ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" квітня 2023 р. Справа №918/246/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

В засіданні приймали участь:

від заявника: НЕЧИТАЙЛО ТАРАС ВІТАЛІЙОВИЧ (поза межами залу)

від боржника: Гуль Наталія Віталіївна (в залі суду) - посвідчення № 1421 від 27 липня 2018 року.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року на розгляд Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006".

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006". Призначено заяву до слухання у підготовчому засіданні на 04 квітня 2023 року.

03 квітня 2023 року через відділ канцелярії представник боржника подав відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, в якому просить суд відмовити у відкритті провадження про банкрутство, як не обґрунтованому та безпідставному.

04 квітня 2023 року через відділ канцелярії представник заявника подав пояснення у справі, в яких зазначив, що жодного спору про право між сторонами не існує, а тому просив суд відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІДЕК-2006".

У судовому засіданні 04 квітня 2023 року оголошено перерву по справі на 18 квітня 2023 року.

13 квітня 2023 року через відділ канцелярії представник боржника подав додаткові пояснення, в яких повідомив про подану позовну заяву, яка стосується підстав поданої заяви про банкрутство, наголошував на безпідставності заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

В судовому засіданні 18 квітня 2023 року представник заявника підтримав подану заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІДЕК-2006", в свою чергу представник боржника в судовому засіданні заперечив проти відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІДЕК-2006".

Розглянувши подану заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, як зазначено в преамбулі, встановлюються нормами КУзПБ.

Відповідно до частини другої, третьою статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 16617 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України).

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Положення статті 1 КУзПБ визначають, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Частинами першою, другою статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

Відповідно до частини першої - п`ятої статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Суд зазначає, системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 68 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 48 постанови від 03.09.2020 у справі № 910/16413/19).

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши докази, суд вбачає наступне.

16.02.2021 року ТОВ «ІДЕК-2006» було видано на користь ТОВ «Суффле Агро Україна» фінансову аграрну розписку (надалі - Розписка), що була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясіпським В.Є. та зареєстрована у реєстрі за № 297, відповідно до умов якої ТОВ «ІДЕК-2006» зобов`язалося до 31.10.2021 року сплатити ТОВ «Суффле Агро Україна» безумовне грошове зобов`язання у розмірі 16 228 080 (шістнадцять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч вісімдесят) грн 00 коп.

Відповідно до пункту 3 Розписки, цією розпискою забезпечується виконання зобов`язання за Договором № від 13.02.2020 року, укладеним між Боржником та Кредитором (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 4 Розписки, Боржник зобов`язується здійснити оплату згідно п. 1 Розписки в безготівковій формі на рахунок Кредитора НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк». Під Здійснення оплати розуміється зарахування грошових коштів на зазначений вище рахунок Кредитора.

Зобов`язання Кредитора за Розпискою забезпечувалися заставою майбутнього врожаю кукурудзи на суму безумовного грошового зобов`язання 16 228 080,00 грн, що орієнтовно складає 2704.68 тонн кукурудзи, що в момент вчинення Розписки вирощувалась на земельних ділянках, вказаних у пункті 5 Розписки.

Пункт 10 Розписки встановлює, що не пізніше 31 жовтня 2021 року зібраний врожай кукурудзи має бути доставлений Боржником на зберігання за власний рахунок на умовах DAP (склад) у відповідності до Інкотермс 2010/2020 на наступний склад: ТОВ «ІДЕК-2006», код 33840626, за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Верхів, вул. 1.Франка, буд. 27а.

При цьому, відповідно до пункту 10.2. Розписки (оскільки зазначено в пункті 10 Розписки склад Боржника в якості місця зберігання Зерна), Боржник зобов`язаний в будь-який момент на вимогу представників Кредитора (але в будь-якому разі протягом 24-х годин із моменту повідомлення електронною поштою та/чи смс за реквізитами, вказаними в Розписці) надати їм повний доступ до місця зберігання та можливість перевірки наявності Зерна та його якості із укладенням за результатами такого огляду відповідного Акту огляду Зерна (чи аналогічного за змістом).

