ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.05.2023м. Дніпро№ 904/2073/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву: Фізичної особи-підприємця Таранової Людмили Михайлівни, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до боржника: Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Київ в особі Філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про видачу судового наказу на стягнення заборгованості за договором поставки № 591-2 від 02.09.2022 в сумі 25 100,00 грн. та 268,40 грн. - судового збору

ВСТАНОВИВ:

25.04.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Таранової Людмили Михайлівни про видачу судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" 25 100,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 591-2 від 02.09.2022, 268,40 грн. - судового збору.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Таранової Людмили Михайлівни, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання послуг (виконання робіт) тощо, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання послуг (виконання робіт), а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність цих вимог.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви, заявник - Фізична особа-підприємець Таранова Людмила Михайлівна звернулась із вимогою про стягнення 25 100,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 591-2 від 02.09.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги заявник посилається на Специфікацію № 1 від 02.09.2022 на загальну суму 340 100,00 грн.

На підтвердження здійснення поставки за спірним договором заявником надано лише видаткову накладну № 37 від 20.10.2022 на суму 72 150,00 грн. та товарно-транспортну накладну № Р37 від 20.10.2022 на суму 72 150,00 грн.

Доказів, які б свідчили про здійснення заявником поставки товару боржникові за спірним договором на суму 267 950,00 грн., до матеріалів заяви про видачу судового наказу надано не було.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником не надано доказів, які б вказували на правильність і безспірність заявлених вимог.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Господарський суд звертає увагу заявника на те, що за змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Тарановій Людмилі Михайлівні у задоволенні заяви про видачу судового наказу повністю.

Ухвала набрала законної сили 01.05.2023 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.Ф. Мельниченко