ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2023 р. Справа№ 910/5002/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Сидоренко Є.О. (одер серія ВА №1052104 від 24.04.2023)

від відповідача: Корсун Ю.Ю. (довіреність №129-Д від 27.12.2022)

розглянувши матеріали апеляційної скарги державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2022

у справі №910/5002/22 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива"

до державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 2 401 407, 53 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр відновлювальної енергетики «Альтернатива» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом, у якому просило стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» 2401407,53 грн., з яких 8523,48 грн. пені, 1791808,47 грн. інфляційних втрат, 601075,58 грн. 3%.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач, в порушення умов договору, невчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за відпущену позивачем в період з березня по жовтень 2020 року електричну енергію за «зеленим» тарифом за договором № 16618/01 від 26.02.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 позов задоволено частково: стягнуто з державного підприємства "Гарантований покупець" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр відновлювальної енергетики "Альтернатива" 1 452 873, 92 грн. інфляційних втрат, 601 075, 58 грн. 3% річних, 30 809,24 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позові відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції зазначив про те, що відповідачем здійснено оплату отриманого товару з порушенням визначеного ним строку з огляду на що до відповідача має бути застосована відповідальність у вигляді нарахованих на заборгованість яка існувала в кожному конкретному періоді інфляційних втрат, 3% річних та пені. Разом з тим, у задоволенні вимоги про стягнення пені суд відмовив з посиланням на те, що стосовно вказаної вимоги позивачем порушено строк позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги до ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови у даній справі, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2022 по справі №910/5002/22 в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що:

1) на думку скаржника відповідно до п. 10.4 Договору, зобов`язання з оплати виникає після отримання Гарантованим покупцем акту з підписами продавця. Натомість позивачем не надано доказів отримання відповідачем таких документів, а відповідно і не доведено дати виникнення зобов`язання з оплати електричної енергії;

2) суд першої інстанції мав застосувати ст. 614 ЦК України з огляду на те, що договір з позивачем укладено не на підставі вільного волевиявлення відповідача, а з огляду на законодавчу вимогу вчинення таких дій і фінансування за ним здійснюється за рахунок надходжень від НЕК «Укренерго».

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Андрієнко В.В., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/5002/22 та призначено до розгляду на 20.02.2023 о 14 год. 10 хв.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 враховуючи перебування суддів Андрієнка В.В. та Зубець Л.П., у відпустці, які входять до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, справу №910/5002/22 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2023, справу №910/5002/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 прийнято апеляційну скаргу державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/5002/22 у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуюча суддя), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А. до свого провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/5002/22 призначено на 28.03.2023 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 розгляд справи було відкладено на 25.04.2023 в зв`язку з неявкою представника позивача.

У судовому засіданні 25.04.2023 представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26 лютого 2019 року між Державним підприємством «Енергоринок» та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр відновлювальної енергетики «Альтернатива» (ВАД, позивач) укладено договір № 16618/01 (далі - договір) (а.с.11-19 т.1), згідно пункту 1.1. якого, позивач зобов`язується продавати, а Державне підприємство «Енергоринок» зобов`язується купувати електроенергію, вироблену позивачем та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.

В подальшому, 05 липня 2019 між Державним підприємством «Енергоринок», Державним підприємством «Гарантований покупець» (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр відновлювальної енергетики «Альтернатива» укладено додаткову угоду №395/01 до договору. (а.с.20-26 т.1)

Додатковою угодою № 395/01 від 05.07.2019 сторони дійшли згоди в преамбулі договору слова «Державне підприємство «Енергоринок» замінити на слова «Державне підприємство «Гарантований покупець» та замінити статті 1-10 договору статтями 1-8 у новій редакції. (а.с.20-26 т.1)

31 березня 2020 між Державним підприємством «Гарантований покупець» та відповідачем укладено додаткову угоду № 991/01/20 до договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди статті 1-7 договору викласти у новій редакції. (а.с.28-34 т.1)

Відповідно до п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди № 991/01/20 від 31.03.2020 за цим договором продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачам).

Сторони визнають свої зобов`язання згідно з законами України «Про ринок електричної енергії», «Про альтернативні джерела енергії», Порядком продажу електричної енергії споживачам, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, Правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 308, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору (п. 2.1. договору в редакції додаткової угоди №991/01/20 від 31.03.2020).

Згідно з п. 2.2. договору в редакції додаткової угоди № 991/01/20 від 31.03.2020 купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства продавця за «зеленим» тарифом в балансуючій групі гарантованого покупця.

Відповідно до п. 2.3. договору в редакції додаткової угоди № 991/01/20 від 31.03.2020, продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за «зеленим» тарифом за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Умовами пунктів 2.4., 2.5. договору в редакції додаткової угоди №991/01/20 від 31.03.2020 погоджено, що продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачам, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.

Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачам на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачам (пункт 3.1. договору в редакції додаткової угоди № 991/01/20 від 31.03.2020).

Відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. договору в редакції додаткової угоди № 991/01/20 від 31.03.2020 розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам.

У п. 4.5. договору в редакції додаткової угоди № 991/01/20 від 31.03.2020 встановлено, що гарантований покупець зобов`язаний (1) купувати у продавця за «зеленим» тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; (2) у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за «зеленим» тарифом електричну енергію; (3) нараховувати плату за відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за «зеленим» тарифом відповідно до положень глави 9 Порядку.

Частиною 2 ст. 714 ЦК України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який має намір виробляти електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого Регулятором після проведення консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства, на строк дії «зеленого» тарифу, встановленого Законом України «Про альтернативні джерела енергії».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що гарантований покупець електричної енергії (далі - гарантований покупець) - це суб`єкт господарювання, що відповідно до цього Закону зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено «зелений» тариф, а також у виробників за аукціонною ціною та виконувати інші функції, визначені законодавством.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними у матеріалах справи актами купівлі - продажу електроенергії, на виконання умов договору позивачем відпущено, а відповідачем прийнято електричну енергію на загальну суму 28507680,33 грн (а.с.38-46 т.1), а саме:

- за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 3010735,49 грн.,

- за квітень 2020 року від 30.04.2020 року на суму 4255818,67 грн.,

- за травень 2020 року від 31.05.2020 року на суму 3257189,10 грн.,

- за червень 2020 року від 30.06.2020 року на суму 4013547,23 грн. (враховуючи акт коригування від 23.11.2020 на суму 96880,00 грн. до акту купівлі продажу за червень 2020 року),

- за липень 2020 року від 31.07.2020 року на суму 4479387,26 грн.,

- за серпень 2020 року від 31.08.2020 року на суму 3861960,49 грн.,

- за вересень 2020 року від 30.09.2020 року на суму 3189462,77 грн.,

- за жовтень 2020 року від 31.10.2020 року на суму 2342699,32 грн.

Згідно з п. 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцю із забезпеченням йому пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Пунктом 10.4 Порядку передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у позивача у три етапи: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця, третій (остаточний) - після отримання акту, протягом двох робочих днів з дати затвердження Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розміру вартості послуги.

Згідно з п. 8.3 Порядку фактичний обсяг відпущеної/відібраної продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.

29.04.2020 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), прийнято постанову № 902, якою затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством «Гарантований покупець» у березні 2020 року.

27.05.2020 НКРЕКП прийнято постанову № 995, якою затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством «Гарантований покупець» у квітні 2020 року. (а.с.98 т.1)

24.06.2020 НКРЕКП прийнято постанову № 1211, якою затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством «Гарантований покупець» у травні 2020 року.(а.с.99 т.1)

22.07.2020 НКРЕКП прийнято постанову № 1435, якою затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством «Гарантований покупець» у червні 2020 року. (а.с.100 т.1)

19.08.2020 НКРЕКП прийнято постанову № 1600, якою затверджено розмір . вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством «Гарантований покупець» у липні 2020 року. (а.с.101 т.1)

23.09.2020 НКРЕКП прийнято постанову № 1740, якою затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством «Гарантований покупець» у серпні 2020 року. (а.с.102 т.1)

21.10.2020 НКРЕКП прийнято постанову № 1937, якою затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством «Гарантований покупець» у вересні 2020 року. (а.с.103 т.1)

20.11.2020 НКРЕКП, прийнято постанову № 2138, якою затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державним підприємством "Гарантований покупець" у жовтні 2020 року.(а.с.104 т.1)

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний був здійснити остаточні розрахунки з позивачем за придбану:

- у березні 2020 року електроенергію у строк до 04.05.2020 включно;

- у квітні 2020 року електроенергію - до 29.05.2020 включно;

- у травні 2020 року електроенергію - до 26.06.2020 включно;

- у червні 2020 року електроенергію - до 24.07.2020 включно;

- у липні 2020 року електроенергію - до 21.08.2020 включно;

- у серпні 2020 року електроенергію - до 25.09.2020 включно;

- у вересні 2020 року електроенергію - до 23.10.2020 включно;

- у жовтні 2020 року електроенергію - до 24.11.2020 включно.

Натомість відповідач розраховувався за поставлену в період з березня 2020 року по жовтень 2020 року електроенергію несвоєчасно внаслідок чого позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 8523,48 грн. пені, 1791808,47 грн. інфляційних втрат, 601075,58 грн. 3%.

Суд першої інстанції, перевіривши надані позивачем розрахунок з урахуванням матеріалів справи дійшов висновків про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 1 452 873,92 грн. інфляційних втрат та 601 075,58 грн. 3% річних. (період березень 2020 - жовтень 2020)

Скаржник не заперечує факту отримання визначеного в наданих позивачем актах обсягу електроенергії на вказану у таких актах суму та дату.

Разом з тим, скаржник заперечує висновки висновку суду з посиланням на те, що суд першої інстанції не дослідив обставин направлення рахунків на адресу відповідача, з якими, на його думку п. 10.4 Договору пов`язує момент виникнення зобов`язання з оплати прийнятої електричної енергії.

ДП "Гарантований покупець" посилається на те, що наявність у матеріалах справи підписаних актів купівлі-продажу не підтверджує виникнення зобов`язання відповідача з оплати, оскільки такий акт складається та підписується відповідачем, а потім направляється позивачеві для підписання з його сторони та підлягає поверненню, і лише після отримання гарантованим покупцем - з підписом продавця (позивача), виникає зобов`язання покупця (відповідача) з оплати, тоді як матеріали справи не містять доказів на підтвердження дати отримання гарантованим покупцем наданих актів купівлі-продажу.

При цьому, відповідач, звертаючи увагу суду на те, що позивач не надав доказів, якими б було підтверджено дату отримання гарантованим покупцем повернутих йому актів купівлі-продажу, залишив поза увагою свій обов`язок надати докази на спростування доводів протилежної сторони та на підтвердження своїх доводів, і, не заперечуючи сам факт отримання цих актів, також не надав доказів того, коли саме отримав ці акти, що спростовує його доводи про ненастання строку виконання його грошового зобов`язання.

Натомість сам відповідач факт отримання долучених до матеріалів актів не заперечує, крім того факт їх отримання підтверджується в т.ч. і тим, що відповідач оплатив їх у повному обсязі. При цьому, відповідачем не надано до матеріалів справи будь-яких документів які б свідчить про отримання актів у будь-яку відміну від зазначений у них дату.

При цьому наведені в обґрунтування заперечень проти позову посилання відповідача на те, що спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що зводяться до оплати виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом, покладені Законом України «Про ринок електричної енергії» та Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, що затверджений постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641, як на гарантованого покупця, так і на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», а отже оплата вартості електричної енергії за «зеленим» тарифом залежить від надходження коштів від ПАТ «НЕК «Укренерго», яке неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання, судом першої інстанції правомірно відхилено, оскільки за умовами укладеного між сторонами спірного Договору саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом і здійснювати її оплату відповідно до умов такого Договору та законодавства України, в тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641.

Окрім цього, саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини не може бути підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання грошового зобов`язання, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за «зеленим тарифом» отриманої від позивача у березні - жовтні 2020 року.

Крім того, факт відсутності бюджетного фінансування, в т.ч. через ненадходження коштів від ПАТ «НЕК «Укренерго», в будь-якому випадку не може бути підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, позаяк зазначені обставини не визначені, ні законодавством, ні Договором як такі, що звільняють від виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за відпущену електроенергію не проводив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що вказаний розрахунок є вірним, а тому позовна вимога про стягнення 3% річних у сумі 601075,58 грн. (за період березень 2020 - жовтень 2020) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Перевіривши правильність здійснення позивачем нарахування інфляційних втрат колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обґрунтованим є нарахування на заборгованість за відпущену електроенергію інфляційних втрат у розмірі 1743731,92 грн., що нараховані у наступні періоди:

- за березень 2020 року - 72.344,35 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача);

- за квітень 2020 року - 291.149,74 грн. (за розрахунками суду; позивач при здійсненні нарахування інфляційних втрат на суму 2.169.740,00 грн. здійснив нарахування за період з квітня по серпень 2021 року, що є помилковим та нарахування на дану суму слід проводити лише за квітень 2021 року, оскільки 28.04.2021 відповідачем здійснено часткову оплату боргу);

- за травень 2020 року - 361.179,23 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача);

- та червень 2020 року - 476.349,42 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача);

- за липень 2020 року - 543.709,18 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача);

- за серпень 2020 року - 0,00 грн (позивачем не здійснено нарахування).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що інфляційні втрати в сумі 8.251,22 грн. на заборгованість за вересень 2020 року та в сумі 9.231,99 грн. на заборгованість за жовтень 2020 року нараховані позивачем з порушенням наведених вище вимог, оскільки:

- на суму боргу за вересень 2020 року, яка станом на 30.10.2020 становила 634.709,23 грн., нараховано інфляційні втрати за листопад 2020 року, без врахування того, що 05.11.2020, 08.11.2020, 09.11.2020 здійснювались часткові оплати відповідачем;

- на суму боргу за жовтень 2020 року, яка станом на 30.11.2020 становила 1.025.777,14 грн., нараховано інфляційні втрати за грудень 2020 року, без врахування того, що 02.12.2020, 03.12.2020, 07.12.2020, 09.12.2020 здійснювались часткові оплати відповідачем.

Отже, інфляційні втрати нараховані на суми боргу, за якими прострочення мало менше півмісяця.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги в частині стягнення з відповідача 1 743 731,92 грн. інфляційних втрат (за визначені вище періоди з березня 2020 по серпень 2020).

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних втрат та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Зазначені проценти та інфляційні втрати входять до складу основного боргу, право суду на зменшення якого чинним законодавством не передбачено, з огляду на суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру присуджених до стягнення процентів, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи те, що відповідачем в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, у колегії суддів в силу положень ст. 269 ГПК України відсутні підстави для його перегляду у неоскарженій частині.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищезазначене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/5002/22, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/5002/22 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі №910/5002/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/5002/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 01.05.2023

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук