ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/442/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №916/442/23

За позовом: Фізичної особи-підприємця Лященко Ярослави Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Паритетбудінвест (65005, м.Одеса, вул. Бугаївська, 35; ; )

Про стягнення 582204,28 грн.

Представники:

від позивача- Геращенко М.В., адвокат за ордером

від відповідача не з`явився

Встановив: Фізична особа-підприємець Лященко Ярослава Миколаївна звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Паритетбудінвест про стягнення 582204,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору перевезення вантажу автомобільним транспортом №09/04/21 та направлено на стягнення боргу у загальному розмірі 582204,28 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.02.2023р. прийнято позовну заяву Фізичної особи-підприємця Лященко Ярослави Миколаївни до розгляду та відкрито провадження у справі №916/442/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "06" березня 2023 р. о 11:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 06.03.2023р. о 11:20.

06.03.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.03.2023р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.03.2023р. повідомлено відповідача по справі №916/442/23 Товариство з обмеженою відповідальністю Паритетбудінвест про судове засідання, яке відбудеться "27" березня 2023 р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.03.2023р. закрито підготовче провадження у справі № 916/442/23. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "24" квітня 2023 р. о 11:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 24.04.23 о 11:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду.

У судові засідання представник відповідача не з`являвся, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 24.04.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 24.04.2023р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

09.04.2021р. між Фізичною особою-підприємцем Лященко Ярославою Миколаївною (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Паритетбудінвест (замовник) було укладено Договір №09/04/21 перевезення автомобільним транспортом (надалі Договір), за умовами якого перевізник зобов`язується приймати і доставляти до пунктів призначення за маршрутом, визначеним на підставі погоджених сторонами заявок, вантаж, який замовник та/або за його вказівкою інший вантажовідправник надає перевізнику до перевезення, а замовник зобов`язується сплачувати перевізнику провізну плату у розмірі та порядку, визначеному даним Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, перевезення вантажу автомобільним транспортом здійснюється за договірними цінами.

Згідно до п. 2.2. Договору, вартість послуг, які надає перевізник замовнику (провізна плата), вказується у рахунках та в актах виконаних робіт (наданих послуг). За вимогою будь-якої зі сторін чи додаткового погодження передбачено підписання специфікацій/додатків в іншій прийнятій формі із зазначенням договірних цін. У всіх інших випадках підтвердженням згоди замовника з цінами перевізника є оплата виставленого рахунку та надання вантажу до перевезення з подальшим підписання актів виконаних робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 2.4. Договору, загальна вартість послуг (провізної плати) за кожною заявкою зазначається в акті виконаних робіт (наданих послуг), який підписується повноважними представниками сторін у день виконання перевізником зобов`язання з перевезення вантажу. У разі систематичних перевезень загальна вартість послуг (провізної плати) за кожний звітний період зазначається в акті виконаних робіт (наданих послуг), який підписується повноважними представниками сторін в останній день періоду.

Положеннями п. 2.7. Договору визначено, зокрема, що замовник сплачує вартість послуг (провізну плату) в безготівковому порядку на поточний рахунок перевізника протягом 40 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Позивачем було зазначено суду, що протягом квітня червня 2021р. ним було надано відповідачу послуги з перевезення вантажів на суму 1375822,17 грн.

Також позивачем було пояснено суду, що відповідачем було частково погашено заборгованість у розмірі 1058330,00 грн., внаслідок чого наразі борг становить 317492,17грн.: по акту приймання-передачі №5 від 31.05.2021р. 40785,41 грн. та по акту приймання-передачі №5 від 30.06.2021р. 276706,76 грн.

Відповідно до п. 4.1.5. Договору, замовник зобов`язаний своєчасно здійснювати платежі за наданні перевізником послуги на умовах даного договору.

Згідно до п. 5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання обов`язків за даним Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.5. Договору, у випадку прострочення оплати наданих перевізником послуг, замовник сплачує за вимогою пеню в розмірі облікової ставки НБУ вір вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Позивачем було здійснено нарахування пені 147604,45 грн.

Також позивачем здійснено нарахування 3% річних у розмірі 13826,67 грн. та інфляційні втрати у розмірі 103280,99 грн.

Згідно до п. 6.1. Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021р., а в частині грошових зобов`язань до їх повного виконання сторонами.

Також позивачем було зазначено суду, що він звертався до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованості, проте відповідач залишив її без реагування та на момент звернення до суду заборгованість не погасив.

Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, правовідносини між Фізичною особою-підприємцем Лященко Ярославою Миколаївною, як перевізником, та Товариством з обмеженою відповідальністю Паритетбудінвест, як замовником, виникли на підставі укладеного між ними 09.04.2021р. Договору №09/04/21 перевезення автомобільним транспортом.

Судом з`ясовано, за наявними матеріалами справи, що позивачем на користь відповідача були надані послуги на загальну суму 1375822,17 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000008 від 30.06.2021р. на суму 276706,76 грн., №ОУ-0000005 від 31.05.2021р., №ОУ-0000004 від 20.05.2021р. та №ОУ-0000003 від 30.04.2021р.

Поряд з цим, відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 1058330,00 грн., про свідчать банківські виписки надані з боку позивача.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Паритетбудінвест прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №09/04/21 перевезення автомобільним транспортом від 09.04.2021р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 317492,17 грн. основного боргу - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.5. Договору, у випадку прострочення оплати наданих перевізником послуг, замовник сплачує за вимогою пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Позивачем було здійснено нарахування пені, із застосуванням подвійної облікової ставки за періоди, де мало місце прострочення виконання зобов`язання з боку відповідача.

Суд вважає такі розрахунки не вірними в частини застосування подвійної облікової ставки, оскільки сторонами у п. 5.5. Договору було узгоджено, що пеню сплачується в розмірі облікової ставки НБУ.

Таким чином, загальна сума пені, із застосування облікової ставки НБУ, які підлягаї стягненню з відповідача, становить суму 72497,47 грн. (261,48 + 72235,99) (за період з 11.07.2021р. по 09.08.2021р. 261,48 грн. та за період з 10.08.2021р. по 11.01.2023р. 72235,99 грн.

При цьому судом враховано положення пункту 7 ІХ Прикінцевих положень ГК України (щодо продовження строків нарахування штрафних санкцій на строк дії карантину), та нараховано суму пені за весь період прострочення виконання зобов`язань на підставі здійсненого позивачем розрахунку.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних розмір яких становить 13826,67грн.

Суд, переривши розрахунок 3% річних позивача, вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення - правомірними.

Також позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат на суму боргу 317492,17 грн. за період з 10.08.2021р. по 17.01.2023р. та розмір становить 103280,99 грн.

Однак, перевіривши розрахунок інфляційних втрат позивача, суд зазначає, що вірною суму, за визначений позивачем період, є 101204,13 грн., яка стягується з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача боргу 317492,17 грн., пені 72497,47 грн., 3% річних 13826,67 грн. та інфляційних втрат 101204,13 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 7575,30 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Лященко Ярослави Миколаївни задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Паритетбудінвест (65005, м.Одеса, вул. Бугаївська, 35; ; ) на користь Фізичної особи-підприємця Лященко Ярослави Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 317492 (триста сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто дві) грн. 17 коп., пеню у розмірі 72497 (сімдесят дві тисячі чотириста дев`яносто сім) грн. 47 коп., 3% річних у розмірі 13826 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 67 коп., інфляційні втрати у розмірі 101204 (сто одна тисяча двісті чотири) грн. 13 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7575 (сім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 30 коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2023 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко