ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023м. ХарківСправа № 922/352/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" (місцезнаходження: 52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, місто Підгородне(пн), комплекс будівель та споруд № 55-і (територія Підгородненської міської ради); )
до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" (місцезнаходження: 64650, Харківська область, Лозівський район, село Веселе (Смирнівська с/рада), вулиця Колгоспна, будинок 4; )
про стягнення 1 171 972,26 грн.
за участю представників:

позивача - Талоконов К.В. (в режимі відеоконференції);

відповідача - Оріщенко Н.С. (зал 102);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" суми основного боргу за Договором поставки № 28812 З-АТ від 09 липня 2021 року в розмірі 1 050 000,00 грн., пені в розмірі 46 027,40 грн. та трьох процентів річних в розмірі 2 761,64 грн.

Також позивач просить суд покласти на ТОВ Компанія "Ботік" витрати зі сплати судового збору в розмірі 16 481,84 грн. та витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 40 000,00 грн. (згідно попереднього розрахунку).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2023 позовну заяву ТОВ "Агротек-Інвест" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/352/23, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи в умовах дії в Україні воєнного стану.

Учасники справи виклали письмово свої вимоги, заперечення, аргументи та пояснення щодо предмета спору у заявах по суті справи: позовній заяві вх. № 352/23, відзиві ТОВ Компанія "Ботік" на позовну заяву (вх. № 4564 від 24.02.2023), відповіді ТОВ "Агротек-Інвест" на відзив (вх. № 7690 від 29.03.2023), запереченнях ТОВ Компанія "Ботік" щодо відповіді позивача (вх. № 7912 від 31.03.2023), письмових поясненнях ТОВ Компанія "Ботік" (вх. № 8423 від 06.04.2023) та інш.

Також 14 березня 2023 року до суду надійшла заява ТОВ "Агротек-Інвест" про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 6162), згідно якої позивач просив стягнути з ТОВ Компанія "Ботік" суму основного боргу за Договором поставки № 28812 З-АТ в розмірі 1 050 000,00 грн., пеню в розмірі 115 068,49 грн. та три проценти річних в розмірі 6 904,11 грн. Всі судові витрати, в тому числі: 17 579,59 грн. - на оплату судового збору та 40 000,00 грн. - на правову допомогу, покласти на відповідача.

Розглянувши заяву ТОВ "Агротек-Інвест" про збільшення розміру позовних вимог в підготовчому засіданні 03.04.2023, суд встановив, що вона відповідає вимогам, встановленим частиною п`ятою статті 46 ГПК України. Приймаючи до уваги те, що право позивача на збільшення розміру позовних вимог є абсолютним і не залежить від волі інших сторін у справі, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу, якою прийняв заяву позивача та продовжив розгляд справи № 922/352/23 з урахуванням відповідного збільшення (ціна позову 1 171 972,26 грн.).

За результатами підготовчого засідання 10.04.2023 судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначено справу № 922/352/23 до розгляду по суті на 24 квітня 2023 року о 12:00 годині, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 Господарського процесуального кодексу України. Зазначену ухвалу занесено до протоколу підготовчого засідання у справі № 922/352/23 (без виходу суду до нарадчої кімнати).

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 24.04.2023, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити та стягнути з ТОВ Компанія "Ботік" суму основного боргу за Договором поставки № 28812 З-АТ в розмірі 1 050 000,00 грн., пеню та три проценти річних, з урахуванням збільшення позовних вимог.

Представник відповідача, який брав участь в судовому засіданні 24.04.2023, проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на тому, що у відповідача не виникло зобов`язання щодо оплати вартості отриманого за Договором поставки № 28812 3-АТ товару в розмірі 1 050 000,00 грн. в певний строк, оскільки такий строк сторонами узгоджений не був, а відтак, звернення ТОВ "Агротек-Інвест" з позовом до суду з вимогою про примусове стягнення зазначеної суми заборгованості є передчасним.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

09 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" (надалі - Покупець) було укладено Договір поставки № 28812 З-АТ, в порядку та на умовах якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити, прийняти та оплатити запчастини до сільськогосподарської техніки (надалі іменовані "Товар"). Ціна за одиницю Товару, його найменування та кількість наведені в Специфікаціях до Договору які є його невід`ємною частиною.

Згідно пунктів 2.1., 2.2. Договору умови Поставки Товару згідно правил Інкотермс в редакції 2010 року - ЕХW (Франко-склад Продавця). Разом з Товаром Продавець зобов`язаний надати Покупцю видаткову накладну.

Відповідно до пункту 2.4. Договору датою поставки Товару (його певної партії) вважається дата підписання Сторонами Акта приймання-передачі Товару та/або видаткової накладної. Передання Товару від Продавця до Покупця за цим Договором здійснюється та оформлюється Актами приймання-передачі Товару та/або видатковими накладними, що підписуються уповноваженими представниками Сторін.

З моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі та/або видаткових накладних зобов`язання Продавця по поставці Товару вважаються виконаними в повному обсязі (в т.ч. щодо передачі всіх супровідних документів на Товар, включаючи документи, що підтверджують якість товару).

Право власності на Товар (певну партію Товару) переходить від Продавця до Покупця в момент підписання Сторонами Акту приймання-передачі та/або видаткових накладних відповідно до умов цього Договору (пункти 2.5., 2.7. Договору).

Згідно пункту 3.3. Договору оплата за Товар здійснюються в гривнях відповідно до умов Договору.

У пункті 4.1. Договору сторони погодили, що строки оплати та поставки Товару визначаються в Графіку оплати та поставки Товару, зазначеному у Додатку №1 до даного Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору. Перший платіж є попередньою оплатою Покупця за Договором.

Також згідно пункту 4.2. Договору оплата Товару здійснюється з урахуванням вимог розділу 3 Договору.

Так, за період дії Договору між Покупцем та Продавцем були укладені Додаток № 1 від 09 07.2021, Додаток № 2 від 09.07.2021, Додаток № 3 від 09.07.2021, Додаток № 4 від 09.07.2021. Додаток № 5 від 09.07.2021, Додаток № 6 від 09.07.2021, Додаток № 7 від 09.07.2021, Додаток № 8 від 09.07.2021, Додаток № 9 від 09.07.2021, Додаток № 10 від 09.07.2021, Додаток № 13 від 13.07.2021, Додаток № 14 від 14 07.2021, Додаток № 15 від 15.07.2021, Додаток № 16 від 15.07.2021, Додаток № 17 від 15.07.2021, Додаток № 18 від 16.07.2021, Додаток № 19 від 16.07.2021, Додаток № 21 від 17.07.2021 до Договору, в яких у свою чергу погоджено відповідні Специфікації вартості Товару, а також Графіки оплати та поставки Товару. Згідно усіх Графіків оплати та поставки Товару: Перший платіж - попередня оплата; Другий платіж - в строк до 15.09.2021; Оплата суми договору, що залишилася - в строк до 15.10.2021.

Позивач зазначає, що на підставі вказаних Специфікацій, а також усних замовлень ТОВ Компанія "Ботік", Продавець поставив Покупцю Товар на загальну суму 4 587 475,72 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Сума поставленого відповідачу Товару згідно видаткових накладних по специфікаціям склала 2 243 371,92 грн. Сума поставленого відповідачу Товару згідно видаткових накладних по усним замовленням склала 2 344 103,80 грн. При цьому, строк оплати Товару, переданого за накладними по усним замовленням не встановлено сторонами Договору.

Разом з тим, оплату отриманої за Договором поставки № 28812 З-АТ продукції ТОВ Компанія "Ботік" було проведено лише частково: на суму 3 537 475,72 грн., що підтверджується відповідною довідкою АБ "Південний" № 172-168/28261-2022-БТ. Сплачену відповідачем суму 2 677 460,38 грн. (від 09.07.2021, 14.07.2021, 08.09.2021, 15.09.2021, 24.12.2021, 11.02.2022, 27.09.2022, враховуючи відповідні призначення платежів по Специфікаціям), позивачем було зараховано в повну оплату Товару згідно видаткових накладних по Специфікаціям. Надмірну оплату в розмірі 434 088,46 грн. враховано в якості оплати Товару по усним замовленням.

Також відповідачем було оплачено суму 860 015,34 грн. (від 01.10.2021, 06.10.2021, 13.10.2021, 13.10.2021, 13.10.2021, 29.10.2021, 04.11.2021, 07.06.2022), які зараховано позивачем за поставки згідно видаткових накладних за усним замовленням. Таким чином, несплаченими відповідачем за Товар згідно видаткових накладних по усним замовленням залишаються грошові кошти на суму 1 050 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Агротек-Інвест" вказує на те, що оскільки заборгованість відповідача виникла саме за накладними по усним замовленням, строк оплати яких не встановлений умовами Договору, 18.11.2022 позивачем було направлено на юридичну адресу ТОВ Компанія "Ботік" Вимогу № 1611/2022-1К від 16.11.2022 щодо перерахування заборгованості в розмірі 1 050 000,00 грн. протягом 7 днів від дати отримання зазначеної вимоги.

Згідно трекінгу поштових відправлень, який міститься на офіційному сайті Укрпошта Вимогу № 1611/2022-1 повернуто за зворотною адресою 05.12.2022, оскільки "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже початок порушення відповідачем своїх зобов`язань з оплати товару у даному випадку почався після семиденного строку від дня пред`явлення Вимоги № 1611/2022-1К: з 13.12.2022. Відповідно шестимісячний період нарахування пені за указане порушення відраховується позивачем саме від цієї дати.

Однак, ТОВ Компанія "Ботік" залишено зазначену Вимогу без відповіді та без задоволення; заборгованість в розмірі 1 050 000,00 грн. не сплачено.

Крім того, внаслідок прострочення ТОВ Компанія "Ботік" виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховно і заявлено до стягнення пеню (згідно пункту 6.2. Договору) в розмірі 115 068,49 грн. та три проценти річних (в порядку статті 625 Цивільного кодексу України) в розмірі 6 904,11 грн. Обставини щодо стягнення суми основного боргу та вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення ТОВ "Агротек-Інвест" до суду із даним позовом.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач, в свою чергу, зазначає, що Вимогу ТОВ "Агротек-Інвест" за № 1611/2022-1 було отримано представником ТОВ Компанія "Ботік" 20 лютого 2023 року, що підтверджується конвертом поштового відправлення, описом вкладення та роздрукування відстеження трекінгу. Зважаючи на наявність вже станом на 20.02.2023 відкритого Господарським судом Харківської області провадження у справі 922/352/23, відповідач вважає, що юридичну силу вказаної вимоги було нівельовано, а відтак відповіді та зустрічні пропозиції на адресу позивача стосовно цієї вимоги та позиції ТОВ "Агротек-Інвест" надсилались відповідачем у вигляді пропозиції про мирне врегулювання спору.

Крім того, керівництво ТОВ Компанія "Ботік" отримало цю вимогу фактично на руки 30.03.2023. Відтак, на переконання відповідача, звернення ТОВ "Агротек-Інвест" з позовом до суду з вимогою про примусове стягнення з ТОВ Компанія "Ботік" нібито простроченої суми заборгованості в розмірі 1 050 000,00 грн. є передчасним з огляду на відсутність факту порушення з боку відповідача прав позивача та, як наслідок, у позивача було відсутнє право на звернення до господарського суду з відповідним позовом.

З огляду на наведене, відповідачем не визнаються та заперечуються також заявлені ТОВ "Агротек-Інвест" позовні вимоги щодо стягнення пені та 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України). При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 ГК України). Укладений сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Так, згідно статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Із наведеного вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Разом з тим, це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Посилання представників сторін на те, що початоком порушення ТОВ Компанія "Ботік" зобов`язань з оплати товару за Договором поставки № 28812 З-АТ, у даному випадку, слід вважати сплив семиденного строку від дня пред`явлення ТОВ "Агротек-Інвест" Вимоги № 1611/2022-1К, із застосуванням частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, суд відхиляє з огляду на таке.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, поставку Товару на спірну суму 1 050 000,00 грн. було проведено згідно видаткових накладних по усним замовленням, строк оплати яких не встановлено умовами Договору № 28812 З-АТ.

Дійсно, за приписами частин другої статі 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, суд звертає увагу на те, що спеціальною нормою статті 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. Отже, положення частини другої статті 530 ЦК України, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов`язку, що не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, до спірних правовідносин не застосовуються.

Відповідно, суд також критично оцінює посилання представника відповідача на відсутність факту порушення з боку відповідача прав позивача та, як наслідок, відсутність у позивача права на звернення до господарського суду з відповідними позовними вимогами. Трактуючи на свою користь умови Договору та безстроково відтерміновуючи оплату отриманого ще у 2021 році Товару відповідач неправомірно, усупереч закону, позбавляє ТОВ "Агротек-Інвест" плати за виконане належним чином зобовязання, що суперечить чесній діловій практиці та принципу добросовісності, який передбачає сумлінну і послідовну поведінку сторін під час реалізації своїх суб`єктивних прав, та виконанні суб`єктивних обов`язків.

Зважаючи на встановлені обставини та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що факт несплати отриманого Товару відповідачем в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" щодо примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" суми основного боргу за Договором поставки № 28812 З-АТ від 09 липня 2021 року в розмірі 1 050 000,00 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Крім того, згідно частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Перевіривши поданий ТОВ "Агротек-Інвест" розрахунок 3% річних (не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов`язання: з 13.12.2022 по 02.03.2023), суд встановив, що він не суперечить вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним, у зв`язку із чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" в частині стягнення з відповідача процентів річних в розмірі 6 904,11 грн. є обґрунтованими і також підлягають задоволенню.

Згідно пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 статті 231 ГК України також передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 6.2. Договору у разі порушення Покупцем строків оплати, передбачених Договором, він сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Однак, нарахування ТОВ "Агротек-Інвест" пені за період з 13.12.2022 по 02.03.2023 не відповідає приписам частини шостої статті 232 ГК України. Суд звертає увагу на те, що наведеною нормою встановлено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

За наслідком дослідження умов Договору судом встановлено, що сторонами не визначено іншого строку нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, а умова пункту 6.2 Договору щодо сплати пені за кожен день прострочення оплати не може розцінюватися, як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищенаведені судом обставини щодо необхідності застосування до спірних правовідносин спеціальної норми статті 692 ЦК України, перебіг шестимісячного строку нарахування пені, у даному випадку, починається із дня, наступного за днем прийняття відповідачем Товару за Договором поставки № 28812 З-АТ (по кожній із видаткових накладних - окремо), та є таким, що сплив ще у травні 2022 року (оскільки останні видаткові накладні складено у листопаді 2021 року).

Таким чином, в задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" пені в розмірі 115 068,49 грн. суд відмовляє, у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Також позивачем заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат у справі: відшкодування судового збору і витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" на оплату професійної правничої допомоги.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог та підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" в розмірі 15 853,56 грн.

Також дослідивши матеріали справи та докази, надані ТОВ "Агротек-Інвест" на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану, в т.ч. із підготовкою позову для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 129 ГПК України).

Отже, при здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (Закон № 5076-VI).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Як вбачається із матеріалів справи, в якості доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано копію Договору про надання правничої (правової) допомоги № 1/06-21 від 17 червня 2021 року, укладеного між Адвокатським бюро "Талоконова Кирила" (далі за текстом - Бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" (далі за текстом - Клієнт), згідно якого Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративною, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах виконавчої служби (в т.ч. приватних виконавців), органах Національної полиці України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби Україні! та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України та МВС тощо з будь-яких питань; будь-яких інших питань правового характеру.

Також позивачем подано до суду копію Додаткової угоди № 3 від 16 січня 2023 року Договору про надання правничої (правової) допомоги № 1/06-21 (розрахунок вартості послуг з надання правничої (правової) допомога), яка визначає порядок та умови оплати гонорару за надання правничої (правової) допомоги Бюро у спорі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" заборгованості за договором поставки № 28812 З-АТ від 09 липня 2021.

Розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги по комплексному веденню вказаної в п. 1 цієї Додаткової угоди справи в суді першої інстанції складає 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) грн.

Сторони поголили, що вищезазначений розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги встановлений у цій Додатковій угоді у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та втраченого Бюро часу, а отже розмір гонорару с визначеним у розумінні ч. 3 ст. 126 ГПК України.

Повна оплата гонорару за надання правничої (правової) допомоги за цією Додатковою угодою здійснюється впродовж 30 календарних днів з дати укладення цієї Додаткової угоди.

Розмір "гонорару успіху" за досягнення позитивного результату внаслідок надання Бюро правничої (правової) допомоги Клієнту відповідно до цієї Додаткової угоди складає 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. Під "досягненням позитивного результату" сторони розуміють винесення судом першої інстанції рішення на користь Клієнта про стягнення з відповідача/відповідачів не менше 70% ціни позову

Повна оплата "гонорару успіху" за досягнення позитивного результату за цією Додатковою угодою здійснюється впродовж 90 календарних днів з дати ухвалення судом першої інстанції відповідного рішення.

До суду подано також докази на підтвердження фактичного здійснення витрат на професійну правничу допомогу: Платіжне доручення № 24253 від 01.02.2023 на суму 25 000,00 грн.

Дослідивши зазначені докази, господарський суд зазначає, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Відповідно, поданих доказів достатньо для встановлення самого факту надання Адвокатським бюро професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" у даній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 також зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розрізі спірних правовідносин, при вирішенні даної справи судом також враховано правову позицію, висловлену Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, згідно якої у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Також в постанові від 22 червня 2021 року у справі № 906/698/20 Верховний Суд складі колегії суддів Касаційного господарського суду звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. В свою чергу, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

При цьому, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21) .

Заперечуючи проти відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, ТОВ Компанія "Ботік" зазначає, що звернення ТОВ "Агротек-Інвест" до суду і залучення для цього адвоката, понесення витрат на оплату його правничих послуг, є передчасним та недоцільним. Крім того, заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у вигляді фіксованого гонорару адвоката, також є неспівмірною із складністю справи та виконаними адвокатом робіт, зокрема: спір у даній справі є спором незначної складності, оскільки виник з приводу стягнення заборгованості за договором поставки; правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось ані з боку законодавства, ані з боку судової практики, а позовна заява про стягнення заборгованості за договором поставки є типовою.

Суд, в свою чергу, досліджуючи, чи є заявлений розмір витрат пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову в контексті застосування статті 129 ГПК України, а також враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) тощо, не вбачає підстав для зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, виходячи з такого.

Ціна позову у даній справі - 1 171 972,26 грн., на переконання суду, є значною, а матеріали справи містять велику кількість документів, на дослідження та оформлення яких адвокат витратив багато часу, в т.ч. Договір, Додатки - Специфікації вартості Товару, Графіки оплати та поставки Товару та видаткові накладні. Крім того, адвокатом додатково було складено відповідь на відзив ТОВ Компанія "Ботік" на позовну заяву. Також, щодо супроводження розгляду позовної заяви у суді, суд враховує поведінку адвоката Талоконова К.В., який брав участь у всіх підготовчих та судових засіданнях у справі № 922/352/23.

Суд зазначає, що одне лише посилання відповідача на недотримання критеріїв розумності, співрозмірності та справедливості не є безумовною підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Крім того, вирішуючи питання необхідності надання доказів фактичної оплати "гонорару успіху" на суму 15 000,00 грн., суд також враховує правову позицію, яку викладено Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19: "за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)".

Також чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає про те, що "гонорар успіху", погоджений Додатковою угодою № 3 до Договору про надання правничої (правової) допомоги під відкладальною умовою (в разі досягнення досягнення позитивного результату), є складовою частиною гонорару адвоката.

Вказане узгоджується і з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 5.46. постанови від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, відповідно до якого відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою (прим.: гонорар успіху), є складовою частиною гонорару адвоката.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" до відшкодування витрати у фіксованій Договором сумі - 40 000,00 грн. (куди входить також "гонорар успіху" в розмірі 15 000,00 грн., за умови досягнення позитивного результату) підтверджені належними доказами, є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію розумності їхнього розміру.

Водночас суд керується частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ТОВ "Агротек-Інвест" у справі № 922/352/23 витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" пропорційно до суми задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь позивача у розмірі 36 072,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 11, 13, 73-80, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" (місцезнаходження: 64650, Харківська область, Лозівський район, село Веселе (Смирнівська с/рада), вулиця Колгоспна, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" (місцезнаходження: 52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, місто Підгородне(пн), комплекс будівель та споруд № 55-і (територія Підгородненської міської ради); ) суму основного боргу за Договором поставки № 28812 З-АТ від 09 липня 2021 року в розмірі 1 050 000,00 грн., три проценти річних в розмірі 6 904,11 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 853,56 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36 072,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ботік" пені в розмірі 115 068,49 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "27" квітня 2023 р.

Суддя В.В. Рильова