УХВАЛА

24 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 905/1223/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури (далі - скаржник)

на рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2022

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2023

у справі №905/1223/21

за позовом керівника Слов`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Східного офісу Держаудитслужби;

2. Слов`янської міської ради;

3. Комунального підприємства Слов`янської міської ради "Словміськводоканал"

до Приватного підприємства "Адора"

про стягнення коштів у розмірі 174 520,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Слов`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби, Слов`янської міської ради, Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Адора» про стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 174 520,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на укладення між Комунальним підприємством Слов`янської міської ради "Словміськводоканал" та Приватним підприємством "Адора" нікчемних додаткових угод від 11.04.2019 №1 та від 05.11.2019 №3 до договору від 11.03.2019 №1/1, у зв`язку з чим виникли підстави для застосування приписів статті 1212 ЦК України та стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 174 520,50 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 07.02.2022, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2023, у справі №905/1223/21 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди виходили з такого:

- прокурором дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», відтак суд дійшов висновку про наявність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави (щодо дотримання законодавства у сфері публічних закупівель) та територіальної громади (щодо законності використання коштів місцевого бюджету) у цій справі, та належними позивачами є Східний офіс Держаудитслужби як орган фінансового контролю у сфері публічних закупівель, Слов`янська міська рада як уповноважений орган управління на захист інтересів територіальної громади та засновник комунального підприємства, Комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» як суб`єкт публічних закупівель та сторона спірних додаткових угод;

- судом встановлено нікчемність додаткових угод від 11.04.2019 №1 та від 05.11.2019 №3;

- з огляду на недоведеність прокурором фактичної оплати комунальним підприємством отриманого товару за договором, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, суди дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями, заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 у справі №905/1223/21; справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені підпунктами "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача та прокурора, оскільки вирішення питання щодо укладення договорів за кошти місцевого або державного бюджетів та відповідальності за допущені порушення становить не тільки державний, але і суспільний інтерес.

Крім того, Прокурор із посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме статті 13, 73, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 236 ГПК України, та не врахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18.

Ухвалою Верховного Суду від 08.03.2023 у справі №905/12223/21, зокрема: відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 у справі №905/1223/21 на підставі підпунктів "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 278 ГПК України та пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду досліджено, що ухвалою від 01.02.2023 Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу №905/1907/21 за касаційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Донецької області від 20.01.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 та призначено до розгляду на 21.06.2023.

Так, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 21.12.2022, якою передав справу №905/1907/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відзначив, зокрема таке:

- у справі, що переглядається, прокурор звернувся до суду в інтересах Черкаської обласної ради та Школи (яка є некомерційним комунальним підприємством) з позовом до ТОВ "АС" про визнання недійсним Договору, укладеного Школою (замовник) та ТОВ "АС" (постачальник), а також про стягнення на користь Школи коштів, надмірно сплачених Школою за таким договором;

- Верховний Суд вважає, що наявні підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для уточнення висновку, наведеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 та для вирішення таких питань:

- чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимогою про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів;

- чи може суд задовольнити позовну вимогу органу місцевого самоврядування про визнання договору недійсним та відмовити у стягненні коштів на користь комунального закладу; чи є такий спосіб захисту ефективним;

- чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та / або територіальної громади (у збереженні коштів державного та / або місцевого бюджету);

- підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є необхідність уточнення висновку, наведеного у пункті 9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, про те що "заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон), має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини другої статті 19 Конституції України відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Мотивуючи необхідність розгляду Великою Палатою Верховного Суду цієї справи, колегія суддів у справі №905/1907/21 вказала, що за усталеною практикою держава та територіальна громада можуть володіти майном та грошовими коштами, здійснення належного розпорядження якими є одним із тих інтересів, що захищаються прокурором шляхом звернення до суду, в тому числі з вимогою про визнання недійсними правочинів, що передбачають оплату за рахунок публічних коштів, та їх стягнення.

Разом з цим колегія суддів звернула увагу, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі №914/2656/21 відступила від висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про можливість звернення прокурора з позовом в інтересах комунального некомерційного підприємства, викладених у постанові від 15.06.2022 у справі №924/674/21, на неврахування яких судами попередніх інстанцій посилався Скаржник. Здійснюючи цей відступ, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виходила з такого: (а) Комунальне некомерційне підприємство (театр), в особі якого (поряд з іншими особами) прокурор подав позов в інтересах держави, не є органом державної влади чи місцевого самоврядування і не є суб`єктом владних повноважень; (б) Театр як юридична особа спроможний самостійно захистити в суді свої права та/або законні інтереси в разі їх порушення; (в) відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в цій справі в особі театру.

Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному поряду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VII та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене у контексті наявності/відсутності повноважень у прокурора, передбачених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та статтею 53 ГПК України, для звернення до суду з відповідним позовом в інтересах, зокрема комунального некомерційного підприємства та органу місцевого самоврядування, з огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №905/1907/21 може мати суттєве значення для вирішення питання у даній справі, що розглядається №905/1223/21, щодо застосування цих норм права, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №905/1223/21 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2022 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 у справі №905/1223/21 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос