УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

24.04.2023Справа № 910/4866/23

За позовомОСОБА_1
доАкціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект»
провизнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення 699 488,14 грн.
Суддя Босий В.П.

Представників учасників справи:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» (надалі - АТ «Укрнафтохімпроект») про:

- визнання недійсним рішення Наглядової ради АТ «Укрнафтохімпроект», оформленого протоколом засідання №5 від 23.04.2021;

- визнання недійсним рішення Наглядової ради АТ «Укрнафтохімпроект», оформленого протоколом засідання №6 від 13.05.2021, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади Голови правління та виключення останнього, як особи, що мала право представляти інтереси АТ «Укрнафтохімпроект» у будь-яких державних органах та будь-яких установах;

- скасування державної реєстрації №054001894 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ізетовою Надією Іванівною, згідно якої 14.05.2021 змінено відомості про Голову правління - Левандовського Анатолія Станіславовича на ОСОБА_2 у АТ «Укрнафтохімпроект»;

- скасування наказу №79к від 13.05.2021 АТ «Укрнафтохімпроект» про припинення повноважень Голови правління - Левандовського Анатолія Станіславовича;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови правління АТ «Укрнафтохімпроект»;

- стягнення з відповідача заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 699 488,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Наглядової ради АТ «Укрнафтохімпроект», оформлені протоколами №5 від 23.04.2021 та №6 від 13.05.2021, є недійсними, оскільки в складі Наглядової ради відповідача відсутні незалежні члени ради, а також особи, які вказані такими, що брали участь в засіданнях 23.04.2021 та 13.05.2021, не могли брати участь в таких засіданнях, оскільки перебували поза межами України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.05.2023.

20.04.2023 представником позивача до канцелярії суду подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною будь-яких відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «Укрнафтохімпроект».

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, проаналізувавши норми Господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Так, предметом спору у даній справі є наявність, на думку позивача, підстав для визнання недійсними рішення Наглядової ради АТ «Укрнафтохімпроект», оформленого протоколом засідання наглядової ради №5 від 23.04.2021, яким обрано Голову Наглядової ради товариства Ізюмова Михайла Анатолійовича, а також рішення Наглядової ради товариства №6 від 13.05.2021, в частині звільнення позивача з посади Голови правління та виключення останнього, як особи, що мала право представляти інтереси АТ «Укрнафтохімпроект» у будь-яких державних органах та будь-яких установах.

Позивач зазначає, що вказані засідання Наглядової ради АТ «Укрнафтохімпроект» були неправомочними, відтак всі прийняті на них рішення, в тому числі щодо звільнення його з посади Голови правління, є недійсними. Як наслідок, позивач просить суд поновити його порушене право шляхом скасування державної реєстрації зміни відомостей щодо нього як Голови правління товариства, скасування наказу №79к від 13.05.2021 про припинення його повноважень, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що на сайті відповідача розміщено інформацію (повідомлення) про проведення 28.04.2023 загальних зборів акціонерів АТ «Укрнафтохімпроект», до проекту порядку денного є затвердження оскаржуваних у даній справі рішень Наглядової ради, оформлених протоколами №5 від 23.04.2021 та №6 від 13.05.2021.

За доводами позивача, невжиття вказаних заходів забезпечення позову у даній справі у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною будь-яких відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «Укрнафтохімпроект», може істотно ускладнити відновлення його порушених прав, оскільки необхідно буде виконати цілу низку додаткових дій, у тому числі підготувати нові звернення до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 910/18739/16, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20).

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

Згідно з пп. 3 п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Частина 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» містить перелік підстав для відмови у державній реєстрації. Зокрема, такою підставою вказано: у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії (п. 2 ч. 1 ст. 28).

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

В той же час суд відзначає, що запропоновані заходи забезпечення позову не є співрозмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки у поданій заяві заявник просить суд заборонити вчинення реєстраційних дій, пов`язаних із зміною будь-яких відомостей щодо юридичної особи відповідача, в той час як предметом спору у даній справі є оскарження позивачем звільнення його з посади Голови правління та поновлення на відповідній посаді.

Звертаючись із даною заявою про забезпечення позову заявником не враховано наслідки впливу зазначених заходів забезпечення позову на діяльність і права відповідача та третіх осіб, а також не доведено обґрунтованості й необхідності втручання суду в їх звичайну господарську діяльність.

За таких обставин, заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий