ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3665/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліна Т.Г. при секретарі судового засідання Боднарук І.В. розглянувши справу № 916/3665/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГБ" (вул. Центральна, 56, м. Южне, Одеська область,65481)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ЛАЙН КОНТРАКШН" (вул. Нежалежності, буд.1,с. Фонтанка, Комінтернівський район, Одеська область,67571)

про стягнення 590984,98 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГБ" (в подальшому позивач) звернулось до господарського суду з позовом та просить стягнути на його користь з товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ЛАЙН КОНСТРАКШН" (в подальшом відповідач ) 590 984,98грн., з яких 341315,70 грн. основна заборгованість за послуги (товари), 97741,71грн. інфляційне збільшення суми боргу, 12820,38 - 3% річних, 139107,19грн. пені.

Позовні вимоги обгрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобо"язань щодо оплати по укладеному між сторонами договору № 11/21 від 03.09.2021р.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 28.12.2022р.,якою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, повідомив сторони про перше підготовче засідання 30 січня 2023р. о 12 год.

Суд запропонував відповідачу не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують направлення відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам. Суд роз`яснив, що в разі ненадання відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Всі ухвали у даній справі надсилались на адресу відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, у тексті договору № 11/21 від 03.09.2021р., та інших матеріалах справи.

Ухвали повернулись до суду без їх вручення відповідачу, з відміткою пошти про відсутність адресата за вказаною адресою - вул.Незалежності,буд.1, с.Фонтанка, Комінтернівський район, Одеська область, 67571.

Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На виконання приписів господарського процесуального кодексу України, ухвали суду винесені у даній справі направлені учасникам провадження рекомендованою поштою з повідомленням.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, вищевказані ухвали були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул.Нежалежності,буд.1,с.Фонтанка, Комінтернівський район, Одеська область,67571).

Згідно з ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також судом враховано висновок Європейський суд з прав людини зробив, про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( Рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідачем не надано відзиву по суті позовних вимог на момент розгляду даної справи по суті, в матеріалах справи відсутні заяви, клопотання відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Отже, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178, ч.5 ст. 252 ГПК України, ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

Спірні відносини регулюється нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (далі ГК - України).

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (статті 901, 903 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 стаття 193 Господарського кодексу України).

Нормою частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГБ» (далі - Підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ЛАЙН КОНСТРАКШН», (далі - Замовник) 03.09.2021 року було укладено договір №11/21 поставки товарів та виконання робіт, в порядку й на умовах якого Підрядник зобов`язується поставити товар, надати послуги та виконати роботи, а Замовник зобов`язується прийняти замовлені товари, роботи та послуги і оплатити їх.

Після завершення виконання робіт Підрядник надав на підпис Замовнику Акт виконаних робіт № 15 від 20.09.2021 року, який Замовник підписав та відповідно прийняв роботи та послуги відповідно до акту без зауважень та заперечень.

Відповідно до п.3.8. Договору підписання акту приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно даних та відповідно до документів, наявних у ТОВ «ЮГБ» станом на дату подачі цієї заяви ТОВ «ГРАНД ЛАЙН КОНСТРАКШН» не були виконані зобов`язання зі сплати суми у розмірі 341 315.70 грн. (Триста сорок одна тисяча триста п`ятнадцять гривень, 70 коп.), відповідно до акту виконаних робіт та згідно вищевказаного договору.

ТОВ «ГРАНД ЛАЙБІ КОНСТРАКШН» не виконанні зобов`язання зі сплати суми боргу. У зв`язку з несплатою боргу позивачем нараховано штрафні санкції до боржника, у зв"язку з порушенням ТОВ «ГРАНД ЛАЙБІ КОНСТРАКШН» вимог ст.ст.525.526 Цивільного кодексу, що призвело до утворення заборгованості перед Підрядником.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.З ч.І ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.1. Договору «У разі порушення своїх зобов`язань за Договором Сторона несе відповідальність, визначену договором та/або чинним законодавством України.

Пунктом 7.4. Договору Сторони передбачили відповідальність за порушення строків оплати грошового зобов`язання, а саме «У разі порушення строків розрахунків за поставлений товар, надані послугита виконані роботи, відповідно до п.4. цього Договору, відповідно до п.6 ст.231 Господарського України та Закону У крани «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Замовник сплачує пеню у відсотках на користь Підрядника у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день прострочення та за весь час користування чужими коштами, а також відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також повинен сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Сторонами у п.7.7. Договору погоджено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання (п.7.4.) здійснюється за весь час прострочення без обмеження, встановленого ч.б ст.232 Господарського кодексу України.

Розрахунок за порушення умов Договору та чинного законодавства є Додатком № 1 до цієї позовної заяви. Так як порушення прав та інтересів ТОВ «ЮГБ» у зазначеній справі полягає у несплаті коштів Відповідачем, то способом захисту є стягнення коштів, а саме примусове виконання обов`язку в натурі (виконання грошового зобов`язання); застосування штрафних санкцій.

Суд зазначає, що позивачем доведено обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог. Натомість відповідачем не було подано жодних заперечень щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, як і не подано доказів щодо здійснення погашення заборгованості.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Згідно з приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову судовий збір в сумі 8864,78грн. грн покладається на відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД ЛАЙН КОНСТРАКШН» ( 67571, Україна, Одеська область, Лиманський р-н, с.Фонтанка, вул. Незалежності, буд. 1, р/р НОМЕР_1 , у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГБ» (вул. Центральна, 56, м. Южне, Одеська область,65481) 590 984,98 гри. (П`ятсот дев`яносто тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні, 98 коп.), у тому числі :

- суми заборгованості 341315 (Триста сорок одна тисяча триста п`ятнадцять) грн. 70 коп.

- інфляційне збільшення суми боргу 97 741,71 гри. (Дев`яносто сім тисяч сімсот сорок одна грн) 71 коп.;

- 3% річних - 12 820,38 грн. (Дванадцять тисяч вісімсот двадцять грн) 38 коп.

- пені 139 107,19 грн. (Сто тридцять дев`ять тисяч сто сім грн) 19коп. .

- 8 864 (Вісім тисяч вісімсот шістдесят чотири грн.) 78коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 25 квітня 2023 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна