; квітень - 4, 000 тис.куб.м; травень (-); червень (-); липень (-); серпень (-); вересень (-); жовтень - 3,600 тис.куб.м; листопад - 7,400 тис.куб.м; грудень - 10,400 тис.куб.м.

Відповідно до п. 2.1. договору, ціна за 1000,0 кубічних метрів газу з врахуванням вартості транспортування природного газу по території України (послуга) доступу до потужності) складає 4 948,6 грн.

Загальна вартість цього договору без ПДВ складає 177 338, 80 грн, ПДВ 20 % - 35 467, 76 грн, разом з ПДВ загальна сума договору - 212 806, 56 грн. (п. 2.1.1 договору).

Згідно п. 3.1.1. договору, споживач зобов`язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок постачальника на наступних умовах: 100 % вартості - до 15 числа місяця, наступного за місяцем споживання природного газу. У разі відсутності письмової заявки споживача, поданої відповідно до пункту 1.5. договору, вартість обсягу газу, що підлягає оплаті, визначається відповідно до підпункту 1.5.1., пункту 2.1. цього договору.

Пунктом 4.1. договору визначено, що кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузла обліку та підтверджується оператором ГРМ та/або оператором ГТС.

За умовами п. 4.3. договору, приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печатками сторін щомісячних актів приймання-передачі природного газу в розрізі добових обсягів, які є невід`ємними частинами цього договору та слугують підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У відповідно до п. 4.4. договору, споживач протягом 2 днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмові формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

Згідо п. 4.5. договору, у разі невиконання обов`язку, передбаченого пунктом 4.4. цього договору, газ вважається поставленим і прийнятим споживачем від постачальника на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються оператором ГТС та/або оператором ГРМ.

Відповідно до п. 5.1.2. договору, споживач зобов`язується, зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання (п. 10.1. договору).

14.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (постачальник) та Головним сервісним центром МВС (споживач) укладено додаткову угоду № 1 до договору №С/156-20 від 14.02.2020, відповідно до якої пункти 2.1. та 2.1.1. договору викладено в такій редакції: Ціна за 1000,0 кубічних метрів газу з врахуванням вартості транспортування природного газу по території України (послуга доступу до потужності) складає 4 948,98 грн. Загальна вартість цього договору без ПДВ складає 177 338, 45 грн, ПДВ 20 % - 35 467, 69 грн, разом з ПДВ загальна сума договору - 212 806, 14 грн.

Крім того, між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору №С/156-20 від 14.02.2020.

08.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (постачальник) та Головним сервісним центром МВС (споживач) укладено додаткову угоду № 4 до договору №С/156-20 від 14.02.2020, відповідно до якої пункт 1.2. договору викладено в такій редакції: Постачальник передає споживачу газ в обсягах 29 820 куб. метрів, у тому числі по місяцях: січень (-); лютий -3,74537 тис.куб.м; березень - 5,75400 тис.куб.м; квітень - 3,77600 тис.куб.м; травень - 0,01400 тис.куб.м.; червень - 0,00700 тис.куб.м.; липень - 0,01400 тис.куб.м.; серпень - 0,01400 тис.куб.м.; вересень - 0,01300 тис. куб.м.; жовтень - 0,35200 тис.куб.м; листопад - 7,33100 тис.куб.м; грудень - 8,79963 тис.куб.м.

Пункти 2.1. та 2.1.1. договору викладено в такій редакції: Ціна за 1000,0 кубічних метрів газу з врахуванням вартості транспортування природного газу по території України (послуга доступу до потужності) складає 5 988, 18 грн. Загальна вартість цього договору без ПДВ складає 137 096, 43 грн, ПДВ 20 % - 27 419, 29 грн, разом з ПДВ загальна сума договору - 164 515, 72 грн.

Додатковою угодою № 5 від 24.12.2020 до договору, сторони вирішили пункт 10.1 договору викласти в такій редакції: Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.01.2021, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.

25.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (постачальник) та Головним сервісним центром МВС (споживач) укладено додаткову угоду № 6 до договору №С/156-20 від 14.02.2020, відповідно до якої сторони вирішили збільшити загальну вартість договору у 2021 році на суму, що не перевищує 20 % суми (ціни договору) визначеної у пункті 2.1.1. розділу 2 договору, зобов`язань 2020 року покупця за договором та відповідно визначити обсяг коштів, необхідних для здійснення розрахунків за договором у період з 01.01.2021 по 31.01.2021, у зв`язку з чим п. 1.2. договору викладено в такій редакції: Постачальник передає споживачу газ у січні 2021 року в обсягах 5 494, 68 куб. метрів, у тому числі по місяцях: січень - 5,49468 тис. куб.м.; лютий (-); березень (-); квітень (-); травень (-); червень (-); липень (-); серпень (-); вересень (-); жовтень (-); листопад (-); грудень (-).

Пункт 2.1.1. договору викладено в такій редакції: Загальна вартість цього договору без ПДВ складає 164 515, 71 грн, ПДВ 20 % - 32 903, 14 грн, разом з ПДВ загальна сума договору - 197 418, 85 грн.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, ним було поставлено відповідачу природний газ у період з грудня 2020 по січень 2021 у наступних обсягах: 8, 78663 тис.куб.м. на суму 52 615, 92 грн згідно акту приймання передачі природного газу № РН-0007774 від 23.12.2020, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств; 0,17537 тис.куб.м. на суму 1 050, 14 грн згідно акту приймання передачі природного газу № РН-0008360 від 31.12.2020, який не містить підпису та печатки відповідача; 5, 4946812 тис. куб.м. на суму 32 903, 14 грн згідно акту приймання-передачі № РН-0000610 від 31.01.2021, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств; 3, 4723188 тис. куб.м. на суму 20 792, 87 грн згідно акту приймання передачі природного газу № РН-0000611 від 31.01.2021, який не містить підпису та печатки відповідача.

Тож, загальна кількість спожитого відповідачем природного газу у грудні 2020 року становить 8,962 тис.куб.м., у січні 2021 складає 8,967 тис.куб.м.

Відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково, внаслідок чого за Головним сервісним центром МВС утворилась заборгованість у розмірі 21 843, 01 грн. за актами приймання передачі природного газу № РН-0008360 від 31.12.2020 та № РН-0000611 від 31.01.2021, які не підписані відповідачем.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 108 від 05.08.2022, в якій позивач просив відповідача погасити заборгованість за поставлений природний газ у грудні 2021 та січні 2021 у сумі 21 843, 01 грн, в додатках до якої надіслані відповідачу акти приймання-передачі природного газу № РН-0007774 від 23.12.2020, № РН-0008360 від 31.12.2020, № РН-0000610 від 31.01.2021, № РН-0000611 від 31.01.2021, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком. Вказана претензія отримана відповідачем 08.08.2022 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Листом від 19.10.2022 № 31/18366 відповідач надав відповідь на вищезазначену претензію позивача, в якій відповідач вказав про відсутність правових підстав для підписання, та, відповідно, здійснення оплати за актами № РН-0008360 від 31.12.2020 та № РН-0000611 від 31.01.2021 на загальну суму 21 843, 01 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу, зокрема, щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 21 843, 01 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачу природний газ у період з грудня 2020 по січень 2021 у наступних обсягах:

- 8, 78663 тис.куб.м. на суму 52 615, 92 грн згідно акту приймання передачі природного газу № РН-0007774 від 23.12.2020, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств;

- 0,17537 тис.куб.м. на суму 1 050, 14 грн згідно акту приймання передачі природного газу № РН-0008360 від 31.12.2020, який не містить підпису та печатки відповідача;

- 5, 4946812 тис. куб.м. на суму 32 903, 14 грн згідно акту приймання-передачі № РН-0000610 від 31.01.2021, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств;

- 3, 4723188 тис. куб.м. на суму 20 792, 87 грн згідно акту приймання передачі природного газу № РН-0000611 від 31.01.2021, який не містить підпису та печатки відповідача.

Проте, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково на загальну суму 85 519, 06 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 260 від 15.02.2021 на суму 32 903, 14 грн, відповідно до якого здійснено оплату за актом № РН-0000610 від 31.01.2021 та платіжним дорученням № 2904 від 28.12.2020 на суму 52 615, 92 грн, яким здійснено оплату за актом № РН-0007774 від 23.12.2020, внаслідок чого за Головним сервісним центром МВС утворилась заборгованість у розмірі 21 843, 01 грн. за актами приймання передачі природного газу № РН-0008360 від 31.12.2020 на суму 1 050, 14 грн та № РН-0000611 від 31.01.2021 на суму 20 792, 87 грн, які не підписані відповідачем.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що дія договору № С/156-20 постачання природного газу від 14.02.2020 закінчилась 31.01.2021, а тому акти приймання передачі природного газу від 31.12.2020 № РН-0008360, від 31.01.2021 № РН-0000611 не стосуються вказаного договору та додаткових угод до нього, відповідно підписання вказаних актів без внесення змін до договору, призведе до збільшення його вартості. Тож, на думку відповідача між сторонами були відсутні договірні відносини щодо поставки природного газу в обсягах, зазначених у вказаних актах.

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Так, додатковою угодою № 5 від 24.12.2020 до договору №С/156-20 від 14.02.2020, сторонами було вирішено продовжити строк дії договору до 31.01.2021, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.

Крім того, додатковою угодою № 6 від 25.01.2021 договору №С/156-20 від 14.02.2020, сторони вирішили збільшити загальну вартість договору у 2021 році на суму, що не перевищує 20 % суми (ціни договору) визначеної у пункті 2.1.1. розділу 2 договору, зобов`язань 2020 року покупця за договором та відповідно визначили обсяг коштів, необхідних для здійснення розрахунків за договором у період з 01.01.2021 по 31.01.2021, у зв`язку з чим п. 1.2. договору викладено в такій редакції: Постачальник передає споживачу газ у січні 2021 року в обсягах 5 494, 68 куб. метрів, у тому числі по місяцях: січень - 5,49468 тис. куб.м.; лютий (-); березень (-); квітень (-); травень (-); червень (-); липень (-); серпень (-); вересень (-); жовтень (-); листопад (-); грудень (-).

Тобто, сторонами за взаємною згодою було продовжено строк дії договору до 31.01.2021 та збільшено загальну вартість договору у 2021 році із визначенням обсягу природного газу, який підлягає передачі відповідачу. Відповідно акти від 31.12.2020 № РН-0008360, від 31.01.2021 № РН-0000611 виставлені позивачем в межах дії договору №С/156-20 від 14.02.2020.

При цьому, при формуванні вищезазначених актів приймання передачі природного газу № РН-0008360 від 31.12.2020 на суму 1 050, 14 грн та № РН-0000611 від 31.01.2021 на суму 20 792, 87 грн позивач керувався даними інформаційної платформи Оператора ГТС України в порядку, визначеному пунктом 12 розділу II постанови НКРЕКП "Про затвердження Правил постачання природного газу" від 30.09.2015 №2496 (далі - Постанова НКРЕКП), в якій зазначено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Також, відповідно до п. 12 розділу II постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, за підсумками розрахункового періоду споживач (відповідач) до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

Частиною 3 статті 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

Відповідно до пункту 10 розділу II Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VII цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу.

Пунктом 5.1.2. договору передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема знімати фактичні показники комерційних вузлів обліку газу та приладів обліку газу станом на 07:00 годину кожної газової доби та на 01 число місяця, що настає за місяцем постачання газу, та повідомити ці дані постачальнику шляхом внесення даних у відповідний розділ особистого кабінету. Надсилати постачальнику до 05 числа місяця, наступного за місяцем постачання, копію акту про фактичний обсяг природного газу та повертати постачальнику підписаний один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу.

У відповідності до п. 4.4. договору, споживач протягом 2 днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмові формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.

Згідо п. 4.5. договору, у разі невиконання обов`язку, передбаченого пунктом 4.4. цього договору, газ вважається поставленим і прийнятим споживачем від постачальника на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються оператором ГТС та/або оператором ГРМ.

З матеріалів справи вбачається, що свої зобов`язання передбачені пунктом 12 розділу II постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та договором відповідач не виконав, акт про фактичний об`єм розподіленого природного газу за січень-лютий 2021р. позивачу не надавав, у зв`язку з чим позивачем здійснено розрахунок вартості спожитого відповідачем у грудні 2020 - січні 2021 на підставі даних, наданих оператором ГТС - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що непідписання відповідачем актів № РН-0008360 від 31.12.2020 на суму 1 050, 14 грн та № РН-0000611 від 31.01.2021 на суму 20 792, 87 грн, за умови відсутності протягом 2 днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов`язань з постачання природного газу.

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 3.1.1. договору, споживач зобов`язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок постачальника на наступних умовах: 100 % вартості - до 15 числа місяця, наступного за місяцем споживання природного газу. У разі відсутності письмової заявки споживача, поданої відповідно до пункту 1.5. договору, вартість обсягу газу, що підлягає оплаті, визначається відповідно до підпункту 1.5.1., пункту 2.1. цього договору.

Таким чином, враховуючи умови п. 3.1.1. договору та приписи ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого природного газу грудні 2020 та січні 2021 у розмірі 21 843, 01 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу грудні 2020 та січні 2021 , суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору №С/156-20 від 14.02.2020 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 21 843, 01 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" - задовольнити.

2. Стягнути з Головного сервісного центру МВС (вул. Лук`янівська, буд. 62, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код - 40109173) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (вул. Небесної Сотні, 31/1, офіс 507, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код - 36860996) 21 843 (двадцять одну тисячу вісімсот сорок три) грн 01 коп. - заборгованості та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С. О. Щербаков