ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/282/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Малого приватного підприємства "Агросервіс", с. Шевченкове Перше
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод", смт. Близнюки
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Мале приватне підприємство "Агросервіс", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 49824,18 грн. основного боргу (у тому числі ПДВ 8304,03 грн.) та 10993,47 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг зі збирання врожаю №20/11-21 від 20.11.2021 щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 28.02.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив, проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. Зокрема, вказує на те, що у п.6.3 договору, сторони визначили порядок розрахунків за даним договором, зокрема, у п.6.3.1. зазначили, передоплата за даним договором здійснюється у сумі, що не може бути меншою 20% від суми визначеної п.6.1.1 цього договору протягом двох днів з моменту підписання цього договору. У п.6.3.2 договору сторони визначили, що остаточний розрахунок проводиться не пізніше одного банківського дня з моменту підписання акту виконаних робіт. У п.6.3.3 договору сторони визначали, що в разі не сплати заборгованості в визначений у договорі строк виконавець має право забирати, а замовник зобов`язаний відпустити на заборговану суму сільськогосподарську продукцію, яка відповідає ДСТУ по ціні яка не повинна перевищувати ринкову ціну без урахування ПДВ на момент передачі сільськогосподарської продукції. Такий розрахунок повинен бути здійснений не пізніше одного дня з моменту закінчення терміну розрахунку грошовими коштами. В разі не виконання умов розрахунків визначених цим пунктом, у виконавця виникає право звернутись до суду за для відновлення порушеного права. Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. На виконання цього договору ТОВ "Комбікормовий завод" не змогло здійснити передоплату у розмірі 20% в зв`язку з цим відповідно до п. 6.3.3. договору МПП "Агросервіс" розпочало збір соняшника на полях замовника та вивезло його на свої склади. 24 листопада 2021 року сторони підписали акт виконаних робіт до договору про надання послуг зі збирання врожаю соняшника №20/11-21 від 20.11.2021. Весь зібраний врожай на площі 45 га МПП "Агросервіс" вивезло на свої склади. Проводити розрахунки підприємство, відповідно до п.6.3.3 договору не забажало. Як не забажало повертати і зібраний врожай. Таким, чином насіння соняшника в кількості 85 тон зібране з площі 45 га продовжує утримувати підприємство всіляко ухиляючись від виконання умов договору. В порушення даної норми, зловживаючи правом, МПП "Агросервіс" намагається ввести суд в оману та залишити в себе врожай соняшника, звертається з позовом щодо стягнення коштів, але замовчує той факт, що відповідно до п.6.3.3 договору має лише право вимагати у ТОВ "Комбікормовий завод" відпустити на заборговану суму сільськогосподарську продукцію, а саме : соняшник, який на момент звернення утримується малим приватним підприємством. Таким чином заявлений предмет позову не відповідає умовам договору №20/11-21 від 20.11.2021 про надання послуг з збирання врожаю соняшника.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод" (замовник, відповідач) та Малим приватним підприємством "Агросервіс" (виконавець, позивач) був укладений договір про надання послуг зі збирання врожаю №20/11-21, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується надати послуги по збиранню врожаю соняшника власною технікою, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором. Послуги надаються на площу, що не може складати менше 45 га. Строк надання послуг обчислюється з дати підписання договору, та закінчується строком його дії, але не пізніше грудня 2021 року. Фактом виконання умов цього договору сторонами вважається підписання сторонами акту виконаних робіт, який є невід`ємною частиною даного договору. Вартість послуг зазначених у п. 2.1 цього договору, визначається за домовленістю сторін, обчислюється в українських гривнях та фіксується як 922,67 грн. за один гектар площі зібраного врожаю без урахування ПДВ. Сума договору складає добуток значень ціни за гектар та їх кількості без урахування ПДВ, а саме: 41520,15 грн. Акт виконаних робіт підписується сторонами по факту виконаних робіт. Фактом виконання робіт вважається фактичне збирання врожаю на площі, гарантовані замовником у п. 1.2 договору. Оплата наданих послуг здійснюється за наступним графіком: передоплата здійснюється в сумі що не може бути меншою 20% від суми, що зазначена у п. 6.1.1 цього договору протягом 2-х календарних днів з моменту підписання договору. Платіж остаточних розрахунок, проводиться не пізніше одного банківського дня з моменту підписання акту виконаних робіт. В разі несплати заборгованості у визначений договором строк, виконавець має право забрати, а замовник зобов`язаний відпустити на заборговану суму сільськогосподарську продукцію яка відповідає ГОСТу, по ціні яка не повинна перевищувати ринкову ціну без урахування ПДВ на момент передачі сільськогосподарської продукції. Такий розрахунок повинен бути здійсненний не пізніше одного дня з моменту закінчення терміну розрахунку грошовими коштами. В разі не виконання замовником умов розрахунків визначених цим пунктом, у виконавця виникає право звернутись до суду задля відновлення порушення права. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги зі збирання врожаю, що підтверджується актом виконаних робіт зі збирання врожаю №1 від 24.11.2021 (додаток 1 до договору про надання послуг зі збирання врожаю №20/11-21 від 20.11.2021). Вказаний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств. Відповідно до акту, виконавець засвідчує, а замовник підтверджує, що в результаті виконання умов договору, додатком до якого є даний акт, виконавцем надані послуги зі збирання врожаю соняшника на площі 45 га за ціною 922,67 грн. за гектар без урахування ПДВ на загальну суму 41520,15 грн., ПДВ 8304,03 грн. Замовник та виконавець підтверджують, що умови договору, додатком до якого є даний акт, дотримані в обсязі необхідних для виключення подальших спорів стосовно якості та кількості наданих послуг. Розрахунок за надані послуги замовник виконує в строк передбачений договором.

24.11.2021 позивачем був виставлений рахунок №28 на оплату наданих послуг на загальну суму 49824,18 грн. (41520,15 грн. за надані послуги, 8304,03 грн. ПДВ.).

Проте відповідач надані послуги не оплатив.

15.11.2022 позивачем на адресу відповідача був направлений лист з вимогою оплатити надані послуги, який залишений відповідачем без реагування.

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позивачем нараховані інфляційні втрати у розмірі 10993,47 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Положенням ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України та змісту пункту 6.3 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих робіт (послуг) за договором на момент розгляду справи настав.

Втім, відповідач у встановлені договором строки повної та своєчасної оплати за надані послуги не здійснив.

Тоді як, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що факт надання позивачем узгоджених послуг відповідачу та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг за договором підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 49824,18 грн.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки останнім до відзиву не надано жодного доказу того, що зібраний врожай був переданий (відпущений) позивачу в рахунок заборгованості за спірним договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення 10993,47 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог як обґрунтованих, підтверджених доданими до матеріалів справи доказами та не спростованих відповідачем.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод" (64801, Харківська область, Лозівський район, смт. Близнюки, вул. Незалежності, 7-А, ) на користь Малого приватного підприємства "Агросервіс" (64801,, Харківська область, Лозівський район, с. Шевченкове Перше, вул. Шевченка, 76, ) 49 824,18 грн. основного боргу, 10 993,47 грн. інфляційних втрат та 2684,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач Мале приватне підприємство "Агросервіс" (64801,, Харківська область, Лозівський район, с. Шевченкове Перше, вул. Шевченка, 76, ).

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбікормовий завод" (64801, Харківська область, Лозівський район, смт. Близнюки, вул. Незалежності, 7-А, ).

Рішення підписано 01 травня 2023 року.

Суддя О.В. Погорелова