УХВАЛА

м. Київ

21.04.2023Справа № 910/5695/23

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Акціонерного товариства «Харківобленерго»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Енерджі Україна» 14 724,81 грн заборгованості, яка виникла за Договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії у березні 2022 року,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Харківобленерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Енерджі Україна» 14 724,81 грн заборгованості, що виникла за Договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії у березні 2022 року.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження (частини 1, 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Так, статтею 147 ГПК України унормовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 ГПК України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Отже, заявник, звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Так, в обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що з 07.02.2021 почав діяти Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання. Даний договір встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам електропостачальника як послуги Оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Постачальника до умов цього договору (п. 1.1. Договору).

Договір набирає чинності з дня приєднання Постачальника до умов цього Договору та діє до дати початку дії нового ринку електричної енергії згідно із законом України «Про ринок електричної енергії» (п. 9.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1 договору Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії Постачальнику за сукупністю споживачів, які входять в балансуючу групу Постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання, та яким згідно з договорами про постачання електричної енергії розподіл забезпечує Постачальник. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді.

Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком 1 до цього Договору (п. 2.2. Договору).

Ціна договору складає вартість послуг з розподілу за сукупністю споживачів балансуючої групи Постачальника (п. 3.1. договору). Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, розподіл забезпечує Постачальник (п. 3.2. Договору).

Оплата послуг з розподілу здійснюється Постачальником плановими авансовими платежами (п.3.4 Договору).

Відповідно до п.4.2 Договору постачальник зобов`язується здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього Договору та інших платежів, необхідність яких випливає з умов цього Договору.

07.02.2021 TOB «Онлайн Енерджі Україна» підписано заяву приєднання до договору постачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №12/2918, яка є додатком №9 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Так, за березень 2022 року (з 01.03.2022 по 31.01.2022) розподілена мережами АТ «Харківобленерго» споживачам ТОВ «Онлайн Енерджі України» електрична енергія у загальному обсязі 59856кВт*год., що підтверджується Актом наданих послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 та фактичними обсягами купівлі електричної енергії Постачальником.

Постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта наданих послуг з розподілу електричної енергії між Оператором системи та Постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду (п.2.9 додатку №1 до Договору), та рахунку-фактури (додаток №5.1 до договору) протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання (п. 2.4 Додатку №1 до Договору).

Станом на момент нарахування плати за надання послуг за про розподіл електричної енергії, станом на 31.03.2022 у відповідача числилися переплата у розмірі 55501,28 грн, яка була зарахована в якості часткової оплати вартості послуг за березень 2022.

На підставі наведеного АТ «Харківобленерго» сформовано рахунок - фактура за розподіл електричної енергії за березень 2022 (з урахуванням переплати) на загальну суму 10 578,30 грн.

Рахунок за березень 2022 та акт наданих послуг Оператором системи направлено електронною поштою на офіційну пошту Постачальника (яка вказана, як у заяві приєднання так і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) .

Відтак, саме з 12.04.2022, у зв`язку з неотриманням Постачальником підписаними зі сторони споживача зазначених документів, як це передбачено п. 2.6 додатку №1 до Договору, рахунок та акт вважаються отриманими Постачальником з дня їх відправлення та повинні бути оплачені протягом 5 (п`яти) банківських днів.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був сплатити вартість наданих послуг щодо розподілу електричної енергії до 19.04.2022.

Проте, боржником в порушення умов договору не здійснено остаточного розрахунку за надані послуги у визначені договором строки, а отже боржник є таким, що прострочив виконання зобов`язання з 19.04.2022.

На підтвердження розміру заборгованості до заяви додано: договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ «Харківобленерго»; Додаток № 1 «Порядок розрахунків» до вказаного договору; заява-приєднання ТОВ «Онлайн Енерджі України» до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 07.02.2021; додаток № 10 - Фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії постачальником за березень 2022 року; рахунок-фактуру на оплату послуг з розподілу електричної енергії розподіленої в березні 2022 року по постачальнику ТОВ «Онлайн Енерджі України» на суму 10 578,30 грн; Акт від 31.03.2022 наданих послуг з розподілу електричної енергії (код ДКПП 35.13) АТ «Харківобленерго» згідно Договору №12/2918 від 15.02.2021 р. за березень 2022 р. на суму 66 079,58 грн; докази направлення акта та рахунку за березень 2022 року на електронну адресу боржника - .

Дослідивши додані до заяви докази, суд дійшов висновку, що заявником не доведено виникнення між сторонами договірних відносин, а також споживання відповідачем заявленого обсягу електричної енергії, виходячи зі слідуючих обставин.

По-перше, до заяви про видачу судового наказу на підтвердження виникнення у боржника заборгованості в сумі 10578,30 грн не додано всіх документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме: доказів сплати боржником коштів у сумі 55 501,28 грн; доказів надіслання Акта від 31.03.2022 наданих послуг з розподілу електричної енергії на суму 66 079,58 грн та рахунку-фактури засобами поштового зв`язку, як це передбачено п. 2.6. Додатку № 1 «Порядок розрахунків» до вказаного договору.

При цьому, суд звертає увагу на те, що умовами доданого до заяви договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ «Харківобленерго» не передбачено надіслання актів наданих послуг та рахунків-фактури для оплати засобами електронної пошти.

Крім того, до заяви не додано доказів, що ТОВ «Онлайн Енерджі України» отримало електронний лист з додатками від 12.04.2022.

Серед іншого, суд також звертає увагу на те, що до заяви на підтвердження заявлених вимог надано Акт від 31.03.2022 наданих послуг з розподілу електричної енергії (код ДКПП 35.13) АТ «Харківобленерго» згідно Договору № 12/2918 від 15.02.2021 р. за березень 2022 р., який не підписаний і уповноваженою особою заявника, що відповідно ставить під сумнів існування відповідного документу бухгалтерського обліку.

Таким чином, враховуючи умови укладеного між сторонами Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ «Харківобленерго» з додатками та додані до заяви докази, суд дійшов висновку, що заявником не додано всіх документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, тобто не доведено виникнення грошової вимоги у розмірі, визначеному в заяві.

Частиною першою 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього кодексу (п. 1); із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8).

По-друге, АТ «Харківобленерго», окрім суми заборгованості в сумі 10 578,30 грн, також заявлено вимоги щодо стягнення з боржника інфляційних втрат у розмірі 1576,18 грн, 3% річних у розмірі 301,02 грн та пені у розмірі 2269,31 грн, що не відповідають приписам ст.148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, проценти, передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а становлять особливий додатковий компенсаційний вид відповідальності.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за Договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, невідповідність вимогам статті 148 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству «Харківобленерго» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Енерджі Україна» 14 724,81 грн заборгованості, що виникла за Договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії у березні 2022 року.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов