РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2023Справа № 910/1975/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/1975/23

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»

до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

про стягнення 4 159,81 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/1975/23 за позовом ТДВ «СК «Альфа-Гарант» до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 4 159,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 29 506,82 грн за шкоду, завдану транспортним засобом «Hyundai Accеnt», державний номер НОМЕР_1 , відповідальність якого застрахована позивачем на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205101944 та відповідачем на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-202124759, а тому позивач вказує, що відповідач несе рівнозначну відповідальність і обов`язок з відшкодування 50% шкоди покладається на відповідача.

У позові, посилаючись на ст. 993 ЦК України, п. 5.2, 5.3 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ №464/2020 від 26.02.2020, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 2 500,00 грн, 621,25 грн інфляційних втрат, 968,49 грн пені, 70,07 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 у справі №910/1975/23 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

24.02.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості, оскільки вважає, що страхове відшкодування було здійснено з порушенням положень Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ №464/2020 від 26.02.2020, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021 на Житомирському шосе сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Hyundai Accеnt», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та «Honda Civic», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

19.08.2021 відповідно до п.2.11 ПДД України та п.33.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно з яким водія транспортного засобу «Hyundai Accеnt», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

19.08.2021 потерпіла особа звернулась до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

18.10.2021 ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 19.08.2021, аварійного сертифікату №09-D/96/1 від 29.09.2021, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту №ЦВ/21/4781 від 18.10.2021 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 24 506,92 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2237.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Accеnt», державний номер НОМЕР_1 , застрахована у двох страхових компаніях: позивачем на підставі полісу №ЕР-205101944, з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн та відповідачем на підставі полісу №ЕР-202124759, з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 130 000,00 грн, франшиза - 2,600 грн.

29.11.2021 позивач направив відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування, у якій просив компенсувати йому 9 653,46 грн (50% суми сплаченого страхового відшкодування).

17.12.2021 відповідач виконав свої зобов`язання та сплатив позивачу 9 653,46 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №ЗР120874.

27.10.2021 власниця транспортного засобу «Honda Civic», державний номер НОМЕР_2 , надіслала на адресу позивача лист з проханням переглянути суму виплати страхового відшкодування.

Судом встановлено, що після зібрання усіх необхідних доказів: рахунку на оплату №0817-1 від 25.08.2021, акту виконаних робіт №АВ000000058 від 25.10.2021, протоколу огляду транспортного засобу від 28.12.2021, страхового акту №ЦВ/21/4781/1 від 20.01.2022, розрахунку страхового відшкодування, 18.01.2022 між позивачем та потерпілою особою укладено угоду про розмір страхового відшкодування, внаслідок якої позивач здійснив доплату страхового відшкодування у розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №26518 від 20.01.2022.

Позивач зазначив, що 09.02.2022 він направив відповідачу заяву на доплату страхового відшкодування, у якій просив компенсувати йому 2 500,00 грн (50% суми сплаченого страхового відшкодування), однак відповідач не виконав свого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЗУ "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Стаття 989 ЦК України встановлює обов`язок страхувальника при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

З метою врегулювання відносин між страховиками-членами МТСБУ з питання забезпечення здійснення страхового відшкодування при наявності декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України № 464/2020 від 26.02.2020 був затверджений Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Порядок).

Згідно з вказаним Порядком останній є внутрішнім нормативним документом МТСБУ, що є обов`язковим для виконання усіма членами МТСБУ і поширюється на врегулювання страхових випадків, інформація про настання яких отримана членами МТСБУ після 01.03.2020.

Пунктом 2.1 статті 2 Порядку визначено, що наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання при укладенні внутрішнього договору страхування повідомити страховика про інші внутрішні договори страхування (обов`язки страхувальника, що передбачені пунктом 3 частини першої статті 989 ЦК України та п. 17.3 ст. 17 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування щодо одного об`єкта страхування з різними страховиками.

Як вбачається з витягу з бази МТСБУ, наявної у матеріалах справи, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (19.08.2021) діяло два поліси страхування цивільно-правової відповідальності винного у ДТП особи ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом «Hyundai Accеnt», державний номер НОМЕР_1 , а саме - поліс №ЕР-205101944, виданий позивачем та поліс №ЕР-202124759, виданий відповідачем.

Відповідно до п. 5.1 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив відшкодування, у разі, якщо визначений ним розмір шкоди не сукупного розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на дату страхового випадку внутрішніми договорами страхування, визнається особою, яка надала послуги з відшкодування збитків, і згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону 1961 має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу внутрішні договори страхування.

Отже, ТДВ "СК "Альфа Гарант" та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» є особами, відповідальними за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" вони мають відповідати за вимогами потерпілої особи, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Відповідно до п. 5.2 Порядку розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу визначається з огляду на положення статті 540 ЦК України у залежності розміру шкоди за формулою: Ск=Св/Кс-Ф, де Кс- кількість страховиків, які застрахували один об`єкт, на дату страхового випадку; Сш - розмір шкоди, заподіяної внаслідок страхового випадку; Ф-розмір франшизи.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 р. по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Відповідач проти позиву заперечує з підстав його необґрунтованості. Зокрема, зазначив що страхове відшкодування було здійснено з порушенням положень Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ №464/2020 від 26.02.2020, оскільки позивач не надав можливості відповідачу здійснити свій розрахунок страхового відшкодування по доплаті, перевірити обґрунтованість заяви потерпілого щодо доплати страхового відшкодування та взяти безпосередню участь у розрахунку страхового відшкодування, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки відповідно до п. 5.3 Порядку страховик за внутрішнім договором страхування якого настала подія, що має ознаки страхового випадку, але проведення виплати страхового відшкодування здійснено згідно з цим Порядком іншим страховиком і розмір шкоди не перевищує загального розміру страхових сум за відповідну шкоду, за усіма чинними на момент настання страхового випадку внутрішніми договорами страхування зобов`язаний здійснити страхове відшкодування такому іншому страховику протягом 15 днів з дати отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Відповідач також зазначив, що Порядком не передбачено судового врегулювання спору, що виник між страховиками, якщо один із страховиків не виконав вимоги Порядку.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до п. 6.1. Порядку, спори між страховиками, що пов`язані із незгодою щодо визнання події страховим випадком, розміром шкоди та розміром страхових відшкодувань, вирішуються у судовому порядку.

З огляду на те, що позивач сплатив на користь ОСОБА_2 5000,00 грн страхового відшкодування, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (19.08.2021) діяло два поліси страхування цивільно-правової відповідальності, в тому числі поліс відповідача, а тому він несе рівнозначну відповідальність разом із позивачем за спричинену потерпілій особі шкоду, суд дійшов висновку, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зобов`язане сплатити позивачу 2 500,00 грн страхового відшкодування.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат, пені та 3% відсотків річних суд зазначає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача та отримання ним заяви на доплату страхового відшкодування у розмірі 2 500,00 грн від 09.02.2022, вказана заява до матеріалів справи позивачем не додана, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості перевірити початок виникнення прострочення заборгованості та правильність нарахування заявлених до стягнення сум.

За таких обставин, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 44, код ЄДРПОУ - 24175269) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, код ЄДРПОУ - 32382598) суму страхового відшкодування у розмірі 2 500 9дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп., 1 613 (тисяча шістсот тринадцять) грн 05 коп. - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА