ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/385/23

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВТОР-ТРАНС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Перший Парковий»

про стягнення 66 166,75 грн

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОВТОР-ТРАНС» звернулося до Господарського суду Київської області із позовної заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Перший Парковий» про стягнення 66 166,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг по збору та вивезенню відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів) № 362/18 від 19.10.2018 в частині здійснення оплати за надані послуги. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача про стягнення 43 082,50 грн основного боргу, 3 100,81 грн 3 % річних та 19 983,44 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2023 було відкрито провадження у справі № 911/385/23. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.02.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Тернівська, буд. 2-А, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська обл., 08140.

Однак зазначене поштове відправлення повернулося на адресу суду із відміткою працівника поштової установи «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресата за вказаною адресою, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 13.02.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

19.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОВТОР-ТРАНС» (далі виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУТАЦІЙНА КОМПАНІЯ ПЕРШИЙ ПАРКОВИЙ» (далі споживач, відповідач) укладено договір про надання послуг по збору та вивезенню відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів) № 362/18 (далі договір) за умовами п. 1 якого виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги по збору та централізованому виведенню відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором (далі послуги).

Послуги, що надаються виконавцем і оплачуються споживачем, включають в себе наступні дії: - завантаження відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), у сміттєвоз силами виконавця; - вивезення сміттєвозом відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), шляхом транспортування відходів від місць їх утворення або зберігання до міста сортування відповідно до Закону України «Про відходи», а саме виробничого цеху по сортуванню, з подальшим захороненням відсортованих, оброблених (перероблених) відходів на полігоні твердих побутових відходів № 5.

Відповідно до пп. 2, 3 договору, виконавець надає споживачеві послуги з вивезення відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів). Послуги з вивезення відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), надаються за контейнерною схемою.

Для вивезення відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), за контейнерною схемою використовується технічно справні 10 (десять) контейнерів місткістю 1.1 куб.м., що належать виконавцеві, для розташування яких споживачем відповідно до вимог санітарно-епідеміологічного законодавства відводиться спеціальних майданчик з твердим покриттям за адресою: с. Білогородка, вул. Тернівська. Виконавець вивозить відходи комунальні (міські) змішані, у т.ч. сміття з урн (тверді побутові відходи), за контейнерною схемою з 00:00 до 24:00 години (п. 4 договору).

Відповідно до п. 26 договору, зміна умов договору проводиться в письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди, що є невід`ємною частиною цього договору.

Судом встановлено, що 01.03.2019 між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до договору, якою сторони за взаємною згодою домовилися внести зміни до п. 4 договору та викласти його в наступній редакції: « 4. Для вивезення відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), за контейнерною схемою використовується технічно справні 13 (тринадцять) контейнерів місткістю 1.1 куб.м., що належать виконавцеві, для розташування яких споживачем відповідно до вимог санітарно-епідеміологічного законодавства відводиться спеціальних майданчик з твердим покриттям за адресою: с. Білогородка, вул. Тернівська, 2-А». Всі інші умови договору залишились без змін. Вказана додаткова угода підписана та скріплена печатками підприємств без будь-яких зауважень та заперечень (копія наявна в матеріалах справи).

В подальшому, 13.09.2019 між сторонами укладена Додаткова угода № 2 до договору, якою сторони за взаємною згодою домовилися внести зміни до п. 4 договору та викласти його в наступній редакції: « 4. Для вивезення відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), за контейнерною схемою використовується технічно справні 14 (чотирнадцять) контейнерів місткістю 1.1 куб.м., що належать виконавцеві, для розташування яких споживачем відповідно до вимог санітарно-епідеміологічного законодавства відводиться спеціальних майданчик з твердим покриттям за адресою: с. Білогородка, вул. Тернівська, 2-А». Всі інші умови договору залишились без змін. Вказана додаткова угода підписана та скріплена печатками підприємств без будь-яких зауважень та заперечень (копія наявна в матеріалах справи).

Згідно з пп. 5, 6 договору, завантаження відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), здійснюється виконавцем. Тип та кількість спеціальних автотранспортних засобів, необхідних для перевезення відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), визначаються виконавцем.

Відповідно до п. 8 договору, загальна вартість цього договору визначається виходячи з обсягу накопичення та вивезення виконавцем відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), під час дії цього договору.

Згідно з п. 10 договору, сторони погодили вартість комплексу послуг у розмірі 96,58 грн, крім того ПДВ 20% 19,32 грн, разом до сплати 115,90 грн, за вивезення 1 куб.м. ТПВ, або у розмірі 106,25 грн, крім того ПДВ 20% 21,25 грн, разом до сплати 127,50 за вивезення 1 (одного) контейнеру місткістю 1.1 куб.м.

За результатами надання послуг уповноваженими представниками сторін підраховуються об`єм вивезених відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), на умовах цього договору. За результатами підрахування підписується акт приймання наданих послуг не пізніше, ніж за 5 робочих днів з моменту передачі акту, згідно якого проводиться оплата за фактично надані послуги.

Судом встановлено, що позивач, на виконання умов договору, у період з жовтня 2018 до серпня 2020 року надав, а відповідач, у свою чергу, прийняв послуги з вивезення твердих побутових відходів на загальну суму 403 665,00 грн, що підтверджується актами надання послуг № 3187 від 31.10.2018 на суму 2 167,50 грн, № 3453 від 30.11.2018 на суму 14 025,00 грн, № 3721 від 31.12.2018 на суму 15 555,00 грн, № 183 від 31.01.2019 на суму 17 340,00 грн, № 598 від 28.02.2019 на суму 12 367,50 грн, № 892 від 31.03.2019 на суму 15 555,00 грн, № 1206 від 30.04.2019 на суму 15 427,50 грн, № 1523 від 31.05.2019 на суму 16 065,00 грн, № 1899 від 30.06.2019 на суму 14 025,00 грн, № 2091 від 31.07.2019 на суму 15 555,00 грн, № 2575 від 31.08.2019 на суму 15 555,00 грн, № 2832 від 30.09.2019 на суму 17 977,50 грн, № 3105 від 31.10.2019 на суму 19 507,50 грн, № 3561 від 30.11.2019 на суму 20 910,00 грн, № 3930 від 31.12.2019 на суму 18 487,50 грн, № 231 від 31.01.2020 на суму 23 842,50 грн, № 600 від 29.02.2020 на суму 21 165,00 грн, № 740 від 31.03.2020 на суму 24 225,00 грн, № 1101 від 30.04.2020 на суму 24 225,00 грн, № 1467 від 31.05.2020 на суму 21 292,50 грн, № 1786 від 30.06.2020 на суму 22 695,00 грн, № 2102 від 31.07.2020 на суму 21 292,50 грн та № 2311 від 27.08.2020 на суму 14 407,50 грн. Усі акти наданих послуг підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без будь-яких зауважень та заперечень, а копії наявні в матеріалах справи.

Відповідно до п. 8 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 9 договору передбачено, що у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше, ніж до 10 (десятого) числа періоду, що настає за розрахунковим.

У разі застосування попередньої оплати послуг платежі за 1 (один) місяць в розмірі, визначеному в рахунку-фактурі.

Послуги оплачуються в безготівковій формі (п. 10 договору).

Згідно підп. 1 п. 15 договору, споживач зобов`язаний оплачувати в установлений договором строк надані йому послуги з вивезення відходів.

Як зазначає позивач, відповідач лише частково оплатив надані послуги на загальну суму 360 582,50 грн. На підтвердження вказаного позивачем долучено до позовної заяви копії банківських виписок за періоди з 08.11.2018 до 07.08.2020.

Водночас, як зазначає позивач, відповідач не виконав належним чином умови договору в частині оплати повної вартості наданих послуг, в порядку та на умовах, передбачених пунктами 9-10 договору.

Станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом, у відповідача перед позивачем існує прострочене грошове зобов`язання за договором на загальну суму 43 082,50 грн. У зв`язку із цим позивач просить суд стягнути з відповідача 43 082,50 грн основного боргу, а також нараховано та заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 3 100,81 грн та інфляційні втрати в сумі 19 983,44 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 25 договору, договір діє з 19.10.2018 року до 31.12.2018 року і набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Якщо жодна сторона за місяць до визначеного терміну письмово не заявить про припинення дії цього договору, то від автоматично пролонгується на наступний календарний рік.

Оскільки матеріали справи не містять доказів звернення сторін з намірами припинити дію договору у прядку, передбаченому п. 25 договору, господарський суд дійшов висновку, що договір щороку продовжувався на кожний наступний календарний рік. Отже, як станом на дату звернення позивачем до суду, так і станом на дату розгляду даної справи, договір є чинним та діє до 31.12.2023 року.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір про надання послуг по збору та вивезенню відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів) № 362/18 від 19.10.2018 та додаткові угоди до нього, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом раніше та передбачено сторонами в п. 10 договору, що вартість комплексу послуг у розмірі 96,58 грн, крім того ПДВ 20% 19,32 грн, разом до сплати 115,90 грн, за вивезення 1 куб.м. ТПВ, або у розмірі 106,25 грн, крім того ПДВ 20% 21,25 грн, разом до сплати 127,50 за вивезення 1 (одного) контейнеру місткістю 1.1 куб.м.

За результатами надання послуг уповноваженими представниками сторін підраховуються об`єм вивезених відходів комунальних (міських) змішаних, у т.ч. сміття з урн (твердих побутових відходів), на умовах цього договору. За результатами підрахування підписується акт приймання наданих послуг не пізніше, ніж за 5 робочих днів з моменту передачі акту, згідно якого проводиться оплата за фактично надані послуги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на виконання умов договору, у період з жовтня 2018 до серпня 2020 року надав, а відповідач, у свою чергу, прийняв послуги з вивезення твердих побутових відходів на загальну суму 403 665,00 грн, що підтверджується актами надання послуг, копії яких наявні в матеріалах справи. Усі акти наданих послуг підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без будь-яких зауважень та заперечень.

Отже позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом було встановлено, що в п. 9 договору сторонами передбачено, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше, ніж до 10 (десятого) числа періоду, що настає за розрахунковим.

Розрахунковим періодом є календарних місяць (п. 8 договору).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов договору, суд дійшов висновку, що строк здійснення оплати відповідачем за надані послуги є таким, що настав, а саме:

строк оплати за актом надання послуг № 3187 від 31.10.2018 на суму 2 167,50 грн є таким, що настав 12.11.2018 (10.11.2018 припадає на суботу, вихідний день);

строк оплати за актом надання послуг № 3453 від 30.11.2018 на суму 14 025,00 грн є таким, що настав 10.12.2018;

строк оплати за актом надання послуг № 3721 від 31.12.2018 на суму 15 555,00 грн є таким, що настав 10.01.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 183 від 31.01.2019 на суму 17 340,00 грн є таким, що настав 11.02.2019 (10.02.2019 припадає на неділю, вихідний день);

строк оплати за актом надання послуг № 598 від 28.02.2019 на суму 12 367,50 грн є таким, що настав 11.03.2019 (10.03.2019 припадає на неділю, вихідний день);

строк оплати за актом надання послуг № 892 від 31.03.2019 на суму 15 555,00 грн є таким, що настав 10.04.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 1206 від 30.04.2019 на суму 15 427,50 грн є таким, що настав 10.05.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 1523 від 31.05.2019 на суму 16 065,00 грн є таким, що настав 10.06.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 1899 від 30.06.2019 на суму 14 025,00 грн є таким, що настав 10.07.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 2091 від 31.07.2019 на суму 15 555,00 грн є таким, що настав 12.08.2019 (10.08.2019 припадає на суботу, вихідний день);

строк оплати за актом надання послуг № 2575 від 31.08.2019 на суму 15 555,00 грн є таким, що настав 10.09.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 2832 від 30.09.2019 на суму 17 977,50 грн є таким, що настав 10.10.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 3105 від 31.10.2019 на суму 19 507,50 грн є таким, що настав 11.11.2019 (10.11.2019 припадає на неділю, вихідний день);

строк оплати за актом надання послуг № 3561 від 30.11.2019 на суму 20 910,00 грн є таким, що настав 10.12.2019;

строк оплати за актом надання послуг № 3930 від 31.12.2019 на суму 18 487,50 грн є таким, що настав 10.01.2020;

строк оплати за актом надання послуг № 231 від 31.01.2020 на суму 23 842,50 грн є таким, що настав 10.02.2020;

строк оплати за актом надання послуг № 600 від 29.02.2020 на суму 21 165,00 грн є таким, що настав 10.03.2020;

строк оплати за актом надання послуг № 740 від 31.03.2020 на суму 24 225,00 грн є таким, що настав 10.04.2020;

строк оплати за актом надання послуг № 1101 від 30.04.2020 на суму 24 225,00 грн є таким, що настав 11.05.2020 (10.05.2020 припадає на неділю, вихідний день);

строк оплати за актом надання послуг № 1467 від 31.05.2020 на суму 21 292,50 грн є таким, що настав 10.06.2020;

строк оплати за актом надання послуг № 1786 від 30.06.2020 на суму 22 695,00 грн є таким, що настав 10.07.2020;

строк оплати за актом надання послуг № 2102 від 31.07.2020 на суму 21 292,50 грн є таким, що настав 10.08.2020;

строк оплати за актом надання послуг № 2311 від 27.08.2020 на суму 14 407,50 грн є таким, що настав 10.09.2020.

Однак, як встановлено судом, відповідач, всупереч умовам укладеного між сторонами договору, лише частково оплатив вартість наданих послуг на загальну суму 360 582,50 грн, що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи, а саме: 08.11.2018 грошові кошти в сумі 2 167,50 грн, 11.12.2018 грошові кошти в сумі 14 025,00 грн, 23.01.2019 грошові кошти в сумі 15 555,00 грн, 25.02.2019 грошові кошти в сумі 17 340,00 грн 12.04.2019 грошові кошти в сумі 20 000,00 грн 22.04.2019 грошові кошти в сумі 12 000,00 грн, 10.06.2019 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 20.06.2019 грошові кошти в сумі 16 065,00 грн, 09.08.2019 грошові кошти в сумі 15 000,00 грн, 09.08.2019 грошові кошти в сумі 15 555,00 грн, 12.08.2019 грошові кошти в сумі 8 175,00 грн, 19.09.2019 грошові кошти в сумі 9 000,00 грн, 28.10.2019 грошові кошти в сумі 977,50 грн, 28.10.2019 грошові кошти в сумі 8 000,00 грн, 30.10.2019 грошові кошти в сумі 455,00 грн, 06.12.2019 грошові кошти в сумі 20 910,00 грн, 26.12.2019 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 16.01.2020 грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, 21.01.2020 грошові кошти в сумі 9 507,50 грн, 29.01.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 07.02.2020 грошові кошти в сумі 8 850,00 грн, 02.03.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 06.03.2020 грошові кошти в сумі 12 000,00 грн, 26.03.2020 грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, 30.03.2020 грошові кошти в сумі 2 500,00 грн, 13.04.2020 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн, 17.04.2020 грошові кошти в сумі 4 000,00 грн, 21.04.2020 грошові кошти в сумі 4 000,00 грн, 14.05.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 18.05.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 15.06.2020 грошові кошти в сумі 20 000,00 грн, 09.07.2020 грошові кошти в сумі 7 500,00 грн, 20.07.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 21.07.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 04.08.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, 07.08.2020 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн.

Враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що станом на день звернення позивачем до суду із даним позовом, відповідачем не виконано свої зобов`язання за договором належним чином в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані послуги на загальну суму 43 082,50 грн. У зв`язку із цим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в загальній сумі 43 082,50 грн. Протилежного суду не доведено. Доказів здійснення повної та своєчасної оплати наданих послуг до суду не надано.

Оскільки відповідач не у повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг, що ним не спростовано шляхом подання доказів, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 43 082,50 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач, у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання, нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 3 100,81 грн та інфляційні втрати у розмірі 19 983,44 грн.

За приписами ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Наразі суд зазначає, що позивачем не вірно визначено період прострочення щодо грошового зобов`язання за актом надання послуг № 2311 від 27.08.2020 на суму 14 407,50 грн, а саме його початок.

Судом було встановлено, що в п. 9 договору сторонами передбачено, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше, ніж до 10 (десятого) числа періоду, що настає за розрахунковим. Отже, 10-те число періоду, що настає за розрахунковим, є кінцевим терміном для оплати наданих послуг, а прострочення починається з наступного дня після відповідного 10-го числа розрахункового періоду, тобто з 11-го числа відповідного місяця з урахуванням при цьому приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України.

Як було зазначено судом вище, строк оплати за актом надання послуг № 2311 від 27.08.2020 на суму 14 407,50 грн є таким, що настав 10.09.2020. Таким чином, прострочення за актом надання послуг № 2311 від 27.08.2020 почалося з 11.09.2020.

Враховуючи зазначене, господарським судом здійснено перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат наступним чином: заборгованість в сумі 28 675,00 грн (43 082,50 грн - 14 407,50 грн) перераховано в межах розрахунку позивача з 10.09.2020 до 02.02.2023, а заборгованість згідно актом надання послуг № 2311 від 27.08.2020 на суму 14 407,50 грн розраховано за період з 11.09.2020 до 02.02.2023.

Отже, здійснивши власний перерахунок 3 % річних та інфляційних витрат, з урахуванням умов договору, порядку розрахунків погодженого сторонами, та дат прострочення, в межах розрахунку позивача, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню частково в сумі 3 099,68 грн, а інфляційні втрати підлягають задоволенню частково в сумі 19 672,38 грн.

Приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 671,32 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Перший Парковий» (місцезнаходження: вул. Тернівська, буд. 2-А, с. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська обл., 08140; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОВТОР-ТРАНС» (місцезнаходження: вул. Вербицького, буд. 1, літера 3, м. Київ, 02091; ) 43 082,50 грн основного боргу, 3 099,68 грн 3 % річних, 19 672,38 грн інфляційних втрат та 2 671,32 грн судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.04.2023.

Суддя Л.В. Сокуренко