РІШЕННЯ

Іменем України

01 травня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/353/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЗОР УКРАЇНА"

, вул. пр-т Незалежності, 57, м. Житомир, 10029

ІНФОРМАЦІЯ_1;

До відповідача: Приватне підприємство "ЧЕРНІГІВСЬКА АВТОМОБІЛЬНА

КОМПАНІЯ ПЛЮС"

, пр-т Перемоги, б.119А, кв.337, м. Чернігів, 14013

Предмет спору: про зобов`язання вчинити дії

без повідомлення (виклику) сторін

Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОЗОР УКРАЇНА" подано позов до Приватного підприємства "ЧЕРНІГІВСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОМПАНІЯ ПЛЮС" про зобов`язання відповідача повернути позивачу майно, а саме: 10 трекерів ВІ 820 rev.Connect, загальною вартістю 21 200,00 грн, шляхом підписання акту приймання-передачі майна.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

Позивач був належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі та здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №869.

Копія ухвали суду від 09.03.2023 надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (поштове відправлення № 877) на адресу, зазначену в позовній заяві, а саме: пр-т Перемоги, б.119А, кв.337, м. Чернігів, 14013, та яка співпадає з місцезнаходженням відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута відділенням зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», день проставлення відмітки - 15.03.2023.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

В силу пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Беручи до уваги вищевказане суд зауважує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі № 921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

В той же час, сторона не була позбавлена можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу приписів статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалами Господарського суду Київської області по даній справі.

Отже, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву на позов. Днем вручення ухвали про відкриття провадження у справі для відповідача є 15.03.2023.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору надання послуг №8-17 від 20.04.2017.

Відзиву на позов від відповідача у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

20 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дозор Україна" (Виконавець) та Приватним підприємством «Чернігівська автомобільна компанія плюс» (Замовник) було укладено договір надання послуг №8-17 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1-1.3. Договору Виконавець надає Замовнику послуги: платного строкового відповідального користування (далі - Послуги оренди) пристроями спостереження за рухомими об`єктами ВІ-820 TREK Соnnесt (далі - Обладнання); по забезпеченню функціювання програмного забезпечення «Система охорони та моніторингу «DozoR»» (далі - СОМ DozoR), з метою створення системи контролю та спостереження за рухомим складом Замовника; по проведенню монтажу та демонтажу Обладнання на транспортних засобах (далі - Об`єкти моніторингу) Замовника.

Згідно з п. 1.4. - 1.7. Договору Замовник зобов`язується оплатити та прийняти від Виконавця послуги оренди Обладнання та послуги по проведенню монтажу Обладнання на Об`єктах моніторингу Замовника; сплачувати щомісячно Виконавцю за послуги оренди Обладнання та за послуги забезпечення функціонування СОМ DozoR.

У п. 2.4.-2.5. Договору сторони передбачили, що Обладнання Виконавця вважається встановленим на об`єкти моніторингу Замовника з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі, який є Додатком № 5 даного Договору, у якому зазначається вартість та кількість переданого Обладнання Виконавцем Замовнику.

Відповідно до п. 5.4.-5.5. Договору Замовник здійснює щомісячну оплату Виконавцю за надання Виконавцем послуги оренди Обладнання, у розмірах, в строках та умовах передбачених Додатком №2 даного Договору; Замовник здійснює щомісячну оплату Виконавцю за надання Виконавцем послуги забезпечення функціонування СОМ DozoR, у розмірах, в строках та умовах передбачених Додатком № 3 даного Договору.

У разі не виконання Замовником п.5.4., п.5.5., п.6.4. Договору, Виконавець вправі вимагати у Замовника повернення Обладнання не пізніше 10 днів з моменту отримання письмового повідомлення від Виконавця (п.6.6 Договору).

У випадку не виконання Замовником п.5.4. та п.5.5. даного Договору, Виконавець залишає за собою право припинити надання послуг вказаних в п.1.1. та п.1.2. Відсутність рахунка-фактури не звільняє Замовника від оплати за послуги, передбачені даним Договором (п.6.7. Договору).

Пунктом 9.1. Договору встановлено, що він вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє протягом 60 місяців, а в частині розрахунків - до повного виконання. Договір продовжує свою дію на наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не менше ніж за 10 днів до закінчення строку дії Договору не повідомить іншу сторону письмово (рекомендованим листом або кур`єром) про своє бажання припинити дію Договору.

Виконавець має право в односторонньому порядку припинити достроково дію договору, повідомивши про це Замовника письмово за 10 (десять) календарних днів до дати припинення дії договору. Виконавець направляє Замовнику відповідне письмове повідомлення із зазначенням дати дострокового припинення дії даного договору (п.9.3. Договору).

20 квітня 2017 року сторонами підписано додатки №1, №2, №3, №4, №5 до Договору.

У додатку № 2 до Договору сторони домовились, що Замовник сплачує Виконавцю за послуги оренди, що надаються по цьому Договору, з розрахунку вартості послуг оренди наданих на 10 Об`єктах моніторингу.

На виконання п.5.4. Договору, сторони домовились про вартість та порядок оплати за надані послуги оренди Виконавцем Замовнику, а саме, за послугу оренди Обладнання Замовник сплачує Виконавцю 110,00 грн з ПДВ за один Об`єкт моніторингу на місяць. Всі розрахунки за цим Договором здійснюються у національній валюті.

Замовник сплачує передплату у вигляді місячного платежу за послуги оренди надані по кожному Об`єкту моніторингу і в подальшому щомісяця сплачує Виконавцю вартість оренди наданих за даним договором у безготівковій формі до 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

Оплата послуги оренди за наступний місяць (передплата) здійснюється у безготівковій формі до 20 (двадцятого) числа поточного місяця на підставі рахунка-фактури наданого Виконавцем. Відсутність рахунка-фактури не звільняє Замовника від оплати послуги оренди, передбачених даним Договором.

У додатку № 3 до Договору сторони домовились, що Замовник сплачує Виконавцю за послуги функціонування СОМ DozoR, що надаються по цьому Договору, з розрахунку вартості послуг забезпечення функціонування СОМ DozoR наданих на 10 Об`єктах моніторингу.

На виконання п.5.5. Договору, сторони домовились про вартість та порядок оплати за забезпечення функціонування СОМ DozoR Виконавцем Замовнику а саме: за послугу забезпечення функціонування СОМ DozoR Замовник сплачує Виконавцю 90,00 грн з ПДВ за один Об`єкт моніторингу на місяць. Всі розрахунки за цим Договором здійснюються у національній валюті.

Замовник сплачує передплату у вигляді місячного платежу за послуги забезпечення функціонування СОМ DozoR надані по кожному Об`єкті моніторингу і в подальшому щомісяця сплачує Виконавцю вартість послуг наданих за даним договором у безготівковій формі до 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

Оплата послуг забезпечення функціонування СОМ DozoR за наступний місяць (передплата) здійснюється у безготівковій формі до 20 (двадцятого) числа поточного місяця на підставі рахунка-фактури наданого Виконавцем. Відсутність рахунка-фактури не звільняє Замовника від оплати послуг функціонування СОМ DozoR, передбачених даним Договором.

Згідно з Додатком №5 до Договору - Актом прийому-передачі обладнання від 20.04.2017 Виконавець передав, а Замовник прийняв Обладнання, - пристрій спостереження за рухомими об`єктами ВІ 820 rev Соnnесt (Україна) в кількості 10 (десять) шт. за ціною 2120,00 грн з ПДВ за шт. на загальну суму 21 200,00 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідачем не проводилась належним чином оплата за послуги оренди Обладнання, ТОВ "Дозор Україна" направлено на адресу відповідача повідомлення вих.№1 від 02.01.2023 про повернення обладнання та розірвання договору, в якому було зазначено про розірвання Договору надання послуг №8-17 від 20.04.2017 з дати, яка становитиме 10 календарних днів від дня отримання відповідачем даного повідомлення та вимога про повернення обладнання у строк до 10 календарних днів з дня отримання даного повідомлення.

Вказане повідомлення отримано відповідачем 23.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №42 (а.с.11), однак залишено без відповіді, обладнання позивачу не повернуто.

Враховуючи те, що відповідач вимог позивача щодо повернення обладнання у кількості 10 шт. у встановлений строк в добровільному порядку не виконав ТОВ "Дозор Україна" звернулося до суду з даним позовом.

