Справа № 909/1152/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.04.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А. секретаря судового засідання Попович Л.І. розглянувши у судовому засіданні

скаргу арбітражного керуючого Рибачука В.В. адреса: вул. М. Підгірянки, 28/1, м. Івано-Франківськ, 76018, (вх.2494 / 23 від 28.02.2023) на бездіяльність начальника відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пахоліка Р. та зобов`язання вчинити дії на виконання ухвали господарського суд Івано-Франківської області від 07.12.2021р. та наказу №1288 від 07.12.2021 у справі:

про визнання боржника Приватного підприємства "Ольва", Івано-Франківська область, Івано-Франківська обл., Богородчанський район, смт. Богородчани, вул.Петраша, будинок 30, 77701 банкрутом

за участю:

арбітражний керуючий Рибачук В.В. -свідоцтво №830 від 22.05.2013

представник Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) - Кузик І.І. - довіреність від 02.01.2023 № 02-19/В-5- 737.

в с т а н о в и в :

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про банкрутство ПП "Ольва". Провадження у даній справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 у справі №909/1152/17 (із врахуванням ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.12.2021 у справі №909/1152/17 про виправлення описок та технічних помилок) заяву кредитора ГУ ДПС у Івано-Франківській області про припинення повноважень ліквідатора по справі 909/1152/17 задоволено та припинено повноваження ліквідатора ПП «Ольва» арбітражного керуючого Рибачука В.В.; задоволено клопотання арбітражного керуючого Рибачука В.В про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора за період з 13.06.2019 по 30.09.2021; затверджено звіт арбітражного керуючого Рибачука В.В. про нарахування основної винагороди за виконання повноважень ліквідатора за період з 13.06.2019 по 30.09.2021 у розмірі 399776,00 грн та про нарахування відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора за період з 13.06.2019 по 30.09.2021 у розмірі 4172,00грн.; визначено джерело виплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого Рибачука В.В. за виконання повноважень ліквідатора ПП «Ольва» за рахунок кредиторів: Головного управління ДПС у Івано-Франківській області; ПАТ КБ «Надра банк»; ТОВ «Захід-Фінанас Груп» пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог; стягнуто з Головного управління ДПС у Івано-Франківській області на користь арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича грошову винагороду у розмірі 106420,00 грн. та 1110,00 грн. відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора Приватного підприємства «Ольва» з 13.06.2019 по 30.09.2021; стягнуто з ПАТ «КБ «НАДРА» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь арбітражного керуючого Рибачука Валерія Володимировича грошову винагороду у розмірі 15312,00грн. та 160,00грн. відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора Приватного підприємства «Ольва» з 13.06.2019 по 30.09.2021; стягнуто з ТОВ «Захід-Фінанс Груп» на користь на користь арбітражного керуючого Рибачука В. 27844 грн. грошової винагороди та 2902грн. відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора Приватного підприємства «Ольва».

На виконання ухвали на підставі статті 116 ГПК України, видано відповідні накази у даній справі.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від "23" лютого 2022 р. ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 у справі №909/1152/17 залишено без змін.

До відділу документального забезпечення, канцелярії суду від арбітражного керуючого Рибачука В.В. надійшла скарга, у якій заявник просить ( з урахуванням доповнень):

-визначити бездіяльність начальника Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано- Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пахоліка Р. незаконною;

-зобов`язати начальника Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано- Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вжити заходів та виконати вимоги Ухвали Господарського суду від 07.12.2021, по справі про банкрутство №909/1152/17 та судового наказу №1288 від 07.12.2021 Господарського суду Івано-Франківської області у справі про банкрутство №909/1152/17 та стягнути з ТОВ "Захід-Фінанс Груп" () на користь арбітражного керуючого Рибачука В.В. грошову винагороду у розмірі 278044,00грн. та 2902,00грн. відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора Приватного підприємства «Ольва».

- зобов`язати начальника Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано- Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Ів.-Франківськ) направити до суду позовну вимоги про скасування незаконного відчуження майна та направити подання до органів прокуратури щодо ТОВ "Захід-Фінанс груп" для притягнення до відповідальності за порушення Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник зазначає, що начальником Відділу Державної виконавчої служби у м.Ів.- Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції не вжито всіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, чим порушено вимоги ст.ст. 13, 18, 48, 52 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківвської області від 06.03.2023 суд поновив

арбітражному керуючому Рибачук В.В. пропущений процесуальний строк на подання скарги про визнання протиправними дії (бездіяльність) начальника відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), призначив до розгляду скаргу арбітражного керуючого Рибачука В.В. про визнання протиправними дії (бездіяльність) відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) ( з урахування ухвали про виправлення описки) в судовому засіданні на 21.03.2023.

21.03.2023, суд постановив ухвалу про відкладення розгляду скарги на 11.04.2023.

У судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав.

Представник Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) - Кузик І.І. зазначає що подана скарга необгрунтована, просить у її задоволенні відмовити.

Суду надано відзив на скаргу на бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби у м. Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Р. Пахоліка ( вх. 5222/23 від 04.01.2023).

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено господарським судом, на виконанні у Відділі держаної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження № 68004755 з виконання виконавчого документу наказу виданого 07.12.2021 року про стягнення з ТОВ «ЗАХІД-ФІНАНС» на користь арбітражного керуючого Рибачук В.В., грошової винагороди у розмірі 278044,00грн та 2902,00грн відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора ПП «Ольва» з 13.06.2019 по 30.09.2021.

Відповідно до пункту 3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження Початок примусового виконання рішення» при звернення з заявою про відкриття виконавчого провадження арбітражний керуючий Рибачук В.В. (стягувач) зазначив відомості про майно боржника, а саме долучив Витяги з Єдиного державного реєстру речових прав станом на 16.12.2021 де зазначено що за боржником ТОВ"Захід-Фінанс Груп" вул.Тарнавського, буд .4, м.Івано-Франківськ, 76018 () зареєстроване наступне майно боржника:

1.на праві приватної власності (100%) зареєстровано нежитлове приміщення загальною площею 131,3кв.м. за адресою м.Івано - Франківськ, вул.Бельведерська, будинок 6, приміщення 2а, (дата реєстрації 07.06.2021)

2.зареєстровано житлове приміщення за адресою м.Івано.-Франківськ, вул. Незалежності, будинок 11, квартира 20;

3. зареєстровано житлове приміщення за адресою Богородчанський район, смт. Богородчани, вул.Грушевського, будинок 2, квартира 27.

28.12.2021 року державним виконавцем Мельник О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам до виконання та до відома.

28.12.2021 року державним виконавцем Мельник О.М. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

28.12.2021 року державним виконавцем Мельник О.М. винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

28.12.2021 року державним виконавцем Мельник О.М. винесена постанова про арешт коштів боржника.

10.01.2022року держаним виконавцем Мельник О.М. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, на підставі ухвали №909/1152/14 від 29.12.2021 року виданої Західним апеляційним господарським судом.

12.04.2022 року старшим державним виконавцем Дзесою Б.Р. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

. 05.05.2022 року сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Згідно договору купівлі-продажу № 616 боржником ТОВ «ЗАХІД-ФІНАНС ГРУП», , місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Тарнавського, буд.4, в особі директора - Шпирка Тараса Богдановича, ІНФОРМАЦІЯ_1 придбано майно , а саме нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Бельведерська, будинок 6, приміщення 2а, загальною площею - 131,3 кв.м..

Право власності на дане майно зареєстроване 07.06.2021 року в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

10.05.2022 року старшим державним виконавцем Дзесою Б.Р. винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

11.05.2022 року старшим державним виконавцем Дзесою Б.Р. винесено постанову про передачу майна на зберігання.

23.05.2022 року боржнику надіслано виклик державного виконавця. На зазначену дату у виклику керівник юридичної фірми не з`явився.

01.06.2022року державним виконавцем Мельник О.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

13.06.2022року боржнику повторно надіслано виклик державного виконавця. На зазначену дату у виклику керівник юридичної фірми не з`явився.

20.06.2022 року державним виконавцем повторно винесено постанову про арешт коштів боржника.

20.07.2022року боржнику повторно надіслано виклик державного виконавця. На зазначену дату у виклику керівник юридичної фірми не з`явився.

30.08.2022року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Мельник О.М. складено акт державного виконавця про недопуск в приміщення по вул. Незалежності, 11/20 м.Івано-Франківськ.

01.09.2022 року суб`єктом оціночної діяльності надано звіт про оцінку майна.

14.09.2022 року державним виконавцем Мельник О.М. було направлено повідомлення про оцінку сторонам виконавчого провадження.

21.09.2022 року державним виконавцем Мельник О.М. вжито заходів щодо передачі майна на реалізацію.

На 24.10.2022 року ДП СЕТАМ було призначено проведення електронного аукціону (торгів). Відділ Державної виконавчої служби у м.Ів.-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Ів.-Франківськ) виставив на електронні торги через орган СЕТАМ нерухоме майно, яке рахується за боржником - на правах приватної власності (100 відсотків) нежитлове приміщення загальною площею 131,3 кв.м. за адресою м.Ів.-Франківськ, вул..Бельведерська, будинок 6, приміщення 2а, (дата реєстрації 07.06.2021). За електронними даними СЕТАМ вказане майно (номер лота 520188, після зниження в третій раз стартової ціни становила 1 261 135,40грн.) Вказане нерухоме майно, виставлене на електронні торги ВДВС не продано, торги (в третій раз) призначені на 27.12.2022 не відбулись, згідно протоколу №578287 проведення електронного аукціону.

06.03.2023 Відділ Державної виконавчої служби у м.Ів.-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Ів.-Франківськ) направив арбітражному керуючому Рибачуку В.В. листа у якому відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» пропонував вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, про що у 10- ти денний термін письмово повідомити Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У листі зазначено, що у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

15.03.2022 арбітражний керуючий Рибачук В.В. подав скаргу начальнику Відділу ДВС у м.Івано-Франківську Південно- Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Пахоліку Р.В. про порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження"" державним виконавцем Мельник О.М.

31.03.2022 арбітражний керуючий Рибачук В.В. звернувся до начальника Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно- Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Пахоліку Р.В. із скаргою на бездіяльність державного виконавця Мельник О.М.

18.04.2022 арбітражний керуючий Рибачук В.В. звернувся до Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Пахоліку Р.В. з заявою про стан виконавчого провадження.

11.05.2022 повторно арбітражний керуючий Рибачук В.В. звернувся до Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції з заявою про стан виконавчого провадження.

10.06.2022 повторно арбітражний керуючий Рибачук В.В. звернувся до Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно- Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції з заявою про стан виконавчого провадження.

20.06.2022 року арбітражному керуючому направлено лист відповідно до якого йому запропоновано на підставі ст.ст.42, 43 ЗУ „Про виконавче провадження" авансувати витрати на проведення виконавчих дій, а саме проведення експертної оцінки вартості арештованого майна загальною сумою 2569 грн.

07.02.2023 арбітражний керуючий Рибачук В.В. звернувся до начальника Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Пахоліка Р.В. з заявою про стан виконавчого провадження, у якій також зазначив про на бездіяльність державного виконавця Мельник О.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України згідно приписів ч. 1 ст. 18 ГПК України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Зазначена засада виконавчого провадження певною мірою конкретизована в ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. ч. 1, 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно визначений в ст. 48 вказаного Закону.

Так, за змістом ч. ч. 1, 2, 4, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Як вбачається з заяв арбітражного керуючого Рибачука В.В. про відкриття виконавчого провадження, подаючи цю заяву скаржник скористався своїм правом передбаченим ч. 3 ст. 26 Закону № 1404-VIII та вказав відомості про належне боржнику нерухоме майно .

Статтею 56 Закону №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт на нерухоме майно підлягає державній реєстрації (п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Дослідивши наявні у скарзі доводи та матеріали, зокрема, копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що твердження скаржника є частково обгрунтованими з огляду на наступне.

Через невиконання відділом державної виконавчої служби усіх приписів Закону України "Про виконавче провадження" станом на день розгляду даної скарги наказ Господарського суду у справі №909/1152/17 залишається невиконаним, стягувачем арбітражним керуючим Рибачуком В.В. не отримано присуджених судом коштів, а органом ДВС не спростовано твердження скаржника про те, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження не дотримано вимог Закону України Про виконавче провадження": виконавець не надав до суду жодних доказів, які б підтвердили належне дотримання ним всіх вимог закону, положень підзаконних актів стосовно періодичності вчинення виконавцем заходів передбачених розділом VII Закону України "Про виконавче провадження" та вичерпності таких заходів станом на момент повернення виконавчого документу стягувачу - не накладено арешт на інше майно, належне ТОВ " Захід -Фінанас груп" , що зазначене стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження.

Посилання представника виконавчої служби на Постанову про арешт майна від 14.06.2022, суд не приймає до уваги, так як сама постанова не містить переліку нерухомого майна, у Державному реєстрі речових прав відсутній запис щодо обтяження.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено (пункти 6,7) статті 61 «Реалізація майна, на яке звернено стягнення» у разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

При цьому ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

Надані стягувачем документи під час виконавчого провадження, зокрема Заяви, витяги з Єдиного державного реєстру нерухомості про наявність іншого нерухомого майна у боржника на час відкриття виконавчого провадження №68004755 свідчать про наявність у боржника іншого нерухомого майна: зокрема - зареєстровано житлове приміщення за адресою м.Ів.-Франківськ, вул.Незалежності, будинок 11, квартира 20; зареєстровано житлове приміщення за адресою Богородчанський район, смт.Богородчани, вул.ґрушевського ,будинок 2, квартира 27.

Суд констатує, що органом виконавчої служби не вчинено достатньо заходів для виконання рішення суду в порядку закріпленому в Інструкції з організації примусового виконання рішення та у Положенні про автоматизовану систему виконавчого провадження, а також у Розділі V ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статею 18 Закону України "Про виконавче провадження " сформовано обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців. Водночас, скаржник у поданій скарзі просить суд зобов`язати начальника Відділу Державної виконавчої служби у м.Івано- Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Ів.-Франківськ) направити до суду позовну вимоги про скасування незаконного відчуження майна та направити подання до органів прокуратури щодо ТОВ "Захід-Фінанс груп" для притягнення до відповідальності за порушення Закону України "Про виконавче провадження", що не ґрунтується на приписах законодавства.

Суд зазначає, що невиконання судового рішення протягом такого тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття "розумності строків", проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій направлена на кінцевий результат - виконання судового рішення.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не проведено усіх можливих та необхідних дій щодо виконання рішення у даній справі вчасно та періодично. Неправомірна бездіяльність державного виконавця під час виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 29.06.2016 у справі №909/1152/17 порушує права стягувача на виконання рішення суду, яке гарантоване йому Конституцією України.

Така правова позиція також викладена у Постанові Верховного суду від 19.08.2019 у справі № 913/438/16.

Статтею 10 Закону України "Про державну виконавчу службу" визначено організаційні засади контролю за діяльністю державних виконавців, зокрема, контроль за діяльністю державних виконавців здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні відділи державної виконавчої служби.

Необхідно зазначити, що сутність контролю за діяльністю державних виконавців полягає у спостереженні та перевірці їх діяльності відповідно до законодавчо визначених вимог, а також у запобіганні та виправленні можливих помилок і неправомірних дій, що перешкоджають такій діяльності.

Предметом контролю за діяльністю державних виконавців є законність, повнота і своєчасність виконання рішень.

Так, відповідно до статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та керівник вищестоящого органу. Керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі своєю постановою скасувати постанову, акт, інший процесуальний документ, винесений державним виконавцем у виконавчому провадженні або зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина третя статті 8 Закону визначає органи, які наділені правом здійснення контролю за законністю виконавчого провадження та фактично дублює положення статті 10 Закону України "Про державну виконавчу службу".

В матеріалах справи відсутні докази проведення перевірки виконавчого провадження № 68004755.

Відтак, скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 12, 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу арбітражного керуючого Рибачука В.В. (вх.2494 / 23 від 28.02.2023) на бездіяльності начальника відділу Державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пахоліка Р - задоволити частково..

Визнати бездіяльність начальника відділу Державної виконавчої служби, яка полягає у нездійсненні всіх процесуальних дій у виконавчому провадженні № 68004755 на виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2021 неправомірною.

Зобов`язати начальника відділу Державної виконавчої служби вжити всі заходи визначені Законом України "Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні № 68004755 на виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 07.12.2021.

Ухвала набирає чинності 11.04.2023р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Шкіндер П.А.