Як стверджує заявник, боржником не виконана та не погашена на повну суму - 16 228 080 (шістнадцять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч вісімдесят) гри. 00 коп. аграрна розписка.

Разом з тим, з урахуванням наданих боржником документів, слід зазначити наступне.

06.04.2023 року ТОВ «ІДЕК-2006» було подано до Господарського суду Хмельницької області позовну заяву до ТОВ «Суффле Агро Україна» про визнання Фінансової аграрної розписки, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІДЕК-2006» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «СУФФЛЕ АГРО Україна» () про безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору грошову суму у розмірі 16 228 080,00 (шістнадцять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок, посвідчену 16.02.2021 приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем, за №297 та зареєстровану в реєстрі аграрних розписок за № 5880, припиненою у зв`язку із її виконанням; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА» () повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ІДЕК-2006» () оригінал Фінансової аграрної розписки, посвідченої 16.02.2021 приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем, за №297 та зареєстрованої в реєстрі аграрних розписок за № 5880,

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2023 відкрито провадження у справі №924/375/23 та призначено підготовче засідання на 08 травня 2023 року.

На переконання боржника, обставини оскарження аграрної розписки, яка є підставою звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, є свідченням того, що між сторонами існує спір про право, в свою чергу заявник наголошував на тій обставині, що аграрна розписка є безспірним документом, який підтверджує існування заборгованості, а тому спору про право між сторонами немає.

З приводу зазначених обставин та тверджень сторін, суд вказує на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 6 ст. 39 Кодексу суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, або якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої статті 39 КУзПБ, визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, який суттю суперечності, конфлікту, протиборства сторін.

Суд зауважує, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.

Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

Отже, на дату проведення підготовчого засідання усі суперечності між кредитором та боржником з приводу їх прав та обов`язків мають бути ними усунені самостійно або вирішені в судовому порядку з ухваленням судового рішення. Вимоги ініціюючого кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили би прострочення виконання грошового зобов`язання боржника. У такому разі безспірність не слід обов`язково пов`язувати (ототожнювати), ставити в залежність, з наявністю судового рішення.

Варто зауважити, що частина шоста статті 39 КУзПБ згідно якої підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження жодним чином не визначає підставою для такої відмови існування рішень, які набрали законної сили, отже наявність остаточного рішення у цьому спорі не є обов`язковою. У цьому випадку достатнім є сам факт наявності спору про право, результати вирішення якого можуть вплинути на заявлені вимоги кредитора (аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 910/1067/19).

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (висновок викладений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у пункті 71 постанови від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, пункті 51 постанови від 03.09.2020 у справі N 910/4658/20 та постанові від 16.09.2020 у справі № 911/593/20).

Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення ЄСПЛ у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Наведені вище твердження та висновки містяться в Постанові Верховного суду України від 15 жовтня 2020 року №922/1174/20.

Підсумовуючи наведене, вбачається, що суд не може формально підходити до визначення "спору про право", який не зводитися до заперечення боржником існування тих чи інших правовідносин, або до існування спору в суді між заявником та боржником.

Суд наголошує, у кожному конкретному випадку, судом досліджуються заперечення відповідача, зокрема чи такі ґрунтуються на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами, також у разі зазначення існування спору в іншому суді, або в межах іншої справи між заявником та боржником, чи у предметі спору таких, має місце спір про право який впливає або може вплинути на результати розгляду в межах справи про банкрутство.

Отже, наявність спору про право має підтверджуватись належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника.

Як зазначалося вище по тексту, боржником в якості доказу того, що між сторонами існує спір про право, надано копію позовної заяви, а також ухвали господарського суду, щодо прийняття такої позовної заяви та призначення справи до слухання у судовому засіданні.

Крім того, боржником долучено до матеріалів справи докази, що ТОВ «ІДЕК-2006» поставлено для заявника кукурудзу врожаю 2021 року в кількості 4 993,65 т., що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000109 від 08.11.2021 на суму 5 614 830, 60 грн. в кількості 1000т, №РН-0000127 від 31.12.2021 на суму 5 876 061,60 грн. в кількості 1000 т, №РН-0000128 від 31.12.2021 на суму 5 876 061,60 грн. в кількості 1000т, №РН-0000129 від 31.12.2021 на суму 5 876 061,60 грн. в кількості 1000т, №РН- 0000009 від 24.01.2022 на суму 571 246,92 грн. в кількості 94,10 т, №РН-0000013 від 17.02.2022 на суму 2 094 696 грн. в кількості 345,85 т, №РН-0000014 від 18.02.2022 на суму 3 379 762,12 грн. в кількості 553,70т.,

Отже, ТОВ «ІДЕК-2006» долучено до матеріалів справи докази, що останньою було поставлено для ТОВ «Суффле Агро Україна» 4 993,65 т. кукурудзи.

Також, матеріали справи містять акти зарахування зустрічних однорідних вимог № від 20.11.2021, № від 12.11.2021 № від 31.12.2021, № від 25.01.2022, № від 30.01.2022, № від 01.06.2022, № від 30.04.2022, № від 01.05.2022.

Вказаними вище актами зарахування зустрічних однорідних вимог було зараховано зустрічні однорідні вимоги між ТОВ «Суффле Агро Україна» як кредитором та ТОВ «ІДЕК-2006» як боржником по договору № від 13.02.2020, та ТОВ «Суффле Агро Україна» як боржником та ТОВ «ІДЕК-2006» як кредитором по договору № від 09.04.2021 на поставку кукурудзи.

Враховуючи подані сторонами докази, судом встановлено, що між сторонами існує спір про право, і вказана обставина не підтверджується виключно твердженням боржника про той факт, що аграрна розписка оспорюється в іншому судовому процесі, а і також підтверджується доказами, зокрема договорами на поставку сільськогосподарської продукції, актами зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вказане свідчить про те, що між сторонами існують тривалі господарські зобов`язання і відповідно, надана аграрна розписка не є безспірною, як вказувало у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА, адже боржник заперечує факт існування заборгованості, а також надає відповідні докази, які вказувалися вище.

Також, у судовому засіданні 18 квітня 2023 року судом з`ясовано та представником заявника підтверджено, що ТОВ Суффле Агро Україна жодним чином не зверталося із вимогою до боржника, щодо виконання аграрної розписки, а також не зверталося у відповідні органи, щодо виконання аграрної розписки у примусовому порядку.

Щодо вказаних тверджень, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, заявником суду не надано доказів, які б підтверджували, що кредитор звертався до боржника з вимогою про виконання аграрної розписки.

Разом з тим, Аграрною розпискою і Законом України «Про аграрні розписки» встановлено порядок її виконання, а також визначені дії кредитора у випадку не виконання боржником аграрної розписки.

Згідно п.21 фінансової аграрної розписки від 16.02.2021 року, у разі не виконання боржником зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний ній строк кредитор має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому чинним законодавством для виконання правочинів, що встановлюють безумовне грошове зобов`язання.

Згідно п. 22 у разі відсутності у боржника грошових коштів та/чи предмета застави для забезпечення виконання зобов`язань перед кредитором за аграрною розпискою кредитор має право на задоволення своїх вимог за рахунок іншого будь-якого майна боржника.

Аналогічні положення містяться у ст. 13 Закону України «Про аграрні розписки», у разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у цій строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняли нотаріальні дії за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки.

Разом з тим, кредитором - ТОВ «Суффле Агро Україна» не надано доказів, що він звертався до уповноваженої особи вчиняти нотаріальні дії особи/органу, за вчиненням виконавчого напису на фінансовій аграрній розписці від 16.02.2021 року №297.

Крім того, суд наголошує на наступній обставині.

Статті 1 Кодексу з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Тобто, хоча процедура порушення провадження у справі про банкрутство боржника є одним із способів захисту кредитором свого порушеного права та одним із способів погашення заборгованості, проте такий спосіб застосовується лише у виключних випадках, коли кредитор не має можливості задовольнити свої вимоги щодо погашення заборгованості у інший спосіб, не інакше як через процедуру банкрутства, оскільки передчасне та необґрунтоване відкриття провадження у справі про . банкрутство боржника може призвести до настання негативних наслідків для останнього, що є неприпустимим.

На підтвердження факту відсутності у ТОВ ІДЕК-2006 ознак неплатоспроможності, останнім долучені до матеріалів справи наступні документи.

Згідно податкової фінансової звітності за 2022 рік ТОВ ІДЕК-2006, чистий дохід від реалізації продукції, (товарів, робіт, послуг) за 2022 рік склав 219 981 600 грн., за аналогічний період 2021 року 245 085 800 грн., прибуток ТОВ ІДЕК-2006 за 2022 рік склав 11 554 900 грн.

Із поданого відзиву та пояснень представника боржник, вбачається, що ТОВ ІДЕК-2006, для здійснення господарської діяльності мас відповідні виробничі можливості та потужності (землю, сільськогосподарську та іншу техніку, обладнання, агрегати, вантажні автомобілі, легкові автомобілі, складські приміщення (в т.ч. склади для зберігання зерна), тощо).

У 2022 році Товариство займалося вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11), оптовою торгівлею зерном, насінням (46.2), надавало транспортні послуги з перевезення вантажів (49.41), послуги з перевантаження, навантаження (52,24), здійснювало допоміжну діяльність у рослинництві (01,61), а також надавало послуги складського господарства (52.10) та займалося іншими видами економічної діяльності.

Основними зерновими та олійними культурами, які вирощує підприємство, є пшениця, ячмінь, ріпак, соняшник, кукурудза та соя.

Свою господарську діяльність ТОВ ІДЕК-2006 здійснює на орендованих земельних ділянках на підставі зареєстрованих договорів оренди землі, Інформація про земельні ділянки, що перебувають у користуванні підприємства, відображена в Податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи, яка подається Товариством до контролюючого органу та складає понад три тисячі гектарів.

Інформація про наявні основні засоби, власні та орендовані, підтверджується також поданим Повідомленням про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП.

У власності/користуванні ТОВ ІДЕК-2006 перебуває достатня кількість сільськогосподарської техніки (трактори, зернозбиральні комбайни, посівна техніка/обладнання, обприскувачі, жниварки зернові, навантажувачі, зернопакувальна машина, розкидачі мінеральних добрив, прес-підбирач, бункери-накопичувачі тощо), обладнання (дискові борони, борони, сівалки, подрібнювачі рослинних решток тощо), агрегатів, вантажних, автомобілів, причепів, легкових автомобілів та іншої техніки, що необхідна для здійснення господарської діяльності, передбаченої статутом Товариства та реєстраційними документами.

У відзиві на позовну заяву, наведений перелік технікі, яка належить для боржника: Сівалка KINZE-3000 2011 року випуску, Трактор колісний, марки БЕЛАРУС-1221.2, Навантажувач телескопічний марки JCB 531 -70, 2006 року випуску, Комбайн зернозбиральний марки NEW HOLLAND CR 9.80, 2017 року випуску, Бункер-накопичувач перевантажувальний, марки ПБН 20, Подрібнювач рослинних решток навісний, несамохідний KORN ІK XL 2,8 з карданним -валом 6x8 (м), Спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид марки КАМАЗ модель 55102, 1985 року випуску, Спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач-E марки DAF, модель CF 85.410, 2012 року випуску, Спеціалізований напівпричіп Н/ПР-Самоскид, марки BADOR, комерційний опис HIT С30, 2019 року випуску, Загальний легковий пасажирський - В, марка VOLKSVAGEN, модель CADDY, 1999 року випуску.

Також із відзиву та пояснень представника боржника, судом встановлено, ТОВ ІДЕК-2006 має у власності зернозаготівельні потужності: елеватор, лабораторія, пункт прийому і очищення зерна, зона сушіння (зерносушильний комплекс), зона зберігання (зерносклади №1, №2, №3).

У власності ТОВ ІДЕК-2006 є також інші виробничі приміщення та потужності, будинок механізатора, будівля заправки, будівля водія, інформація про які наявна у Повідомленнях про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП.

Крім того, у ТОВ ІДЕК-2006 станом на 01 січня 2023 року кількість найманих працівників становила 85 чол., що підтверджується штатним розписом підприємства.

Серед зазначених працівників є генеральний директор, заступники генерального директора, бухгалтер, спеціаліст-бухгалтер, економіст, головний інженер, інспектор з кадрів, менеджер з постачання, інженер-землевпорядник, технік-землевпорядник, агрономи, завідувач складу, лаборант, начальник механізованого зерносховища: завідувач складу, вагар, оператор сушильних установок, апаратник гранулювання, інженер-механІк, механік по ремонту, підсобний робітник, трактористи, водії, слюсарі та інші працівники. Перелік відповідних посад затверджено штатним розписом підприємства. Всі працівники підприємства вчасно отримують заробітну плату, податки нараховуються та перераховуються до бюджету вчасно та в повному обсязі.

Місячний фонд оплати праці становить 1 187 470, 00 грн. Згідно оборотно-сальдової відомості обліку необоротних активів, станом на 30.03.2023 року вартість основних засобів з урахуванням зносу становить 79 038 979,61 грн.

За 2022 рік ТОВ ІДЕК-2006 було сплачено до бюджету податків на загальні суму 5 814 118,66 грн., в т.ч.: ПДВ - 484 000,00 грн., єдиний податок с/г виробників - 688 600,50 грн., податок на доходи фізичних осіб - 1 931 925,96 грн., військовий збір 170 141,44 грн., екологічний податок - 28 652,59 грн., збір за забруднення навколишнього середовища - 12 828,88 грн., збір за спеціальне використання природних ресурсів - 300,33 грн., ліцензія на зберігання пального - 780 грн., орендна плата з юридичних осіб - 92 010,55 грн., єдиний соціальний внесок - 2 404 796,51 грн., податок на нерухоме майно - 81,90 грн.

Вищевказане стверджується витягом з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на 03.04.2023, заборгованість перед бюджетом - відсутня.

Із матеріалів справи встановлено, станом на 30.03.2023 за даними бухгалтерського обліку ТОВ ІДЕК-2006 на складі боржника зберігається сільськогосподарська продукція (горох, кукурудза, пшениця, ріпак озимий, соняшник. соя, ячмінь, ячмінь озимий, ячмінь пивоварний, ячмінь ярий) загальною вартістю 32 895 653.71 грн. що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку бухгалтерського обліку №27 (Продукція сільськогосподарського виробництва, місця зберігання ТМЦ).

Суд наголошує, у судовому засіданні уповноважений представник ТОВ Суффле Агро Україна підтвердив той факт, що ТОВ ІДЕК-2006 працююче підприємство і останнє не відповідає ознакам неплатоспроможності, також визнав той факт, що боржник має можливість сплатити заборгованість згідно аграрної розписки.

Підсумовуючи усе наведене вище, суд вбачає, що ТОВ ІДЕК-2006 не відповідає ознакам неплатоспроможності, що підтверджується долученими до відзиву на заяву доказами, та не спростовано заявником.

Враховуючи вищевикладене, наявність спору про право, в межах заявлених грошових вимог, а також відсутність ознак неплатоспроможності ТОВ ІДЕК-2006, з урахуванням зазначених вище норм права, вказують на те, що відсутні правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ ІДЕК-2006.

А тому, суд відмовляє ТОВ Суффле Агро Україна у задоволенні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Керуючись ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕК-2006" (35825, Рівненська область, Острозький район, село Верхів, вулиця Центральна, будинок 22, ідентифікаційний код 33840626) за заявою від 09.03.2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна".

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Вадим Торчинюк