УХВАЛА

м. Київ

27.04.2023Справа № 910/4797/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА"

про стягнення 35729,26 грн

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача : не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" про стягнення 35729,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ " АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №666/19-Т/Ц2 від 15.05.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Toyota Land Cruiser 200", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА", позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 35729,26 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.03.2023 прийняв вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначив на 27.04.2023.

03.04.2023 через канцелярію суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

10.04.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

18.04.2023 через відділ діловодства від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач при розрахунку страхового відшкодування не врахував коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 . За розрахунком відповідача коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 становить 0,44 та сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи - 27606,97 грн. також відповідачем надано до відзиву докази сплати страхового відшкодування у розмірі 27606,97 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, у судовому засіданні 27.04.2023 встановив наступне.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №666/19-Т/Ц2 від 15.05.2019, внаслідок настання 05.12.2019 страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до рахунку № від 19.12.2019 вартість ремонтних робіт автомобіля "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 складає 36239,26 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 36239,26 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №73508620 від 23.12.2019.

Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Toyota Land Cruiser 200", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" позивач заявив про стягнення з відповідача страхове відшкодування (за вирахуванням франшизи встановленої полісом АО/6341600) у розмірі 35729,26 грн.

Відповідач у відзиві заявлені позивачем вимоги про стягнення страхового відшкодування заперечив, посилаючись на те, що позивач при розрахунку страхового відшкодування не врахував коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст.22, ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, у разі наявності підстав для його вирахування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 14.05.2018 №910/5092/17.

Згідно із п.7.38, п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

У пункті 1.6. Методики роз`яснено, що строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Згідно із п.6.3. Методики визначення року виготовлення КТЗ здійснюється на підставі даних його виробника, які зазначаються у VIN-коді.

Відповідно до п.6.3.1. Методики при визначенні року виготовлення КТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники КТЗ зазначають у VIN-коді календарний або модельний рік виготовлення КТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

Згідно з міжнародним стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельного року виготовлення КТЗ в описовій частині VIN-коду рекомендовано використання символів, наведених у таблиці 3.1 додатка 3.

Пунктом 6.3.2. Методики визначено, що календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною VIN-коду (останні 8 знаків VIN-коду за даними виробника дозволяють встановити дату виготовлення КТЗ).

За змістом п.6.3.3. Методики за рік виготовлення КТЗ приймається календарна дата його виготовлення з обов`язковим зазначенням при цьому дня та місяця цього року.

Якщо календарну дату виготовлення визначити неможливо, то за основу береться модельний рік виготовлення, визначений за його VIN-кодом, з урахуванням календарної дати першого документального підтвердження будь-якої дії з даним КТЗ, що зазначена у супровідних документах (дати придбання, дати оформлення митних документів, дати першої реєстрації КТЗ тощо).

Датою першої реєстрації КТЗ, який був у користуванні (зокрема який ввозиться на митну територію України), є дата, що зазначена в спеціальній графі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) КТЗ, або дата видачі свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта).

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 (копія якого міститься у матеріалах справи), вбачається, що рік випуску автомобіля - 2012, дата першої реєстрації - 29.02.2012, а отже на момент ДТП строк його експлуатації перевищував сім років, у зв`язку із чим, при визначені вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля необхідно визначати коефіцієнт фізичного зносу, згідно з п. 7.38 Методики.

Звіту, складного за результатами огляду транспортного засобу "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 та у відповідності до Методики, позивач суду не надав.

У постанові від 06.07.2018 у справі №924/675/17 Верховний Суд надав правовий висновок, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (пункт 4.36).

Враховуючи пояснення та докази подані позивачем в обґрунтування своїх вимог та відповідачем, в обґрунтування своїх заперечень, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, суд зазначає, що з огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження.

Згідно із приписами ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У відповідності до ст.182 ГПК України питання про призначення експертизи вирішується судом у підготовчому засіданні.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи №910/4797/23 за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. З огляду на вищенаведене, враховуючи наявність суперечностей щодо дійсного розміру страхового відшкодування, суд дійшов висновку про необхідність призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи.

Отже, для встановлення фактичних обставин щодо розміру шкоди заподіяної внаслідок ДТП, враховуючи відсутність у матеріалах справи звіту, складного за результатами огляду транспортного засобу "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно із яким було визначено коефіцієнт фізичного зносу, за висновками суду необхідні знання в галузі авто товарознавства, а відтак призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.

При цьому, з`ясування вказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження, що потребує спеціальних знань та не може бути зроблено господарським судом самостійно без проведення судової експертизи.

Ураховуючи, що в процесі розгляду справи у суду виникли питання, які мають суттєве значення для вирішення спору та потребують спеціальних знань без яких встановити обставини справи неможливо, з метою з`ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у справі, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутній висновок експерта із відповідних питань, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення судової автотоварознавчої експертизи.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне на вирішення судового експерта винести питання щодо вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу вказаного транспортного засобу.

Відповідно до п. 5.1., 8.5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 передбачено можливість визначення вартості відновлювального ремонту без технічного огляду колісного транспортного засобу. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи наявні у матеріалах справи, акт огляду транспортного засобу "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 , рахунок № від 19.12.2019, а також інші документи, на підставі яких, за висновками суду, можливо встановити розмір матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про можливість проведення експертизи без технічного огляду автомобіля.

Згідно із ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

На підставі вищезазначеного, з урахуванням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, суд дійшов висновку щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручає Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст.100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Суд звертає увагу експерта, що суд зобов`язує позивача надати для проведення експертного дослідження: кольорові фотознімки автомобіля в пошкодженому стані. Окрім того, суд зазначає, що у разі недостатності фотознімків пошкодженого транспортного засобу, експерту слід вказати яких саме матеріалів, фото не вистачає для проведення експертизи.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи покладаються на позивача - ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", як ініціатора спору.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Пунктом 6 частини 1 статті 229 передбачено, що у випадку призначення судом експертизи провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

У зв`язку з призначенням судом автотоварознавчої експертизи, провадження у справі №910/4797/23 підлягає зупиненню на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст. 99, 100, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Перейти до розгляду справи №910/4797/23 за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити у справі №910/4797/23 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

3. На вирішення судового експерта винести наступні питання:

- яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу та без урахування розміру ПДВ транспортного засобу - автомобіля "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 05.12.2019 у м. Києві, за участю транспортних засобів: "Toyota RAV4", державний номерний знак НОМЕР_2 , та "Toyota Land Cruiser 200", державний номерний знак НОМЕР_1 ?

4. Оплату витрат по проведенню судової експертизи покласти на позивача - ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154).

5. Зобов`язати експертну установу направити на адресу позивача - ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 154) оригінал рахунку на оплату експертизи.

6. Зобов`язати позивача надати експертній установі докази проведення оплати послуг по проведенню судової експертизи.

7. Зобов`язати позивача - ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" надати для проведення експертного дослідження: кольорові фотознімки автомобіля в пошкодженому стані.

8. Попередити експерта, який безпосередньо проводитиме судову експертизу, про відповідальність, передбачену ст.384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

9. Повідомити сторін про необхідність надання всіх необхідних документів для проведення судової експертизи.

10. Повідомити експерта про проведення експертизи без технічного огляду автомобіля по матеріалам справи.

11. Повідомити експерта, який проводитиме судову експертизу, про зобов`язання після проведення судової експертизи надати суду висновок судового експерта.

12. Питання про розподіл витрат на проведення судової експертизи буде вирішено у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

13. Провадження у справі №910/4797/23 зупинити на час проведення судової експертизи.

14. Матеріали справи №910/4797/23 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

15. Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 01.05.2023.

Суддя С.О. Турчин