Оцінка суду.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір про надання послуг №8-17 від 20.04.2017 є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, згідно з Актом прийому-передачі обладнання від 20.04.2017 позивач передав, а відповідач прийняв Обладнання - пристрій спостереження за рухомими об`єктами ВІ 820 rev Соnnесt (Україна) в кількості 10 (десять) шт. за ціною 2120,00 грн з ПДВ за шт. на загальну суму 21 200,00 грн з ПДВ.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний повернути обладнання не пізніше строку закінчення Договору в справному стані, не гіршому, ніж при його передачі в строкове відповідальне користування, з маркуванням та позначками Виконавця. Зазначений обов`язок поширюється на Замовника також у випадку дострокового розірвання Договору, як з ініціативи Виконавця так і з ініціативи Замовника.

У матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу у добровільному порядку обумовленого договором та актом прийому-передачі обладнання.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доводи позивача не спростував, доказів повернення на користь позивача майна (трекерів) отриманих на використання цього майна за призначенням не надав.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з повідомленням про повернення обладнання та розірвання договору, в якому було зазначено про розірвання Договору надання послуг №8-17 від 20.04.2017 з дати, яка становитиме 10 календарних днів від дня отримання відповідачем даного повідомлення та вимогу про повернення обладнання у строк до 10 календарних днів з дня отримання даного повідомлення. Вказане повідомлення отримано відповідачем 23.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №42.

За приписами частини першої статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Позивач скористався правом, передбаченим Договором, щодо розірвання договору в односторонньому порядку.

Пунктом 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснено, що днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Відтак, днем пред`явлення претензії є дата одержання відповідачем повідомлення про повернення обладнання та розірвання договору, тобто 23.01.2023.

З огляду на те, що в повідомленні ТОВ "Дозор Україна" вих.№1 від 02.01.2023 (яке надіслано відповідачу 05.01.2023 та отримано 23.01.2023) зазначено, що договір вважається розірваним з дати, яка становитиме 10 календарних днів від дня отримання відповідачем даного повідомлення, а обладнання повинне бути повернуто у строк до 10 календарних днів з дня отримання даного повідомлення, тобто Договір вважається розірваним 02.02.2023, а обов`язок з повернення обладнання вважається таким що прострочено з 03.02.2023.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина перша статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою статті 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положення статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України визначають способи захисту цивільних прав та інтересів. До таких способів віднесено, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, присудження до виконання обов`язку в натурі.

Водночас, обов`язок відповідача повернути позивачу обладнання, передбачено умовами укладеного між сторонами договору, зокрема, пунктом 4.4. цього правочину.

Отже, зважаючи, що Договір розірваний в односторонньому порядку з ініціативи ТОВ "Дозор Україна" на час звернення до суду з даним позовом, беручи до уваги невиконання відповідачем у добровільному порядку вимоги позивача про повернення обладнання в установлений в повідомлені вих.№1 від 02.01.2023 строк, а також не надання відповідачем суду належних і допустимих доказів на підтвердження факту здійснення такого повернення чи відсутності у нього відповідного обов`язку, суд дійшов висновку про наявність у позивача права заявити позовні вимоги про примусове виконання означеного обов`язку відповідача в натурі та відповідно обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Україна".

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Крім того, у позовній заяві зазначено про витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Слід зазначити, що на момент прийняття рішення матеріали справи не містили жодних доказів надання правової допомоги, а тому, у суду відсутні підстави для покладення витрат на професійну правничу допомогу на відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Приватному підприємству "ЧЕРНІГІВСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОМПАНІЯ ПЛЮС" (, пр-т Перемоги, б.119А, кв.337, м. Чернігів, 14013) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЗОР УКРАЇНА" (, вул. пр-т Незалежності, 57, м. Житомир, 10029) майно - 10 трекерів ВІ 820 rev. Connect, загальною вартістю 21 200,00 грн, шляхом підписання акту приймання-передачі майна.

3. Стягнути з Приватного підприємства "ЧЕРНІГІВСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОМПАНІЯ ПЛЮС" (, пр-т Перемоги, б.119А, кв.337, м. Чернігів, 14013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЗОР УКРАЇНА" (, вул. пр-т Незалежності, 57, м. Житомир, 10029) 2 684, 00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор