ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 908/807/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Жуков С.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка)

представники позивача - Базалюк О.Ю., адвокат, довіреність від 01.03.2023, Горбовий В.А., адвокат, довіреність від 01.03.2023

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна транспортна компанія-1",

представник відповідача -Блинду А.В., адвокат, ордер серія АІ № 1357839 від 01.03.2023

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна транспортна компанія-1"

на рішення Господарського суду Запорізької області

від 29.10.2020

у складі: судді Корсун В.Л.,

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 05.10.2022

у складі колегії суддів: Дарміна М.О. (головуючий), Орєшкіної Е.В., Антонік С.Г.,

у справі за позовом

Акціонерного товариства Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (що діє в Україні через представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна транспортна компанія-1"

про відшкодування шкоди у розмірі 2 929 831,10 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. У квітні 2018 року Акціонерне товариство Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна транспортна компанія - 1" (далі - відповідач, ТОВ "Міжнародна транспортна компанія - 1") про відшкодування шкоди (збитків) у розмірі 2 929 831,10 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

2. Справа слухалась неодноразово.

3. Постановою від 18.02.2020 Верховний Суд касаційну скаргу позивача задовольнив частково;

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2019 та рішення Господарського суду Запорізької області від 13.11.2018 у справі № 908/807/18 скасував;

справу № 908/807/18 передав на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

3.1. Верховний Суд зазначив, що саме лише не зазначення у схемі місця ДТП інформації про пошкодження транспортних засобів позивача, не заповнення даних про вид пригоди, не зазначена кількість учасників ДТП, транспортних засобів, відсутність даних щодо пошкоджень транспортних засобів, які належать позивачу, не презюмує відсутність таких пошкоджень внаслідок ДТП та не позбавляє особу, якій завдана майнова шкода, доводити іншими способами факт заподіяння шкоди та наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та останньою.

3.2. Так само і висновок про те, що експерт з технічної точки зору не виключає ймовірність контактування катка з вантажним автомобілем відповідача, однак, не встановив, що пошкодження асфальтоукладчика відбулося саме внаслідок зіткнення з ним вантажного автомобіля відповідача - не спростовує наявності інших доказів у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Рішенням від 29.09.2021 Господарський суд Запорізької області позовні вимоги задовольнив;

стягнув з ТОВ "Міжнародна транспортна компанія-1" () на користь Акціонерного товариства Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті () 2 929 831,10 грн. збитків та 43 947,46 грн. судового збору.

2.1. Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено такі обставини:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 378521 від 16.12.2017 зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду;

- старшим лейтенантом поліції Поляниця Д.В. складено схему місця ДТП, в якій було описано час, місце, учасників та транспортні засоби, які мали причетність до ДТП;

- постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 13.03.2018 у справі № 501/334/18 встановлено вину одного з учасників ДТП, що підтверджується наданими суду доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 378521 від 16.12.2017, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями;

- постановою апеляційного суду Одеської області від 16.05.2018 у справі № 501/334/18 постанову Іллічівського районного суду Одеської області від 13.03.2018 скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП;

- в матеріалах справи наявний висновок експерта від 09.08.2019 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1256/1257-19 за матеріалами справи № 908/807/18, відповідно до якої встановлено порушення дотримання одним із учасників ДТП правил дорожнього руху щодо вимог дорожніх знаків.

- на момент дорожньо-транспортної пригоди водій-учасник ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем - ТОВ "Міжнародна транспортна компанія-1" і виконував трудові (службові) обов`язки;

2.2. Суд першої інстанції врахував те, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди володів транспортними засобами, використання, зберігання або утримання яких створює підвищену небезпеку, та фактично використовував їх у своїй господарській діяльності, а водій - учасник ДТП перебував на момент ДТП у трудових відносинах з підприємством відповідача та виконував трудові обов`язки. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач як роботодавець повинен відшкодувати шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків джерелом підвищеної небезпеки згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України.

2.3. Також місцевий господарський суд врахував висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1256/1257-19 від 09.08.2019 та зазначив, що водій автомобіля "DAF" з напівпричепом "KRONE" мав технічну можливість зупинити транспортний засіб до місця розташування "паркана-огорожі" шляхом застосування екстреного гальмування (що регламентовано вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху України), а також мав можливість зупинити автомобіль "DAF" з напівпричепом "KRONE" до лінії розташування спецтехніки (катків) і запобігти зіткнення з катком "Bomag BWAD02 AD-4".

2.4. При цьому суд зазначив, що твердження представників відповідача про те, що водій не міг уникнути зіткнення через відсутність освітлення техніки, яка перебувала на автомобільній дорозі у місці ДТП, спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 378521 від 16.12.17 та схемою місця ДТП, на якій зафіксовано наявність штучного освітлення місця ДТП та наявність зовнішнього освітлення проїжджої частини в темний час доби.

2.5. Також суд зазначив, що висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 06/03 від 06.03.2018 встановлено, що розмір матеріальних збитків, завданих власнику дорожнього катка Bomag BW202 AD-4 в результаті ДТП, становить 2 929 831,10 грн. Крім того суд зауважив, що за інформацією, зазначеною у висновку експерта, транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість його ремонту дорівнює його вартості до ДТП.

2.6. Крім того місцевий господарський суд зазначив, що протиправна поведінка з боку відповідача та негативні наслідки у справі № 908/807/18 встановлені в постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 908/807/18, тому саме відповідач повинен відшкодувати за завдану шкоду.

2.7. Суд також врахував, що відсутність судового рішення про притягнення водія-учасника ДТП до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (з підстав визначених статтею 38, пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП) не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини вказаної особи в скоєнні ДТП.

2.8. З огляду на зазначене місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність усіх складових, з якими законодавець пов`язує наявність підстав для стягнення шкоди джерелом підвищеної небезпеки - протиправної поведінки, збитки (шкода) та причинно-наслідковий зв`язок.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3. Постановою від 05.10.2022 Центральний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Міжнародна транспортна компанія 1" задовольнив частково;

рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2020 у справі №908/807/18 змінив, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародна транспортна компанія 1 (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Ангарська, буд. 18-А, ) на користь Акціонерного товариства Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (79037, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, буд. 212, корп. 2, ) 2 829 831 (два мільйони вісімсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять одну) грн. 10 коп. збитків та 42 448 (сорок дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 85 коп. судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині позову відмовити.";

стягнув з ТОВ "Міжнародна транспортна компанія 1" () на користь Акціонерного товариства Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті () 63 673,58 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.11.2018, 84 898,75 грн. судового збору за подання касаційної скарги, 6 000,00 грн., 9 420,00 грн. та 19 769,47 грн. витрат з проведення експертиз;

стягнув з Акціонерного товариства Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті () на користь ТОВ "Міжнародна транспортна компанія 1" () 2 251,42 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2020.

4. З огляду на встановлені обставини справи, апеляційний суд визнав такими, що відповідають фактичним обставинам справи висновки місцевого суду в частині виникнення у відповідача зобов`язання перед позивачем щодо відшкодування шкоди (збитків у вигляді відновлення дорожнього катка Bomag BW202 AD-4), завданих працівником відповідача дією джерела підвищеної небезпеки (внаслідок керування автомобілем DAF з порушенням ПДР), оцінені експертом на суму 2 929 831,10 грн.

4.1. Водночас суд апеляційної встановив наявність Полісу № АК/2451989 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів, який укладено відповідачем із ПрАТ "Страхова Група ТАС" і відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, зазначеним Полісом становить 100 000,00 грн.

4.2. Оскільки місцевий господарський суд не врахував наявність зазначеного Поліса (неправильно застосував положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), рішення місцевого господарського суду в частині стягнення із відповідача збитків на суму 100 000,00 грн. (ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, відповідно до Полісу № АК/2451989) за висновком апеляційного господарського суду підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

5. Товариств з обмеженою відповідальністю "Міжнародна транспортна компанія-1" 22.11.2022 засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2022 у справі № 908/807/18 Господарського суду Запорізької області.

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/807/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Васьковський О.В., Білоус В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2022.

7. Ухвалою від 23.02.2023 Верховний Суд задоволено клопотання ТОВ "Міжнародна транспортна компанія-1" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження;

поновив ТОВ "Міжнародна транспортна компанія-1" строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2020 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2022 у справі № 908/807/18;

відкрив касаційне провадження у справі № 908/807/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна транспортна компанія-1" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2022;

повідомив учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ "Міжнародна транспортна компанія-1" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2022 відбудеться 04.04.2023 о 11:00.

7.1. У зв`язку з відпусткою суддів Васьковського О.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/807/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Жуков С.В., що підтверджується розпорядженням № 29.2-02/771 від 03.04.2023, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023.

8. Від представника позивача - адвоката В.А. Горбового надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ "Міжнародна транспортна компанія-1", в якій представник позивача просив касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду без змін.

В судовому засіданні 04.04.2023 уповноважені представники позивача і відповідача надали пояснення по суті вимог і доводів касаційної скарги і заперечень проти них.

9. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.02.2023 № 2915-IX, Верховний Суд розглядає справу № 908/807/18 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ТОВ "Міжнародна транспортна компанія - 1")

10. Скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції проігнорував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 та від 04.11.2020 у справі № 904/684/18, відповідно до яких, докази отриманні із порушенням вимог законодавства не можуть бути використані в якості доказів при прийняті рішення у справі. Також скаржник аргументував, що апеляційним судом не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.06.2022 у справі № 906/707/18.

10.1. . Відповідач наголосив, що висновок експерта за результатами проведення судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 1256/1257-19 від 09.08.2019 не може бути використаний в якості доказу, оскільки експертиза була призначена та проведена із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки експерта ґрунтуються на поданих позивачем додаткових матеріалах, які не узгоджуються із матеріалами цієї господарської справи та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

10.2. Скаржник звернув увагу, що станом на момент звернення до суду касаційної інстанції з цією скаргою відсутній правовий висновок щодо застосування положень 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до спірних правовідносин в контексті того, що судами не може бути застосований стандарт "вірогідності доказів" та надання йому переваги над засадами "допустимості" за таких фактичних обставин справи, наявних доказів у цій справі та відсутності можливості їх подати до суду відповідачем. Відтак, на думку скаржника, зазначене є підставою для оскарження постанови суду апеляційної інстанції на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

11. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

12. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

13. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 10 - 10.2. описової частини цієї постанови.

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

15. Предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 2 929 831,10 грн.

Надаючи оцінку доводам скаржника та відповідності рішень судів попередніх інстанцій положенням процесуального та матеріального права, колегія суддів враховує таке.

16. Спірні правовідносини є деліктним зобов`язанням, стосуються відшкодування роботодавцем шкоди, завданої його працівником під час виконання ним трудових обов`язків внаслідок ДТП, та регулюються положеннями статей 1166, 1172, 1187, 1188, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

17. З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду".

18. Так, системний аналіз положень статей 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення у цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (у тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

19. Правило генерального делікту закріплено у статті 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у статті 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

20. Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

21. Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу зазначену у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

22. Так, стаття 1187 ЦК України визначає особливим суб`єктом, відповідальним за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

23. Положеннями статті 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

24. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина перша статті 1172 ЦК України).

25. Положення частини першої статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1187 ЦК України).

28. У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Щодо суті касаційної скарги

29. З матеріалів справи вбачається та апеляційним судом встановлено факт належності відповідачу транспортного засобу, що також не заперечується відповідачем. Також судами попередніх інстанцій встановлено обставини вчинення ДТП, які зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 378521 від 16.12.2017 та схемою місця ДТП, яка сталася 16.12.2017 о 04 год. 40 хв., а також підтверджувався поясненнями водія ОСОБА_1 .

29.1. Крім того, суди на підставі зазначених доказів суди попередніх інстанцій встановили наявність вчинення ДТП водієм ТОВ "Міжнародна транспортна компанія -1 " - ОСОБА_1 , наявність фактичного завдання шкоди та причинно - наслідкового зв`язку між вчиненим ДТП та завданою шкодою.

30. Зі змісту оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що судами досліджено Висновок судового експерта щодо визначення вартості матеріального збитку за фактом заподіяння ушкоджень КТЗ (дорожнього катка Bomag BW 202 AD-4) в результаті ДТП" № 06/03 від 06.03.2018 та Висновок судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 1256/1257-19 по матеріалам справи № 908/807/18 від 09.08.2019.

31. Доводи скаржника щодо неприйнятності висновків експерта колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків апеляційного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

31.1. Згідно з частинами першою, другою статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

31.2. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

32. Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

32.1. Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.

32.2. Водночас з матеріалів справи вбачається, що судами досліджено не лише зазначені висновки експертів, але і протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 378521 від 16.12.2017, схему місця ДТП, яка сталася 16.12.2017, товарно - транспортну накладну від 23.12.2018, у лист ТОВ "АСБУД СЕРВІС" про повідомлення середньої ціни нового транспортного засобу станом на 16.12.2017, кольорові фотографії, додані позивачем в порядку частини 5 статті 161 ГПК України, поліс №АК/2451989 від 24.01.2017, пояснення водія відповідача - ОСОБА_1 , звіт про періодичну перевірку транспортного катка Bomag BW202 AD-4 (VIN74).

32.3. При цьому, використавши свої повноваження щодо оцінки доказів, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що зазначена у Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 06/03 від 06.03.2018 (з урахуванням доводів позивача щодо необхідності врахування саме визначеної цим висновком, а не за наведеною у листі ТОВ "АСБУД СЕРВІС" середньою ціною нового транспортного засобу 96 000,00 євро станом на 16.12.2017) сума збитків не спростована відповідачем, а інші обставини, на які посилався експерт у зазначеному висновку, також підтверджуються фотографіями з місця ДТП, поясненнями водія, схемою та протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 378521 від 16.12.2017, а також іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

32.5. Також апеляційний господарський суд надав оцінку доводам позивача щодо висновку експерта за результатами проведення судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи №1256/1257-19 по матеріалам справи №908/807/18 від 09.08.2019 та спростував доводи позивача тим, що такі доводи містять посилання на обґрунтовано не прийняті до уваги місцевим господарським судом докази, а тому є не підтверджені належними і допустимими доказами.

33. Доводи касаційної скарги щодо оцінки наявних в матеріалах справи висновків експертів Верховний Суд вважає намаганням надати власну оцінку вказаним висновкам (доказам).

34. При цьому зі змісту оскаржуваних рішень та матеріалів справи вбачається, що скаржником в порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, не було надано доказів, які б спростовували обставини керування водієм відповідача транспортного засобу DAF, спричинення зазначеним транспортним засобом збитків (пошкодження транспортного катка Bomag BW202 AD-4 (VIN74)), а також висновки щодо визначеного розміру таких збитків.

35. Зазначене спростовує доводи скаржника про неврахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 та від 04.11.2020 у справі № 904/684/18, від 27.06.2022 у справі № 906/707/18, оскільки у цій справі судами надано оцінку усім наявним в матеріалах справи доказам та обґрунтовано підстави їх прийняття та/або відхилення.

36. Разом з тим в силу положень частини другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відтак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що суди першої та апеляційної інстанцій неповно дослідили та не надали належної оцінки наявним в матеріалах справи експертним висновкам та іншим доказам у їх сукупності.

37. Колегія суддів враховує, що судом апеляційної інстанції було встановлено обставини закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, постановою Апеляційного суду Одеської області від 16.05.2018 у справі № 501/334/18 на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

37.1. Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що факт закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, не є обставиною, яка спростовує наявність вини особи в скоєнні ДТП. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, від 16.04.2019 у справі № 927/623/18, від 19.03.20202 у справі № 910/3864/19. Такий висновок було також враховано судами попередніх інстанцій.

38. Водночас Верховний Суд звертає увагу, що твердження місцевого суду, які у подальшому підтримані апеляційним судом, про те, що протиправна поведінка з боку відповідача та негативні наслідки у справі № 908/807/18 встановлені в постанові Верховного Суду від 18.02.2020, зазначені помилково.

38.1. З огляду на положення статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями встановлювати обставини справи та досліджувати докази.

38.2. Зі змісту постанови Верховного Суду від 18.02.2020 вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з наявністю встановленої саме судом апеляційної інстанції складової правопорушення - протиправної поведінки. Також зі змісту зазначеної постанови вбачається, що Верховний Суд дійшов висновку про те, що наявність одних доказів (висновку експерта) не спростовує наявність інших доказів, які повинні також бути враховані або відхилені судами із зазначенням підстав для такого врахування /відхилення.

38.3. Відтак, зазначені висновки місцевого суду щодо встановлення окремих обставин справи Верховним Судом не ґрунтуються на положеннях ГПК України та спростовуються змістом постанови Верховного Суду від 18.02.2020 у цій справі. Разом з тим такі висновки не вплинули на правильне вирішення спору у цій справі в цілому, тому не є підставою для скасування оскаржуваного судових рішення.

39. З огляду на встановлені судами обставини, колегія суддів погоджується з їх висновком, що відповідач як володілець транспортного засобу, водієм якого фактично вчинено ДТП, в силу положень статей 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у обсязі, встановленому апеляційним господарським судом.

Висновки за результатами касаційного провадження

40. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

41. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

42. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень відсутні, тому у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Щодо судових витрат

43. З огляду на положення статті 129 ГПК України та залишення касаційної скарги ТОВ "Міжнародна транспортна компанія-1" без задоволення, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна транспортна компанія-1" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 29.10.2020 (в редакції постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2022) у справі № 910/20675/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

С.В. Жуков