РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023Справа № 910/20120/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фермерське господарство "Калліопе Трасс"

про визнання недійсним запису та скасування реєстраційної дії, припинення юридичної особи

Представники:

від позивача: Філіппенкова О.Б.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу" в особі державного реєстратора Прошкіна Олександра Васильовича про визнання недійсним запису та скасування реєстраційної дії, припинення юридичної особи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що невідомими особами, які використали підроблені документи на ім`я позивача було зареєструвано Фермерське господарство "Калліопе Трасс", з огляду на що позивач просить суд визнати недійсним запис про проведення державної реєстрації фермерського господарства "Калліопе Трасс", скасувати з моменту державної реєстрації реєстраційну дію від 23.03.2019 за №0042941 та припинити юридичну особу Фрмерське господарство "Калліопе Трасс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 позовну заяву залишено без руху.

05.01.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 22.02.2022.

У підготовче засідання 22.02.2022 прибув представник позивача, представники відповідача в підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У підготовчому засіданні 22.02.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 15.03.2022.

Разом з тим, статтею 1 Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно п. 1 якого постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Враховуючи викладене, засідання призначене на 15.03.2022 не відбулось.

З огляду на зазначене, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників судового процесу, суддів та працівників апарату суду, суд дійшов висновку про необхідність визначення іншої дати підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2022 суд ухвалив: підготовче засідання призначити на 13.05.2022.

04.05.2022 електронною поштою до суду надійшла заява про відкладення підготовчого засідання.

У підготовче засідання 13.05.2022 представники сторін не прибули.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 14.06.2022.

13.06.2022 електронною поштою до суду від позивача надійшли клопотання (які не скріплені електронним цифровим підписом) про залучення до участі у справі третьої особи, витребування доказів та відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 14.06.2022 представники сторін не прибули.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 суд ухвалив, зокрема, залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фермерське господарство "Калліопе Трасс" та зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію надати належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи Фермерського господарства "Калліопе Трасс".

29.06.2022 через відділ діловодства суду від Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла копія реєстраційної справи ФГ "Калліопе Трасс".

У підготовче засідання 19.07.2022 прибув представник позивача, представники інших учасників судової справи у підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 09.08.2022.

У підготовче засідання 09.08.2022 представники сторін не прибули.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 30.08.2022.

26.08.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про призначення екпертизи.

У підготовче засідання 30.08.2022 прибув представник позивача, представники інших учасників судової справи у підготовче засідання не прибули.

Представник позивача підтримала клопотання про призначення експертизи.

Розглянувши клопотання про призначення експертизи, суд прийшов до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 суд ухвалив: призначити у справі № 910/20120/21 судову експертизу, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). На вирішення судової експертизи поставити наступні питання: "Чи виконано підпис на Заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи, яка міститься в матеріалах реєстраційної справи Фермерського господарства "Калліопе Трасс" () (аркуші 71-75 том І справи № 910/20120/21), ОСОБА_1 чи іншою особою?; Чи виконано підпис на Протоколі Загальних зборів № 1 засновника Фермерського господарства "Калліопе Трасс" від 18 березня 2019 р., який міститься в матеріалах реєстраційної справи Фермерського господарства "Калліопе Трасс" () (аркуш 76 том І справи № 910/20120/21), ОСОБА_1 чи іншою особою?; Чи виконано підпис на Статуті Фермерського господарства "Калліопе Трасс", затвердженого Протоколом загальних зборів № 1 від 18 березня 2019 р. ФГ "Калліопе Трасс", який міститься в матеріалах реєстраційної справи Фермерського господарства "Калліопе Трасс" () (аркуш 84 том І справи № 910/20120/21), ОСОБА_1 чи іншою особою?". Зупинити провадження у справі № 910/20120/21 на час проведення експертизи.

31.10.2022 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 суд ухвалив: поновити провадження у справі № 910/20120/21; зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 97) у строк до 18.11.2022 надати оригінали матеріалів реєстраційної справи Фермерського господарства "Калліопе Трасс" (ідентифікаційний код: 42905128), а саме: заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи без дати (); протоколу загальних зборів № 1 засновника фермерське господарство "Калліопе Трасс" від 18.03.2019; статуту фермерського господарства "Калліопе Трасс", затвердженого Протоколом загальних зборів № 1 від 18.03.2019; зобов`язати позивача у строк до 18.11.2022 надати вільні зразки підпису ОСОБА_1 в оригіналах документів максимально наближених до дати виконання досліджуваних документів - у заяві на видачу паспорта (форма № 1), у заявах, квитанціях, договорах тощо.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 суд ухвалив: зупинити провадження у справі № 910/20120/21 на час проведення експертизи

23.02.2023 до відділу діловодства суду надійшов висновок експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі №910/20120/21 від 07.02.2023 № 25703/25704/22-32.

Приписами ст. 230 ГПК України передбачено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

З огляду на наведене, наявні підстави для поновлення провадження у справі, оскільки усунуті обставини, які викликали зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023 суд ухвалив: поновити провадження у справі № 910/20120/21; підготовче засідання призначити на 21.03.2023; запропонувати учасникам справи подати письмові пояснення стосовно висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі №910/20120/21 від 07.02.2023 № 25703/25704/22-32.

17.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача.

У підготовче засідання 21.03.2023 представники сторін та третьої особи не прибули.

У підготовчому засіданні 21.03.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 21.03.2023 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2023.

У судове засідання 18.04.2023 прибув представник позивача, представники відповідача та третьої особи не прибули.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 18.04.2023, за відсутності представників відповідача та третьої особи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 18.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

23.03.2019 була проведена державна реєстрація за номером 0042941 Фермерського господарства «Калліопе Трасс» (ідентифікаційний код: 42905128), єдиним засновником та директором якого є ОСОБА_1 , розмір статутного капіталу складає 450 000,00 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що ОСОБА_1 (прізвище після укладання шлюбу - ОСОБА_1 ) з 28.10.2016 мешкає на території Ізраїлю, на час проведення реєстрації не перебувала в Україні, що підтверджується довідкою про уточнення даних пасажира (копію якої додано до позову), будь-яку діяльність на території України не здійснювала, жодних установ, підприємств, організацій не створювала та не давала доручення іншим особам на таке створення, установчих документів та договорів не підписувала.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про фермерські господарства» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, право власності або право користування земельною ділянкою. Однак, ОСОБА_1 на час реєстрації Фермерського господарства «Калліопе Трасс» не мала права власності або права користування будь-якою земельною ділянкою.

На думку позивача, викладені обставини свідчать про створення та реєстрацію Фермерського господарства «Калліопе Трасс» з порушенням законодавчо визначеної процедури, а прийняте рішення є незаконним, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Позовні вимоги у даній справі обґрунтовуються недотриманням норм чинного законодавства під час створення та реєстрації Фермерського господарства «Калліопе Трасс», оскільки створення та реєстрація вказаної юридичної особи здійснені поза волевиявленням ОСОБА_1 , яка згідно відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його засновником, та з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Загальний порядок створення юридичної особи визначено статтею 87 Цивільного кодексу України, відповідно до якої для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом. Засновники (учасники) юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі.

Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Установа створюється на підставі індивідуального або спільного установчого акта, складеного засновником (засновниками). Установчий акт може міститися також і в заповіті. До створення установи установчий акт, складений однією або кількома особами, може бути скасований засновником (засновниками). Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ст. 56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом.

Якщо суб`єкт господарювання створюється та діє на підставі модельного статуту в рішенні про його створення, яке підписується усіма засновниками, зазначаються відомості про його найменування, мету і предмет господарської діяльності, а також інформація про провадження діяльності на основі модельного статуту.

Відповідно до ч. 1 статті 57 Господарського кодексу України установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.

Закон України «Про фермерське господарство» визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України.

За змістом статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Фермерське господарство має найменування та може мати печатки. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про фермерське господарство» відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Цей Закон не поширюється на громадян, які ведуть особисте селянське господарство або які використовують земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції, що діяла на момент реєстрації фермерського господарства) визначено перелік документів, що подаються заявником для державної реєстрації юридичної особи, зокрема:

1) заява про державну реєстрацію створення юридичної особи. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи, утвореної в результаті поділу, виділу, додатково зазначаються відомості про відокремлені підрозділи в частині їх належності до юридичної особи - правонаступника. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи приватного права може зазначатися, що вона діє на підставі модельного статуту;2--1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

2) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника;

2-1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

4) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку), відомості про особу (осіб), яка має право представляти громадське формування для здійснення реєстраційних дій (ім`я, дата народження, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку);

5) установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

11) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника у разі внесення до установчих документів змін, які впливають на систему його оподаткування.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 28 вищезазначеного закону підставою для відмови у державній реєстрації є випадок, якщо документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі.

У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Якщо документи подаються особисто, заявник пред`являє документ, що відповідно до закону посвідчує особу.

У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що підтверджує його повноваження (крім випадку, коли відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі).

Документи в електронній формі подаються заявником через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи.

Документи в паперовій формі приймаються за описом, примірник якого в день їх надходження видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу в той спосіб, відповідно до якого були подані документи.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (в редакції, що діяла на момент реєстрації фермерського господарства) встановлено вимоги до оформлення документів, що подаються для державної реєстрації. Так, згідно п. 5 ч. 1 вказаної статті заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій документів реєстраційної справи ФГ «Калліопе Трасс» 23.03.2019 державному реєстратору Прошкіну Олександру Васильовичу для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи» було подано наступні документи:

- реєстраційна картка на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи;

- рішення засновників або уповноваженого ним органу про створення юридичної особи (примірник оригіналу);

- статут;

- реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість.

Разом із тим, як встановлено судом, наявне в матеріалах реєстраційної справи ФГ «Калліопе Трасс» () рішення загальних зборів засновника, оформлене протоколом № 1 від 18.03.2019, яке було подано для державної реєстрації вказаної юридичної особи, не засвідчено нотаріально.

Крім того, всупереч приписам ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» матеріали реєстраційної справи не містять доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 (Нагорної) Анастасії Ігорівни права власності або користування земельною ділянкою.

Під час розгляду даної справи представник позивача, також, наголошував на тому, що жодний із документів, які входять до складу реєстраційної справи ФГ «Калліопе Трасс», ОСОБА_1 не підписувала, а сама державна реєстрація вказаного фермерського господарства відбулася з грубим порушенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» без участі та поза волею позивача на створення ФГ «Калліопе Трасс».

З огляду на викладене, враховуючи подання позивачем клопотання про призначення судової експертизи, в межах розгляду справи № 910/20120/21 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судової експертизи поставлено наступні питання:

- чи виконано підпис на Заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи, яка міститься в матеріалах реєстраційної справи Фермерського господарства «Калліопе Трасс» () (аркуші 71-75 том І справи № 910/20120/21), ОСОБА_1 чи іншою особою?;

- чи виконано підпис на Протоколі Загальних зборів № 1 засновника Фермерського господарства «Калліопе Трасс» від 18 березня 2019 р., який міститься в матеріалах реєстраційної справи Фермерського господарства «Калліопе Трасс» () (аркуш 76 том І справи № 910/20120/21), ОСОБА_1 чи іншою особою?;

- чи виконано підпис на Статуті Фермерського господарства «Калліопе Трасс», затвердженого Протоколом загальних зборів № 1 від 18 березня 2019 р. ФГ «Калліопе Трасс», який міститься в матеріалах реєстраційної справи Фермерського господарства «Калліопе Трасс» () (аркуш 84 том І справи № 910/20120/21), ОСОБА_1 чи іншою особою?

Як вбачається з Висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі № 910/20120/21 від 07.02.2023 № 25703/25704/22-32, за результатами проведеного дослідження експерти Наталія Кириленко та Ірина Тарасюк прийшли до наступних висновків:

1) підпис від імені ОСОБА_1 у графі «підпис» справа від рукописного запису « ОСОБА_1 » у заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи без дати, (а/с163-167 том 1 справа № 910/20120/21), виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою;

2) підпис від імені ОСОБА_1 у графі «ПІДПИС: ОСОБА_1 » у Протоколі Загальних зборів № 1 засновника Фермерського господарства «Калліопе Трасс» від 18.03.2019, (а/с 168 том І справа № 910/20120/21), виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою;

3) підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підпис Голови Фермерського господарства: ОСОБА_1» на останньому аркуші у Статуті Фермерського господарства «Калліопе Трасс», затвердженому Протоколом загальних зборів № 1 від 18 березня 2019 р. ФГ «Калліопе Трасс» (а/с 169-175 том 1 справи № 910/20120/21), виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

За змістом ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Так, суд зазначає, що Висновок експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі № 910/20120/21 від 07.02.2023 № 25703/25704/22-32 містить відповіді на поставлені питання, не суперечить інших матеріалам справи, такий висновок підготовлений експертами Наталією Кириленко та Іриною Тарасюк , які повідомлені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, відтак, зазначений висновок приймається судом як належний та допустимий доказ.

Згідно зі статтею 55-1 Господарського кодексу України ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є:

реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи;

нереєстрація в державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством;

реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження;

реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Таким чином, ст. 55-1 Господарського кодексу України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 року у справі № 826/25343/15 (№К/9901/31854/18).

Суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду України, що була висловлена під час вирішення питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 55-1, 56 Господарського кодексу України, статей 8, 27 Закону №755-IV, зокрема, в постанові від 30.09.2015 року у справі №21-1575а15-1, норми матеріального закону не пов`язують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковим встановленням вини в діях особи (осіб), яка зареєструвала таку особу, чи попереднього кримінального провадження і постановлення обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво, тобто злочин, передбачений Кримінальним кодексом України.

У разі здійснення суб`єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб`єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб`єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу (статті 247 Господарського кодексу України).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку про наявність ознак фіктивності ФГ «Калліопе Трасс», передбачених статтею 55-1 Господарського кодексу України.

Приписами ч.1 ст.238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Так, згідно ч.1 ст.247 Господарського кодексу України у випадках, встановлених законом, до суб`єкта господарювання може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді його ліквідації за рішенням суду.

Частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється лише шляхом реорганізації або ліквідації. Згідно із частиною другою вказаної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 110 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади;

3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

За приписами п.2 ч.1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.2 ч.6 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» спрощена процедура державної реєстрації припинення юридичної особи шляхом її ліквідації проводиться, зокрема, на підставі судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з банкрутством юридичної особи, якщо таке рішення прийнято судом після 1 липня 2004 року, і в разі якщо голова ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи або ліквідатор юридичної особи протягом трьох років з дати оприлюднення повідомлення про постановлення судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з банкрутством юридичної особи, не надав суб`єкту державної реєстрації документи, необхідні для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Так, позивач просить визнати недійсним запис про проведення державної реєстрації Фермерського господарства "Калліопе Трасс" та скасувати з моменту державної реєстрацію реєстраційну дію від 23.03.2019 р. за номером 0042941, вчинену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», Прошкіним Олександром Васильовичем; припинити юридичну особу - Фермерське господарство "Калліопе Трасс" (ідентифікаційний код: 42905128) в примусовому порядку шляхом ліквідації через допущені при її створенні порушення вимог чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/7164/ 19.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність /відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18.

Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Право доступу до правосуддя є одним із фундаментальних прав, гарантованих, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суди повинні здійснювати правосуддя (стаття 124 Конституції України). Прийняте рішення повинно призводити до змін у правовому становищі сторін.

Європейський суд з прав людини, у справі "Delcourt v. Веlgіum", зазначив, що "...стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права...".

Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За змістом ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи.

Оскільки під час розгляду даної справи судом було встановлено наявність ознак фіктивності створення ФГ "Калліопе Трасс" (ідентифікаційний код: 42905128), передбачених статтею 55-1 Господарського кодексу України, враховуючи приписи ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту в даній справі, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав позивача є скасування з моменту державної реєстрації реєстраційної дії від 23.03.2019 р. за номером 0042941, вчинену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», Прошкіним Олександром Васильовичем та припинення юридичної особи - Фермерського господарства «Калліопе Трасс».

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати з моменту державної реєстрацію реєстраційну дію від 23.03.2019 р. за номером 0042941, вчинену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу», Прошкіним Олександром Васильовичем.

3. Припинити юридичну особу - Фермерське господарство "Калліопе Трасс" (ідентифікаційний код: 42905128) в примусовому порядку шляхом ліквідації через допущені при її створенні порушення вимог чинного законодавства.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.05.2023

Суддя Ю.В. Картавцева