ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" березня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3457/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

та за участю:

представника АТ "Укрексімбанк" - Мосійчук Я.І.

представника боржника Чередниченко К.В.

арбітражного керуючого Саутенко С.О.

представника ТОВ "Подільська торгівельна компанія" - Мальцева І.В.

розглянувши заяву кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія" (вх. №24497 від 19.10.2021) з грошовими вимогами до боржника по справі № 922/3457/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар"
про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД"

ВСТАНОВИВ:

Заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар", звернувся до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД", оскільки боржник має перед кредитором заборгованість на загальну суму 52 001 947,60 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2021 суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання по справі призначено на 13.09.2021. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" надати суду докази в підтвердження наявності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" у розмірі 52 001 947,60 грн. та зобов`язано боржника у відповідності до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства до дати проведення підготовчого засідання надати суду: відзив на заяву кредитора, в якому викласти заперечення або визнання боргу кредитора, докази, що підтверджують обставини викладені у відзиві на заяву кредитора.

Ухвалою суду від 13.09.2021 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД", ; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агродар" в сумі 31 256 200,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Саутенко Сергія Олеговича; здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття справи про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Кепітал Груп ЛТД; попереднє засідання господарського суду призначено на "17" листопада 2021 р. о(б) 12:00 год.

19.10.2021 до канцелярії господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" (вх. №24497 від 19.10.2021) з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД".

Заява обґрунтована тим, що 30.08.2019 між ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (боржник, склад) та ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" (поклажодавець) укладений договір складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1. Заявник вказує, що протягом березня-квітня 2021 року ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" передало на зберігання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" 2 985,79 т насіння соняшника, передача оформлена складськими квитанціями встановленого зразка.

Проте, за результатами інвентаризації на складі представниками ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" та ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" було виявлено лише насіння соняшника у кількості 40,0 т, що зафіксовано інвентаризаційним описом. Заявник вказує, що на вимогу ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" про повернення майна зі зберігання, ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" 05 та 06 серпня 2021 року повернуло зі зберігання 30,7 т насіння соняшника. В іншій частині майно зі зберігання не повернуто у зв`язку з його відсутністю на складі Боржника.

При цьому заявник зазначає, що з 19.06.2021 насіння соняшника вагою 2 364 875 кг. було вилучено на підставі ухвали слідчого судді Северодонецького міського суду Луганської області від 17.06.2021, якою було задоволено клопотання органу досудового слідства про арешт майна насіння соняшника вагою 2 364 875 кг, зберігачем майна визначено ПП "ОЛІЯР", місце зберігання визначити за адресою Львівська область, м. Пустомити, вул. Привокзальна, б. 25.

Заявник зазначає, що обшук проводився відповідно до викритого кримінального провадження в інтересах постраждалого - СФТ "Агротранс" та не має жодного відношення до ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна".

Так, ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" вважає боржника винним у втраті/вилученні насіння соняшника та висуває вимогу про стягнення збитків, спричинених втратою (нестачею) речі, прийнятої на зберігання, як зберігача, який не виконав зобов`язання за договором складського зберігання насіння соняшника №30/08-1. Розмір збитків обчислено за даними бухгалтерського обліку ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" на рівні 67 064 508,00 грн.

Ухвалою суду від 04.01.2022 відповідну заяву з грошовими вимогами до боржника було призначено до розгляду в попередньому засіданні на 23.01.2022 об 11:20 год.

В судовому засіданні 23.01.2022 суд оголосив перерву до 23.02.2022 на 12:00 год., ухвалу про що занесено до протоколу судового засідання.

14.02.2022 до канцелярії суду від розпорядника майна надійшло повідомлення (вх. № 3426), в якому розпорядник майна зазначив, що ним разом з боржником було розглянуто заяву з кредиторськими вимогами до боржника та визнано вимоги ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" такими, що не визнаються, у зв`язку з передчасністю їх заявлення. До повідомлення розпорядника майна додані пояснення боржника стосовно заяви кредитора, в яких боржник визнав факт укладання договору складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1 від 30.08.2019 та отримання від Кредитором на зберігання 2 985,79 т насіння соняшника. Стосовно факту втрати речі, переданої на зберігання, боржник заперечував, зазначивши, що 17.06.2021 слідчим суддею Северодонецького міського суду Луганської області задоволено клопотання органу досудового слідства про надання дозволу на проведення обшуку за адресою виробничих потужностей ТОВ Агро Кепітал Груп ЛТД з метою відшукання та вилучення арештованого майна насіння соняшника вагою 2 364 875 кг.

У період з 19 по 23 червня 2021 року за адресою виробничих потужностей ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" в рамках кримінального провадження № 0000077 відбувся обшук, в ході якого слідчим було вилучене насіння соняшника у кількості 2 362 375 кг. Вилучене насіння безпосередньо під час обшуку завантажувалось на вантажні автомобілі для транспортування до визначеного судом місця зберігання: ПП "Оліяр", Львівська область, м. Пустомити, вул. Привокзальна, б. 25. Зазначені факти зафіксовані безпосередньо у протоколі обшуку від 19.06.2021р.

Боржник зазначає, що діюче кримінально-процесуальне законодавство не надає особі, у якої проводиться обшук, законних можливостей для невиконання ухвали слідчого судді та вимог органу досудового слідства, якому доручено проведення обшуку, тобто, вимоги та дії органів суду та досудового слідства в рамках кримінального провадження є непереборною силою в розумінні цивільного законодавства.

Стосовно фактичної кількості (ваги) насіння, яке переміщено для подальшого зберігання на склад за адресою Львівська область, м. Пустомити, вул. Привокзальна, б. 25, боржник зазначає, що згідно протоколу обшуку від 19.06.2021, орган досудового слідства вилучив зі складу боржника насіння соняшника у кількості 2 362 375 кг. Водночас, за даними обліку Кредитора, нестача вантажу склала 2 955 090 кг. Боржник вказує на численні порушення при проведенні обшуку, зокрема, при зважуванні транспортних засобів, які вивозили насіння соняшника до нового місця зберігання, які, на думку боржника, призвели до значної похибки при зважуванні, тобто, результати зважування, зафіксовані у протоколі обшуку, не відповідають фактичній кількості вивезеного насіння. Боржник вважає за необхідне визначити фактичну кількість насіння соняшника за його новим місцем зберігання з використанням належних засобів зважування та залученням спеціалістів, тому, за наявності достовірної інформації про нове місце зберігання насіння соняшника та про особу, яка призначена відповідальною за зберігання, твердження кредитора про втрату речі, переданої на зберігання, на думку боржника, є передчасними та безпідставними.

18.02.2023 до суду від боржника надійшли додаткові пояснення (вх. № 4021), в яких боржник додатково наводить підстави вважати, що зафіксована в протоколі обшуку кількість вилученого та вивезеного соняшника визначена із значною похибкою.

Ухвалою суду від 23.02.2022 було задоволено клопотання Акціонерного товариства Державний експортно імпортний банк України (вх. № 4112 від 21.02.2022) про відкладення розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника.

Задоволено клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Саутенка С.О. (вх. № 4370 від 23.02.2022) про відкладення розгляду справи в попередньому засіданні та продовження строку процедури розпорядження майном.

Задоволено клопотання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (вх. № 4381 від 23.02.2022) про відкладення розгляду справи в попередньому засіданні та продовження строку процедури розпорядження майном.

Продовжено строк процедури розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" до "06" квітня 2022 р.

Відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на "06" квітня 2022 р. о(об) 12:20 год.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

З метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання, призначене на 06.04.2022, не відбулося.

У зв`язку із реальною загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Харківської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", керівництвом Господарського суду Харківської області встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану.

З метою подальшого розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність призначення попереднього засідання суду, тому ухвалою суду від 22.06.2022 був призначений розгляд справи в попередньому засіданні на 16.08.2022.

В подальшому розгляд справи в попередньому засіданні неодноразово відкладався, ухвалою суду від 16.08.2022 було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" (вх. № 8233 від 12.08.2022) про продовження процедури розпорядження майном та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Продовжено строк процедури розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" та дії мораторію на задоволення вимог кредиторів до "21" листопада 2022 р. та відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на "05" жовтня 2022 р.

В судовому засіданні 05.10.2022 судом було встановлено, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" з кредиторськими вимогами до боржника (вх. №24497 від 19.10.2021) надійшла до суду з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Протокольною ухвалою суду від 05.10.2022 було відкладено розгляд справи в попередньому засіданні на 21.11.2022 об 12:00 год.

Враховуючи приписи ч. 3 п. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" з кредиторськими вимогами до боржника також протокольною ухвалою було відкладено на 23.11.2022 на 11:20 год.

Зважаючи на воєнний стан в країні та активні бойові дії на території Харківської області, суд виважено підходити до питань, пов`язаних із безпекою та забезпеченням принципу змагальності для реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи, тому ухвалою від 23.11.2022 суд відклав розгляд заяви кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" (вх. №24497 від 19.10.2021) з грошовими вимогами до боржника на 08.02.2023.

04.11.2022 на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" надійшло клопотання (вх. №13266), в якому заявник - ТОВ "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" просив суд замінити назву Кредитора у справі №922/3457/21 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія".

Господарський суд своєю ухвалою від 25.11.2022 задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" (вх. №13266 від 04.11.2022) про заміну назви кредитора по справі № 922/3457/21. Замінив найменування кредитора у справі №922/3457/21 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія" та ухвалив вважати кредитором по справі замість Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія" ().

25.11.2022 до суду від АТ "Державний експортно - імпортний банк" надійшли заперечення (вх. №14884) щодо визнання вимог ТОВ "Агро - Промислова Компанія Співдружність Україна" (ТОВ "Подільська торговельна компанія"). В наданих запереченнях банк зазначає, що долучені до заяви у якості доказів копії документів не підтверджують виникнення у боржника грошового зобов`язання перед заявником у розмірі 67 064 508,00 грн, а доводи заявника щодо нанесення ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" йому збитків позбавлені правового підґрунтя. В обґрунтування такої позиції банк зокрема вказує, що заявником не додано до заяви договору складського зберігання насіння соняшника №30/08-1, предметом якого є передання поклажодавцем на зберігання зернових, зернобобових та олійних культур строком до 31.12.2021, а замість нього в справі міститься інший договір, який не є підставою передачі на зберіганні спірного соняшника.

Крім того, банк звертає увагу суду на той факт, до заяви не додано ні доказів оплати заявником послуг ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" як зберігача зерна, ні доказів звернення заявника до ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" щодо повернення зерна. Також кредитор заперечує проти надання судом оцінки як доказу складським квитанціям на зерно, оскільки вони не можуть підтверджувати зобов`язання зернового складу щодо повернення зерна та не можуть видаватись особами, які не є учасниками Гарантійного фонду в розумінні в розумінні п. 15 ст. 1 Закону України Про зерно та ринок зерна в Україні.

Окрім цього банк стверджує, що долучені до заяви копії платіжних доручень не можуть підтверджувати понесені заявником витрати на придбання насіння соняшника згідно із договором поставки №V/0006 від 11.03.2021, укладеним заявником із ТОВ "ТД Агрокепітал") та виконання заявником зобов`язань з оплати товару по такому договору, оскільки в них в призначеннях платежу указані рахунки виставлені у 2020 році, натомість договір на який посилається заявник був укладений у 2021 році.

Також АТ "Укрексімбанк" зазначає, що в заяві вказано, що 2 364 875 кг насіння соняшника, яке заявник вважає своїм, було арештовано та вилучено у боржника на підставі ухвал слідчого судді, а також передане на зберігання ПП "Оліяр", що в розумінні ст. 607 ЦК України підпадає під поняття припинення зобов`язань по договору складського зберігання, оскільки відповідно до ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку із обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відтак, факту втрати (нестачі) або пошкодження 2 364 875 кг насіння соняшника з боку ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" в розумінні ст. 950 ЦК України не відбулось, як і факту втрати, пошкодження або знищення даного майна в розумінні ст. 22 ЦК України, ст. 225 ГК України.

Водночас банк також вважає неналежним доказом Інвентаризаційний опис №1, який заявник надає суду в підтвердження того, що на зерновому складі боржника залишилось начебто 40 т насіння соняшника з начебто 2 955,090 т переданих йому на зберігання. В обґрунтування такої позиції банк зауважує, що зазначений опис складений з порушенням вимог Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879.

Підсумовуючи суть заперечень АТ "Укрексімбанк" зазначає, що заявником вцілому не доведено суду наявності складу правопорушення, який має за наслідком покладення на боржника обов`язку щодо відшкодування збитків. Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, яка встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та положення ст. 614 ЦК України, яка встановлює презумпцію вини порушника зобов`язання, заявник повинен довести наявність протиправної поведінки, шкоди та причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою, а боржник - відсутність своєї вини у заподіянні збитків у разі надання заявником доказів (які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності) щодо наявності протиправної поведінки, шкоди та причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою. Проте на переконання банку наявна в матеріалах справи фактично-доказова база не підтверджує наявність складу цивільного правопорушення ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", а заявником не здійснено належне документальне підтвердження своїх вимог - надані ним докази не відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, а тому відсутні підстава для визнання вимог заявника.

У зв`язку з відпусткою судді Кононової О.В. судове засідання щодо розгляду заяви кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія" (вх. №24497 від 19.01.2022) з грошовими вимогами до боржника по справі №922/3457/21, яке було призначено на "08" лютого 2023 р. о(об) 10:50 год. - не відбулось. Відповідною ухвалою - повідомленням учасник процесу були повідомлені про те, що розгляд зазначеної заяви відбудеться в судовому засіданні "08" березня 2023 р. о(б) 10:50 год.

Представник ТОВ "Подільська торговельна компанія" в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в заяві з кредиторськими вимогами до боржника, просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував проти визнання вимог ТОВ "Подільська торговельна компанія", зазначивши, що вважає, що такі вимоги заявлені передчасно та необґрунтовані належним чином.

Розпорядник майна в судовому засіданні зазначив, що також не визнає вимоги ТОВ "Подільська торговельна компанія" з мотивів, викладених представником боржника.

Представник АТ "Укрексімбанк" в судовому засіданні заперечувала проти визнання судом вимог ТОВ "Подільська торговельна компанія" з підстав, викладених в запереченнях, крім того, зазначила, що на переконання банку є підстави для залишення заяви ТОВ "Подільська торговельна компанія" без розгляду, оскільки досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України встановлено, що на території м. Києва та Київської області зареєстровані та фактично знаходяться суб`єкти господарювання, які підконтрольні громадянам Російської Федерації та Республіки Білорусь, діяльність яких спрямована на фінансування російської військової агресії проти України, а саме ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" () м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 7. Тому в силу законодавчої заборони, закріпленої постановою Кабінету Міністрів України та законодавством України спрямованим на захист України від російської агресії, вимоги заявника - юридичної особи, створеної та зареєстрованої відповідно до законодавства України, фактичним бенефіціарним власником якого є громадянин російської федерації, не можуть бути виконанні та визнанні у даній справі про банкрутство.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи №922/3457/21, ухвалою господарського суду Харківської області від 13.09.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД".

Відповідно до вимог законодавства, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 13.09.2021 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" за № 67183, в якому встановлений граничний строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника - 13.10.2021.

Судом встановлено, що заява ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" (ТОВ "Подільська торговельна компанія") з грошовими вимогами до боржника надійшла до суду 19.10.2021, тобто після закінчення строку, встановленого для їх подання.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. 4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У разі неможливості самостійно надати докази учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом у порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 79 ГПК України визначає поняття вірогідності доказів. Згідно до ч.1. цієї статті визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Частина 2 цієї статті встановлює, що питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У господарському судочинстві принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано в Постанові Великої палати ВСУ від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Суд також звертає увагу учасників провадження, що одним з різновидів спорів, які розглядає суд в межах провадження у справі про банкрутство є розгляд спірних вимог конкурсного кредитора, який може бути оспорений боржником або іншим кредитором боржника. Відтак, при розгляді спірних вимог кредиторів суди керуються спеціальними нормами законодавства про банкрутство, які визначають обов`язки конкретного кредитора щодо доказування розміру кредиторських вимог, визначають обсяг доказування, предмет доказування спірних кредиторських вимог, право суду відмовити у визнанні спірних вимог внаслідок неподання заявником документів, що їх підтверджують. Такий правовий висновок викладений ВС у постанові від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18.

Так, заявник вказує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Кепітал Груп ЛТД" та ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" був укладений договір складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1 від 30.08.2019, предметом якого є передання поклажодавцем на зберігання зернових, зернобобових та олійних культур строком до 31.12.2021 та саме згідно якого кредитор передав а боржник прийняв на зберігання 2 985,79 т насіння соняшника.

При цьому до матеріалів справи такий договір не доданий, натомість в матеріалах справи міститься копія укладеного між ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (Підприємством) та ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" (Поклажодавець) договору складського зберігання олії соняшникової №30/08-1 від 30.08.2020. Відповідно до п.1.1 даного договору Поклажодавець зобов`язаний передати на зберігання Підприємству сиру соняшникову олію (надалі - Продукція), а підприємство зобов`язане прийняти Продукцію на зберігання на умовах, визначених цим Договором, та повернути її Поклажодавцю у схоронності. Відтак, відповідно до долученої до Заяви копії договору складського зберігання, об`єктом зберігання є не насіння соняшника, а соняшникова олія.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.02.2022 суд звернув увагу представника заявника на той факт, що в матеріалах справи міститься інший договір ніж той, на який заявник посилається як на підставу своїх кредиторських вимог та на підставу передачі для зберігання насіння соняшника. Проте, на протязі розгляду заяви з кредиторськими вимогами в суді, заявник так й не надав до матеріалів справи договір складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1 від 30.08.2019.

Однак між цим, в своїх поясненнях та запереченнях боржник визнає наявність укладеного між сторонами договору складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1 від 30.08.2019, на який посилається заявник.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що між 11.03.2021 між ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" у якості покупця та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агрокепітал" у якості постачальника був укладений договір поставки №V/0006 від 11.03.2021, у відповідності до якого постачальник зобов`язувався передати товар (насіння соняшника українського походження), а покупець - прийняти відповідний товар та сплатити його.

Відповідно п. 4.1. зазначеного договору сторони передбачили, що передача товару здійснюється на умовах ЕXW (згідно міжнародних термінів "Інкотермс-2010") з зернових складів за адресою: ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" Луганська область, Троіцький район, вул. Чкалова, 16 (Склад).

На виконання зазначеного договору поставки №V/0006 від 11.03.2021 між сторонами було підписано укладено 13 специфікацій, відповідно до яких в період з 11.03.2021 по 19.05.2021 здійснювалось постачання насіння соняшника заявникові. До матеріалів справи в підтвердження здійснення поставки насіння додані відповідні видаткові накладні та акти приймання передачі товару (насіння соняшника). Місце поставки товару: 92100, Луганська область, Троїцький район, смт. Троїцьке, Луганська область, вул. Чкалова, 16.

Заявник стверджує, що право власності на вказаний товар перейшло до ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" відповідно до складських квитанцій. Отже, ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" вважає себе власником насіння соняшника загальною вагою 2 985,79 т, що на його думку підтверджується складськими квитанціями, які були виданні останнім. Заявник стверджує, що саме це насіння соняшника й було передано на зберігання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" згідно договору складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1 від 30.08.2019, проте такого договору до матеріалів справи не додав.

В матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії складських квитанцій АЧ № 415233 від 11.03.2021 на 170 000 кг насіння соняшника, № АЧ 415235 від 22.03.2021 на 48 790 кг насіння соняшника, АЧ № 415237 від 30.03.2021 на 407 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415239 від 01.04.2021 на 310 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415241 від 02.04.2021 на 200 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415243 від 07.04.2021 на 200 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415245 від 09.04.2021 на 150 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415247 від 14.04.2021 на 100 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415249 від 21.04.2021 на 300 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415251 від 26.04.2021 на 250 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415253 від 13.05.2021 на 250 000 кг насіння соняшника, АЧ № 415254 від 13.05.2021 на 200 000 кг насіння соняшника та АЧ № 415258 від 19.05.2021 на 400 000 кг насіння соняшника.

Надані квитанції свідчать про те, що боржник ТОВ «Агро Кепітал Груп ЛТД» їх виписав ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" на підставі договору складського зберігання № 30/08-1 від 30.08.2019. Крім того з наданих квитанцій вбачається, що ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" як зерновий склад зобов`язався зберігати зазначене насіння до 31.12.2021 р.

Так, законодавець врегулював загальні положення щодо зберігання та особливості зберігання на товарному складі у статтях 936-966 ЦК України.

Крім того особливості взаємовідносин між зберігачем зерна та поклажодавцем також визначені Законом України від 04.07.2002 № 37-ІV "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Частиною першою статті 7 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" передбачено, що суб`єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб`єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб`єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна.

Ст. 936 ЦК України передбачає, що змістом договору зберігання є обов`язок зберігача зберігати річ, яка передана на зберігання поклажодавцем і повернути її у схоронності.

При цьому, договори зберігання можуть регулюватись правилами встановленими у Главі 63 ЦК України „Послуги".

Так, ст. 955 ЦК України передбачено, що положення параграфа 1 глави 66 ЦК України застосовуються до окремих видів зберігання, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про окремі види зберігання або законом.

Згідно з статтею 957 ЦК України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.

Частиною першою статті 7 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" передбачено, що суб`єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб`єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб`єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна.

При цьому прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання (частина третя статті 937 ЦК України).

Водночас, частинами першою-третьою статті 26 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. За договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 1 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Статтею 32 Закону України "Про зерно і ринок зерна в Україні" визначено, що зерновий склад зобов`язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

Слід зауважити, що зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію (частина перша статті 37 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні").

У разі, якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію, що передбачено статтею 43 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Пунктом 1.2 Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003 № 198 (далі - Положення) передбачено, що дія цього Положення поширюється на всіх суб`єктів ринку зерна.

Так, пункт 3.4 Положення встановлює, що при витребуванні зерна складська квитанція повертається поклажодавцем зерновому складу в обмін на документ, який посвідчує відвантаження зерна складом. На повернутій складській квитанції та на її другому примірнику, який зберігався на зерновому складі, проставляються відмітки "Погашено", про що робиться відповідний запис у Реєстрі складських документів на зерно.

У п. 11.5, 11.6 Положення визначено, що зерновий склад видає зерно лише за умови дотримання безперервного ряду передавальних написів; останній передавальний напис повинен бути зроблений на користь особи, яка пред`явила відповідне свідоцтво. Видача зерна зерновим складом проводиться після підготовки зерна до видачі та оформлення всієї супровідної документації.

Згідно зі статтею 35 Закону України "Про зерно і ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов`язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився. У цьому разі володілець складського документа зобов`язаний відшкодувати зерновому складу витрати, спричинені достроковим припиненням зобов`язання, якщо інше не передбачено договором складського зберігання.

Відповідно до ст.46 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - "погашено". Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис. Погашені складські документи зберігаються зерновим складом протягом трьох років/

З урахуванням наведеного, суд вважає, що між сторонами існували взаємовідносини щодо зберігання насіння соняшника власником якого є ТОВ "Агро-промислова компанія Співдружність Україна" на складах боржника ТОВ «Агро Кепітал Груп ЛТД».

З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2021 комісією у складі представників ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" та ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" проведено інвентаризацію на складі ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" та виявлено насіння соняшника у кількості 40,0 т, що зафіксовано Інвентаризаційним описом № 1.

Заявник вказує, що на вимогу ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" про повернення майна зі зберігання, ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" 05 та 06 серпня 2021 року повернуло зі зберігання 30,7 т насіння соняшника. В іншій частині майно зі зберігання не повернуто у зв`язку з його відсутністю на складі боржника.

Зазначені фактичні обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, у тому числі, копіями процесуальних документів в рамках кримінального провадження № 0000077.

Заявник вважає, що решта насіння була втрачена боржником та висуває вимогу в порядку ст 951 ЦК України про відшкождування збітків завданих втратою речі, переданої на зберігання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що "збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача".

Таким чином, зверненню до суду з вимогою про відшкодування збитків має передувати порушення права/інтересу позивача (у цій справі повинен мати місце об`єктивний реальний прояв саме заявника, спрямований на отримання зерна, зважаючи на можливі інші способи розпорядження цим майном).

Матеріали справи не містять доказів звернення кредитора до боржника з відповідною вимогою про повернення зерна, як то передбачено статтею 35 Закону України "Про зерно і ринок зерна в Україні" та нормами цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2021 слідчим суддею Северодонецького міського суду Луганської області задоволено клопотання органу досудового слідства про арешт майна насіння соняшника вагою 2 364 875 кг, зберігачем майна визначено ПП "ОЛІЯР", , місце зберігання визначити за адресою Львівська область, м. Пустомити, вул. Привокзальна, б. 25.

17.06.2021 слідчим суддею Северодонецького міського суду Луганської області задоволено клопотання органу досудового слідства про надання дозволу на проведення обшуку за адресою виробничих потужностей ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" (Луганська обл, смт Троїцьке, вул. Чкалова, 16) з метою відшукання та вилучення арештованого майна насіння соняшника вагою 2 364 875 кг.

В період з 19 по 23 червня 2021 року за адресою виробничих потужностей ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" в рамках кримінального провадження № 0000077 відбувся обшук, в ході якого слідчим було вилучене насіння соняшника з складу ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД". Згідно протоколу обшуку, кількість вилученого насіння соняшника становила 2 362 375 кг. Вилучене насіння безпосередньо під час обшуку завантажувалось на вантажні автомобілі для транспортування до визначеного судом місця зберігання: ПП "Оліяр", Львівська область, м. Пустомити, вул. Привокзальна, б. 25.

Надаючи оцінку твердженню кредитора про втрату (нестачу) насіння соняшника, переданого на зберігання, суд зазначає, що наявними у справі копіями процесуальних документів в рамках кримінального провадження № 0000077 підтверджується факт вилучення насіння соняшника з складу боржника органом досудового слідства на підставі рішення слідчого судді, які діяли в межах законних повноважень, визначених кримінальним процесуальним законодавством України. Із зазначених документів вбачається, що зберігачем насіння соняшника визначено ПП "ОЛІЯР", , нове місце зберігання визначити за адресою Львівська область, м. Пустомити, вул. Привокзальна, б. 25.

Так в Постанові Верховного суду України від 19.02.2020р у справі № 908/1333/19 (п. 6.3) та у Постанові від 20.11.2018 у справі № 910/21422/16 (п. 13) зауважено, що якщо майно, яке є предметом господарського зобов`язання, було описано (вилучено, арештоване) органом (посадовою особою), який (яка) діє у межах своїх законних повноважень, правовий режим такого майна змінюється з режиму господарського зобов`язання на режим, визначений спеціальним законом, в рамках якого проведено такий опис (вилучення, арешт). В разі передачі описаного та арештованого майна на зберігання, на особу, якій майно передано на зберігання, покладається відповідальність за це майно, у тому числі за розтрату, відчуження, утаювання, підміну, інші незаконні дії з майном.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, переміщення насіння соняшника з складу боржника на нове місце зберігання та визначення нової особи, відповідальної за зберігання, відбулося в рамках кримінального провадження № 0000077. Безпосередньою підставою переміщення насіння соняшника стало рішення органу досудового слідства та слідчого судді, а саме: ухвали слідчого судді Северодонецького міського суду Луганської області від 14 та 17 червня 2021 року, протоколу обшуку за місцезнаходженням складу Боржника від 19 червня 2021 року. Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення дій у кримінальному провадженні, є Кримінальний процесуальний кодекс України (КПК України).

Тобто з моменту вилучення насіння соняшника та передачі його на зберігання ПП "ОЛІЯР", саме ця особа відповідає за збереження вилученого зерна, переданого їй на зберігання.

Кредитором не надано доказів того, що насіння соняшника, передане боржнику на підставі договору складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1 від 30.08.2019, фактично відсутнє за новим місцем зберігання за адресою Львівська область, м. Пустомити, вул. Привокзальна, б. 25.

Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності).

Згідно ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Щодо підстав відшкодування збитків як різновиду господарсько-правової (цивільно-правової) відповідальності, Верховним судом України неодноразово висловлювалась позиція, що відповідальність настає за наявності таких складових елементів правопорушення, як: протиправної поведінки; шкідливого результату такої поведінки - реальних збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини заподіювача збитків. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає. Зокрема, така позиція висловлюється Верховним судом України у п. 6.1 Постанови від 19.02.2020р у справі № 908/1333/19.

Вирішуючи питання про наявність у діях боржника ознаки протиправності, суд вважає, що заявником не підтверджено доказами (які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності) наявність порушення зобов`язання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" перед заявником щодо зберігання вказаного у заяві насіння соняшника та протиправної поведінки ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" під час виконання такого зобов`язання.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками виражається в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком протиправної поведінки заподіювача. При цьому причина (протиправна поведінка відповідача) повинна не тільки передувати збиткам (вибуттю майна із майнової сфери позивача), але й з необхідністю породжувати такий наслідок, тобто повинен бути не опосередкований, а безпосередній причинний зв`язок, при якому протиправна поведінка прямо (безпосередньо) породжує наслідок.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у вигляді відшкодування збитків.

Суд звертає увагу сторін, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником - кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором - заявником грошових вимог.

Як вбачається зі Складських квитанцій на зерно, що були складені сторонами договору зберігання при приймання насіння соняшника на зберігання, майно, що приймалося боржником на зберігання, було охарактеризоване сторонами шляхом вказання на його тип насіння соняшника (нестандартне). У графі Складських квитанцій Зберігання: відокремлене/знеособлене наявна позначка Знеособлене. Ознаки, які дозволяють відокремити майно від іншого аналогічного майна, відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 184 ЦК України, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Згідно ст. 941 ЦК України, за згодою поклажодавця зберігач має право змішати речі одного роду та однієї якості, які передані на зберігання.

Отже, насіння соняшника, що є предметом договору складського зберігання насіння соняшника № 30/08-1 від 30.08.2019 (копії якого не міститься в матеріалах справи), відповідає ознакам речі, яка визначена родовими ознаками та є замінною. Сторонами досягнуто угоди про знеособлене зберігання насіння соняшника.

З урахуванням викладеного, суд дійшов переконливого висновку, що наявна в матеріалах справи фактично-доказова база не підтверджує наявність складу цивільного правопорушення в діях ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", а тому виключає можливість застосування до боржника відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у вигляді відшкодування збитків.

Окрім того, навіть у разі, якщо така передача зерна була здійснена на склади боржника ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД", а в подальшому було переміщено, тощо, правовий режим такого насіння вже формується з урахуванням вимог до особи зберігача, як до боржника, відносно якого відкрито та триває провадження про визнання його банкрутом.

Так, у відповідності до ч. 9 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, зерно банкрута, що зберігається на його зерновому складі, включається до складу майна банкрута лише після повного повернення зерна поклажодавцям за всіма складськими документами на зерно, виданими таким суб`єктом господарювання.

Тобто питання про повернення поклажодавцям зерна, що зберігається на складах боржника, який перебуває в процедурі банкрутства законодавчо виникає лише під час формування ліквідаційної маси та саме з цього часу у поклажодавця може постати питання про наявність чи відсутність такого зерна на складах зберігача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ставити зараз питання про втрату чи відсутність переданого на зберігання ТОВ "Агро Кепітал Груп ЛТД" насіння соняшника, яке заявник вважає своєю власністю - передчасно.

За таких обставин суд вважає заяву ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія") з кредиторськими вимогами до боржника безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо позиції АТ «Укрексімбанк» про наявність підстав для залишення заяви ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" з кредиторськими вимогами до боржника, оскільки юридична особа кредитора ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" (ТОВ «Подільська торгівельна компанія») пов`язана із державою-агресором, а саме - стратегічно важливим російським постачальником аграрної продукції - Групи компаній «Співдружність», суд зазначає наступне.

Згідно пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» від 03.03.2022 № 187 для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором) - юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість кредиторських вимог ТОВ "АгроПромислова Компанія Співдружність Україна" (ТОВ «Подільська торгівельна компанія») та наявності підстав для відмови в задоволенні заяви з такими вимогами, положення постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» від 03.03.2022 № 187 щодо залишення без розгляду таких вимог наразі не підлягають застосуванню.

Керуючись ст. ст. 1, 45, 57-68 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія" (вх. №24497 від 19.10.2021) з грошовими вимогами до боржника ТОВ "Агро кепітал Груп ЛТД" та у визнанні вимог до боржника на загальну суму 67 064 508,00 грн.

2. Ухвалу направити розпоряднику майна, боржнику, Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільська торговельна компанія".

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання суддею.

Ухвалу підписано 10.03.2023.

Суддя Кононова О.В.