ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року м. Дніпро Справа № 904/3968/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Старовойтова О.Е. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 р.

( суддя Назаренко Н.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 13.02.2023 р.)

по справі

за позовом:

Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент",

м. Київ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна",

смт. Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором оренди майна у розмірі 473 011, 32 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Підприємство з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна", про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля № А207673 від 26.10.2020 р., у розмірі 473 011, 32 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач неналежним чином виконував умови договору оренди автомобіля № А207673 від 26.10.2020 р., внаслідок чого утворилась заборгованість з оплати оренди в розмірі 257 376,84 грн.. Позивач також просить стягнути витрати на дозаправлення автомобіля в сумі 1 995,21 грн., додаткову плату за перепробіг в сумі 162 394,12 грн., витрати, пов`язані з відновленням автомобіля в сумі 10 062,30 грн., штраф в розмірі 41 182,85 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначив, що в якості доказів до позовної заяви додані Акт приймання-передачі автомобіля, де зазначений пробіг 44429 км. та кількість пального чи 40, чи 90 літрів (зазначено без пропису, незрозуміла цифра). Від Відповідача стороною у договорі є Директор - Хандога Григорій Миколайович, про що зазначено в самому Акті. Однак, підпис особи, яка отримувала автомобіль - Войченко. В Акті технічного стану орендованого автомобіля у графі «Договір оренди» зазначений договір оренди № 849797255, який не співпадає з номером договору оренди, який був укладений між Позивачем та Відповідачем. Окрім того, не зрозуміло, чий підпис стоїть в графі «Я погоджуюсь зі станом автомобіля вказаним вище». Також Відповідач зазначив, що, всупереч п. 2.3. Договору, відсутній Акт технічного огляду після оренди, у якому, зокрема, в момент передачі автомобіля, Сторони повинні були зазначити перелік нових пошкоджень, кількість пального та пробіг. Замість передбаченого п. 2.3. Договору Акту технічного огляду автомобіля, Позивач без повідомлення Відповідача та у його відсутність, проводить огляд автомобіля зі співробітниками ПП «ВІП-Рент», які є зацікавленими особами та складають Акт про проведення огляду транспортного засобу. Відповідач також заперечує проти нарахованих штрафних санкцій, зазначає, що, нарахування штрафних санкцій у розмірі 10% від простроченої суми за рахунками № 2148 від 17.02.2022 р. (строк виконання до 25.02.2022), № 3444 від 16.03.2022р. (строк виконання 25.03.2022 р. ) суперечить нормам законодавства.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023р. позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" 257 376,84 грн. орендної плати, 1 995,21 грн. витрат на дозаправлення автомобіля, 41 182,85 грн. штрафу, 10 062,30 грн. витрат, пов`язаних із відновленням автомобіля, 162 394,12 грн. додаткової плати за перепробіг, 6 847,07 грн. судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна", в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що суд першої інстації проігнорував той факт, що відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Договору оренди автомобіля, передача та повернення автомобіля здійснюється в присутності уповноважених представників Сторін, які підписують Акт приймання-передачі автомобіля, Акт повернення автомобіля та Акт технічного стану орендованого автомобіля. Всупереч зазначеному пункту договору, Акт приймання-передачі не містить підпису представника Відповідача, що належним чином підтверджено самим Актом. Замість передбаченого п. 2.3. Договору Акту технічного огляду автомобіля, Позивач без повідомлення Відповідача та у його відсутність, проводить огляд автомобіля зі співробітниками ПП «ВІП-Рент», які є зацікавленими особами та складають Акт про проведення огляду транспортного засобу. У матеріалах справи відсутні докази направлення Відповідачу будь-яких листів з пропозицією прийняти участь у проведенні огляду транспортного засобу, що є підтвердженням того, що останній не був обізнаний про проведення такого огляду та позбавлений можливості заперечувати проти висновків, які були зроблені комісією.

При цьому Скаржник зазначає, що у якості доказу пробігу автомобіля та кількості пального, Позивач також додає: фотознімок ( у додатках до позовної заяви має назву «Фотофіксація приладів в ТЗ» з невідомого автомобіля, який неможливо ідентифікувати беззаперечно, як автомобіль, переданий в оренду за договором № А207673 від 26.10.2020 р.; карту діагностики невідомого автомобіля без зазначення VIN коду, пробігу, марки та моделі, що також не дає можливості ідентифікувати зазначений у картці автомобіль, як той, що перебував в оренді у Відповідача. Окрім того, копія Акту про проведення огляду транспортного засобу не була направлена Відповідачу, про його існування останній дізнався під час судового розгляду справи.

Відтак, на думку Скаржника, висновки Акту огляду, який був проведений за відсутності Відповідача або його представника оцінюються критично, адже всі присутні під час огляду є зацікавленими особами та є сумніви у їх об`єктивності. Проведення огляду автомобіля без участі Відповідача не відповідає принципу справедливості, добросовісності і розумності.

Скаржник вважає, що якщо Позивач поніс будь-які витрати з відновлення автомобіля, на підтвердження таких витрат необхідно надати акти виконаних робіт, договори з виконавцями, квитанції про оплату робіт (послуг) тощо. Таких документів надано не було, на що суд першої інстанції не звернув уваги. На адресу Відповідача дійсно був направлений «Перелік робіт, що підлягають відшкодуванню ТОВ «Локарус Україна» згідно з рахунком № 8536 від 14.07.2022 р.». У цьому документі зазначений номер контракту, марка та модель автомобіля, дата виконання, СТО ( ТОВ «Автоцентр Европа та ТОВ «Беніш Джі Пі Ес») та перелік робіт: шина заміна з балансуванням, диск колісний ремонт, демонтаж. Демонтаж чого саме, взагалі незрозуміло. 27.06.2022 р. ТОВ «Беніш Джі Пі Ес» надало лист на адресу Позивача, в якому зазначена вартість нового блоку у сумі 250 доларів США та монтаж у сумі 1 007 грн.. Також у листі зазначено, що зазначені відомості мають виключно інформаційний характер та не призначені для використання як доказ чи встановлення фактів.

Крім того, зважаючи на те, що Позивачем не підтверджені належними доказами перепробіг на суму 162 394, 12 грн., витрати пов`язані із відновленням автомобіля на суму 10 062, 30 грн. та сплинув строк позовної давності для застосування штрафних санкцій по двом рахункам на загальну суму 134 018, 96 грн., позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій на суму 43 182,85 грн. є необгрунтованими, розмір штрафних санкцій, порядок нарахування та сума, на яку він нараховується, не обґрунтовано. Тому така вимога задоволенню не підлягає.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що акт приймання-передачі Автомобіля від 26.10.2020 р. з боку Відповідача містить два підписи один з яких скріплений печаткою ТОВ «ЛОКАРУС УКРАЇНА». В Акті технічного стану зазначений Автомобіль Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 і дата передачі 26.10.2022 р., що не викликає сумнівів, що Акт технічного стану саме до Договору оренди. В Акті приймання-передачі зафіксований пробіг Автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату передачі в оренду 44 429 км. і кількість пального 90 літрів. До договору також укладались додаткові угоди про продовження строку його дії, тому заперечення відповідача щодо користування Автомобілем протягом строку з 26.10.2020 р. по 24.06.2022 р. є безпідставними.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що Відповідач сам собі протирічить, заперечуючи з одного боку проти передачі Автомобіля за Договором оренди, з іншого боку надає суду платіжні доручення про виконання зобов`язань по тому самому договору оренди за певний строк.

Товариство також вказує на невідповідність дійсності твердження Відповідача, що в акті про проведення огляду транспортного засобу, всі перелічені особи є співробітниками Позивача. Так ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співробітниками ТОВ «Трейд Дніпро». Про це Позивач зазначав у відповіді на відзив, яку отримав Відповідач.

Крім того, Товариство зазначає про те, що з 01.03.2022 р. Відповідач перестав сплачувати за оренду Автомобіля, не повертав Автомобіль Позивачу, продовжуючи ним користуватися. Скориставшись ситуацією у країні ( введення в Україні воєнного стану, у зв`язку з збройною агресією РФ ), Відповідачем в травні 2022 року з Автомобіля було демонтоване обладнання для GPS моніторингу (що підтверджується листом ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» від 27.06.2022 р., Актом про проведення огляду транспортного засобу від 24.06.2022 р., які є в матеріалах справи) щоб Позивач не міг знайти Автомобіль. Позивач міг більше не побачити власний Автомобіль, якщо б не отримав повідомлення з СТО. Відповідач відмовився підписувати Акт повернення Автомобіля, у зв`язку з чим був складений акт про проведення огляду транспортного засобу від 24.06.2022 р.. Пробіг станом на 24.06.2022 р. ( дату залишення Відповідачем Автомобіля на СТО ТОВ «ТРЕЙД ДНІПРО» ) становив 137 359 км., що підтверджується Актом про проведення огляду транспортного засобу від 24.06.2022 р., Актом приймання-передачі виконаних послуг C7-Y2175-012 від 24.06.2022 р. щодо діагностики ТОВ «ТРЕЙД ДНІПРО» автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 (є в матеріалах справи).

Товариство наголошує на тому, що Позивач є Компанією, яка здійснює свою діяльність з надання в оренду, лізинг автомобілів та має у власності більш трьох тисяч автомобілів. Для обслуговування парку автомобілів на Підприємстві є Департамент страхування, Департамент сервісного обслуговування, Фінансовий департамент та інші. Для здійснення ремонту укладаються договори з різними СТО, в тому числі, із ТОВ «АВТОЦЕНТР «ЄВРОПА». Платіжним дорученням № 24129 від 13.07.2022 р. одночасно перераховувались грошові кошти в сумі 1 684,80 грн. за ремонт ТЗ Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до рахунку-фактури № 1680 від 11.07.2022 р. та ще за ремонт десяти автомобілів, всього на загальну суму 25 031,20 грн. згідно рахунків № № 1431, 1587, 1625, 1648, 1684, 1682, 1678, 1676, 1674, 1679 від 11.07.2022 р.. Відповідачем в травні 2022 року з Автомобіля було демонтоване обладнання для GPS моніторингу ( це підтверджується листом ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» від 27.06.2022 р., Актом про проведення огляду транспортного засобу від 24.06.2022 р., які є в матеріалах справи ) щоб Позивач не міг знайти Автомобіль. Згідно Акту про проведення огляду транспортного засобу від 24.06.202 2р. було зафіксовано відсутність блоку GPS на місці його встановлення, дроти підключення перерізані. Листом ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» від 27.06.2022 р., який в матеріалах справи, визначена вартість нового блоку та вартість робіт по його монтажу, в сумі 8 377, 50 грн., виходячи з наступного розрахунку: 250,00 доларів США (вартість нового блоку GPS згідно листа ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» від 27.06.2022р.) х 29,48 ( Курс Міжбанківського валютного ринку на дату рахунку 24.06.2022 р. ) = 7 370 грн. + 1 007,50 грн. ( вартість монтажу блоку GPS згідно листа ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» від 27.06.2022 р.) = 8 377, 50 грн.. Ця сума зазначена у рахунку на оплату № 8536 від 14.07.2022 р. та переліку робіт, що підлягають відшкодуванню ТОВ «Локарус Україна». Ці витрати Позивач мусить зробити для відновлення попереднього стану Автомобіля, який існував на момент передачі Автомобіля Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 Відповідачу в оренду 26.10.2020 р..

Також, Позивач зазначає, що з огляду на те, що нарахування господарських санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним, то позовна давність спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію. Таким чином, доводи Відповідача є безпідставними, а правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 06.03.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2023 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/3968/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 р. по справі № 904/3968/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

10.03.2023 р. матеріали справи № 904/3968/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2023 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 р. у справі № 904/3968/22 залишено без руху, надано апелянту строк для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 10 642 грн. 75 коп..

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 27.04.2023 р..

Від представника Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент"- адвоката Шульєвої Тетяни Леонідівни надійшла заява про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Розпорядженням керівника апарату суду від 23.03.2023 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання щодо розгляду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2023 р. судове засідання у справі № 904/3968/22, призначене на 27.04.2023 р., вирішено провести з представником Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.04.2023 р., у зв`язку з вирішенням питання про призначення справи до розгляду в режимі відеоконференції, на виконання пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3968/22, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Чус О.В..

27.04.2023 р. секретарем судового засідання Манець О.В. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент". В призначений час заявник не приєднався до відеоконференції. За телефоном заявник повідомив секретарю судового засідання, що наразі не вдається доєднатися до цієї відеоконференції з власних технічних причин. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт.

У судовому засіданні 27.04.2023 р., була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

26.10.2020 р. між Підприємством з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" (Орендар) укладено Договір оренди автомобіля № А207673, відповідно до п. 3.1 якого Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату за кожен місяць оренди автомобіля в розмірі 30 024,00 грн. ( у тому числі ПДВ ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 1 200,00 доларів США (у тому числі ПДВ).

Згідно п. 1.1. договору Орендодавець зобов`язується передати Орендарю у тимчасове володіння та користування автомобіль (надалі - Автомобіль), групи N, марка Volkswagen, модель Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2019 року виробництва за обумовлену плату на передбачений цим договором строк, а Орендар зобов`язується прийняти автомобіль, користуватись автомобілем відповідно до умов цього договору, сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором, і своєчасно повернути автомобіль орендодавцю.

Якщо не обумовлено інше, передача та повернення автомобіля здійснюється з місцезнаходженням прокатного пункту орендодавця (м. Київ, вул. Ямська, 72) або за місцезнаходженням його регіональних представників і, що фіксується в Акті приймання-передачі автомобіля (п. 1.3. договору).

Строк оренди становить 1 місяць, який починається з дати підписання Акту приймання-передачі автомобіля.

Передача автомобіля в оренду здійснюється за умови отримання орендодавцем від орендаря передоплати відповідно до п. 3.2. цього договору, в присутності уповноважених представників сторін, які підписують Акт приймання-передачі автомобіля та Акт технічного стану орендованого автомобіля (форма встановлена орендодавцем), одночасно з підписанням яких орендодавець передає орендарю автомобіль разом з одним комплектом ключів від нього, документами, необхідними для нормального користування автомобілем, комплектуючими та обладнанням ( п. п. 2.1.-2.2. договору ).

Цей договір набуває чинності з дня його укладення сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором ( п. 8.1. договору ).

На виконання умов договору Позивач передав, а Відповідач прийняв в оренду автомобіль, що підтверджується актом приймання-передачі автомобіля від 26.10.2020 р., підписаним сторонами та скріпленим печатками.

Даним актом встановлено, що обумовлений сторонами автомобіль передано з пробігом на дату передачі становить: 44 429 км.. З повним баком пального в кількості 90 л.

Додатковою угодою № 2 від 17.09.2021 р. сторони продовжили строк оренди автомобіля з 26.10.2021 р. по 25.04.2022 р..

Додатковою угодою № 3 від 25.04.2022 р. сторони продовжили строк оренди автомобіля з 26.04.2022 р. по 25.07.2022 р..

П. 3.1. договору передбачено, що Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату за кожен місяць оренди автомобіля в розмірі 65 847,13 грн. (у тому числі ПДВ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 2 324,70 доларів США ( у тому числі ПДВ ).

П. 3.2. договору встановлено, що протягом 3 банківських днів з дати підписання цього договору, але в будь-якому випадку до моменту передачі Орендарю автомобіля, Орендар зобов`язаний сплатити на рахунок Орендодавця авансом грошові кошти в розмірі орендної плати за поточний місяць оренди. Орендна плата за поточний місяць оренди розраховується від розміру місячної орендної плати пропорційно кількості днів від початку строку оренди до кінця поточного місяця. Якщо строк оренди починається після 15 числа місяця, орендар зобов`язаний додатково сплатити орендну плату і за наступний місяць оренди.

Згідно з п. 3.2.1 Договору, в подальшому, орендар сплачує орендну плату та інші платежі, передбачені договором, в українській гривні згідно із рахунками, що будуть йому виставлені орендодавцем. На дату виставлення рахунків орендодавець здійснює перерахунок суми платежу пропорційно зміні курсу Міжбанківського валютного ринку продажу іноземної валюти, що визначена у п. 3.1 Договору. Здійснення такого перерахунку орендної плати є індексацією.

П. 3.3 Договору передбачено, що до 20 числа кожного місяця Орендодавець надсилає Орендарю рахунки для сплати орендної плати. Орендна плата сплачується орендарем в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця авансом не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа кожного місяця за наступний місяць. У разі, якщо орендар не отримав рахунок для сплати орендної плати, Орендар не пізніше ніж за 3 (три) банківських дні до встановленого строку сплати орендної плати звертається до орендодавця за рахунком, в якому визначається розмір орендної плати. Орендодавець має право надсилати рахунки за поштовою адресою Орендаря, а також електронною поштою, а Орендар зобов`язується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату.

Відповідно до п. 3.5 Договору інші платежі, передбачені цим договором, сплачуються Орендарем протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати виставлення Орендодавцем рахунку.

До складу орендної плати включено, зокрема, 3 500 км. пробігу автомобіля на місяць. У разі перевищення пробігу, Орендар сплачує додаткову плату, згідно п. 3.7.1. договору ( п. 3.6 договору ).

Згідно з п. 3.7 Договору оренди Орендар додатково сплачує та/або компенсує орендодавцю, зокрема: додаткову плату за перепробіг із розрахунку 6,80 грн. ( у тому числі ПДВ ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 0,24 доларів США ( у тому числі ПДВ ), з 1 км. перепробігу ( розраховується після повернення автомобіля ); усі витрати Орендодавця, що пов`язані із відновленням Автомобіля у разі його повернення Орендарем в несправному стані та/або пошкодженим та/або переобладнаним без попереднього узгодження з Орендодавцем; витрати на дозаправлення автомобіля в разі повернення автомобіля з кількістю пального менше, ніж при отриманні за актом приймання-передачі автомобіля із розрахунку 40,79 грн. за 1 (один) літр пального (у тому числі ПДВ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 1,44 доларів США (у тому числі ПДВ).

24.06.2022 р. Відповідач повернув Позивачу автомобіль з пробігом 137 359 км., 43 літрами пального в баку. Крім того, автомобіль містив наступні механічні пошкодження та несправності: пошкоджено заднє праве колесо ( диск тріснув та шина ),відсутність блоку GPS на місці його встановлення, дроти підключення перерізані. Вказане підтверджується підтверджується актом про повернення автомобіля від 24.06.2022 р..

Позивач зазначає, що Відповідач не сплатив вартість оренди автомобіля за період з 01.03.2022 р. по 24.06.2022 р. у розмірі 257 376,84 грн. згідно рахунків № 2148 від 17.02.2022 р. на суму 65 486,80 грн., № 3444 від 16.03.2022 р. на суму 68 532,16 грн., № 4973 від 27.04.2022 р. на суму 68 532,16 грн., № 5799 від 17.05.2022 р. на суму 54 825,72 грн.. Крім того, Відповідач не компенсував додаткову плату за перепробіг у розмірі 162 394,12 грн. згідно рахунку № 8251 від 24.06.2022 р., компенсацію ремонту в розмірі 10 062,30 грн. згідно рахунку № 8536 від 14.07.2022 р. та витрати на дозаправлення автомобіля в сумі 1 995,21 грн. згідно рахунку № 8247 від 24.06.2022 р..

Також Позивач на підставі п. 10.1 договору нарахував штраф в сумі 43 182,85 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати та інших платежів, передбачених договором.

05.10.2022 р. Позивач направив Відповідачу вимогу про сплату заборгованості.

Відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення позивача до суду.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд визнав їх доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі виникли відносини з договору найму (оренди), врегульовані главою 58 ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі ( ст. 799 ЦК України).

Згідно зі ст. 801 ЦК України Наймач зобов`язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані. Витрати, пов`язані з використанням транспортного засобу, в тому числі зі сплатою податків та інших платежів, несе наймач.

Наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини ( ст. 803 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом першої інстанції - 26.10.2020 р. між Підприємством з іноземними інвестиціями "ВІП-Рент" ( Орендодавець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" ( Орендар ) укладено Договір оренди автомобіля № А207673, відповідно до п. 1.1. договору Орендодавець зобов`язується передати Орендарю у тимчасове володіння та користування автомобіль (надалі - Автомобіль), групи N, марка Volkswagen, модель Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2019 року виробництва за обумовлену плату на передбачений цим договором строк, а Орендар зобов`язується прийняти автомобіль, користуватись автомобілем відповідно до умов цього договору, сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором, і своєчасно повернути автомобіль орендодавцю.

Згідно п. 3.1 якого Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату за кожен місяць оренди автомобіля в розмірі 30 024,00 грн. ( у тому числі ПДВ ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 1 200,00 доларів США ( у тому числі ПДВ ).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати орендних платежів.

Факт наявності боргу у Відповідача перед Позивачем з орендної плати в сумі 257 376,84 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та Відповідачем не спростований.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 257 376,84 грн. орендної плати підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач просить стягнути додаткову плату за перепробіг у розмірі 162 394,12 грн. відповідно до п. 3.7.1 договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору інші платежі, передбачені цим договором, сплачуються Орендарем протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати виставлення Орендодавцем рахунку.

До складу орендної плати включено, зокрема, 3 500 км. пробігу автомобіля на місяць. У разі перевищення пробігу, Орендар сплачує додаткову плату, згідно п. 3.7.1. договору ( п. 3.6 договору ).

Згідно з п. 3.7 Договору оренди Орендар додатково сплачує та/або компенсує орендодавцю, зокрема: додаткову плату за перепробіг із розрахунку 6,80 грн. ( у тому числі ПДВ ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 0,24 доларів США ( у тому числі ПДВ ), з 1 км. перепробігу ( розраховується після повернення автомобіля ); усі витрати Орендодавця, що пов`язані із відновленням Автомобіля у разі його повернення Орендарем в несправному стані та/або пошкодженим та/або переобладнаним без попереднього узгодження з Орендодавцем; витрати на дозаправлення автомобіля в разі повернення автомобіля з кількістю пального менше, ніж при отриманні за актом приймання-передачі автомобіля із розрахунку 40,79 грн. за 1 (один) літр пального (у тому числі ПДВ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 1,44 доларів США (у тому числі ПДВ).

24.06.2022 р. Відповідач повернув Позивачу автомобіль з пробігом 137 359 км., 43 літрами пального в баку. Крім того, автомобіль містив наступні механічні пошкодження та несправності: пошкоджено заднє праве колесо ( диск тріснув та шина ),відсутність блоку GPS на місці його встановлення, дроти підключення перерізані.

Вказане підтверджується підтверджується актом про повернення автомобіля від 24.06.2022 р..

Твердження Скаржника, що в акті про проведення огляду транспортного засобу, всі перелічені особи є співробітниками Позивача, спростовується доводами останього, який зазначав ще у відповіді на відзив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співробітниками ТОВ «Трейд Дніпро».

Щодо стягнення з Відповідача компенсації ремонту в розмірі 10 062,30 грн., то відповідно до підпункту 3.7.5 пункту 3.7. Договору оренди, Орендар додатково сплачує та/або компенсує усі витрати Орендодавця, що пов`язані із відновленням Автомобіля у разі його повернення Орендарем в несправному стані та/або пошкодженим та/або переобладнаним без попереднього узгодження з Орендодавцем.

Згідно карти діагностики автомобіля НОМЕР_1 , Акту про проведення огляду транспортного засобу від 24.06.2022 р., було пошкоджено заднє праве колесо (диск тріснув та шина).

13.07.2022 р. платіжним дорученням № 24129 Позивач перерахував ТОВ "АВТОЦЕНТР "ЄВРОПА" вартість диску колісного в сумі 1 684,80 грн. та робіт з його заміни з балансуванням на підставі рахунку № ЕВ1680 від 11.07.2022 р. та Акту виконаних робіт № Ав-К201762 від 11.07.2022 р..

Згідно Акту про проведення огляду транспортного засобу від 24.06.2022 р. було зафіксовано відсутність блоку GPS на місці його встановлення, дроти підключення перерізані.

Листом ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» від 27.06.2022 р. зазначено, що під час діагностики підключення блоку GPS на автомобілі НОМЕР_1 марки Volkswagen Touareg були виявлені перерізані проводи підключення та відсутній блок GPS на місці його встановлення. Вартість нового блоку складає 250 доларів США в т.ч. ПДВ згідно комерційного курсу ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» на дату реалізації продукції. Вартість монтажу однієї одиниці обладнання GPS в сервісному центрі ТОВ «Беніш ДжіПІ ЕС» складає 1 007,00 грн., в тому числі ПДВ.

Ця сума зазначена у рахунку на оплату № 8536 від 14.07.2022 р. та переліку робіт, що підлягають відшкодуванню ТОВ «Локарус Україна».

Ст. 226 ГК України передбачено: Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Згідно ст. ст. 224, 225 ГК України передбачено: Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, у тому числі, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, зважаючи на узгоджені сторонами положення підп. 3.7.5. договору, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вимоги Позивача і в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 10 062,30 грн..

Також, Позивач просить стягнути витрати на дозаправлення автомобіля в сумі 1 995,21 грн..

Відповідно до положень п. 3.7., а саме підп. 3.7.9. договору встановлено обов`язок компенсувати витрати на дозаправлення автомобіля в разі повернення автомобіля з кількістю пального менше, ніж при отриманні за актом приймання-передачі автомобіля із розрахунку 40,79 грн. за 1 (один) літр пального (у тому числі ПДВ), що за курсом Міжбанківського валютного ринку на дату укладення цього договору є еквівалентом 1,44 доларів США (у тому числі ПДВ).

Оскільки актом приймання-передачі автомобіля від 26.10.2020 р. сторони встановили пальне в баку в кількості 90 л, зважаючи на те, що автомобіль повернуто з 43 літрами пального в баку, суд, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Щодо нарахування штрафу у розмірі 41 182,85 грн.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки ( ст. 611 ЦК України ).

Згідно з п. 10.1 Договору у разі затримки здійснення оплати орендної плати або інших платежів, передбачених договором, орендар на вибір орендодавця зобов`язується сплатити орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно здійсненого платежу за кожен день прострочення, або штраф в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми несвоєчасно здійсненного платежу, якщо прострочення здійснення платежу становить до від 1 (одного) до 7 (семи) календарних днів включно, якщо прострочення здійснення платежу становить більше 7 (семи) днів, орендар сплачує штраф в сумі 10 (десяти) відсотків від суми заборгованості.

За розрахунком Позивача, перевіреним господарським судом, до стягнення з Відповідача підлягає сума у розмірі 41 182,85 грн..

Судом першої інстанції обгрунтовано відхилене заперечення Відповідача щодо неправомірності нарахування штрафу, оскільки п. 11.2. Договору оренди Автомобіля № А207673 від 26.10.2020 р. встановлено, що за домовленістю Сторін, позовна давність у 3 (три) роки застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) по Договору.

У частині 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ( частина 1 ст. 74 ГПК України ).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( частина 1 ст. 77 ГПК України ).

Відповідно до положень ст. 78 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає Позивач та Відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 р. у справі № 917/483/19.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 129/1033/13-ц.

З огляду на викладене апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" 257 376,84 грн. орендної плати, 1 995,21 грн. витрат на дозаправлення автомобіля, 41 182,85 грн. штрафу, 10 062,30 грн. витрат, пов`язаних із відновленням автомобіля, 162 394,12 грн. додаткової плати за перепробіг,

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Відповідача.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

13. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Локарус Україна" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 р. у справі № 904/3968/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.05.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус