У Х В А Л А

20 квітня 2023 року м. Чернігів справа № 927/1037/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали за заявою боржника
БОРЖНИК: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

за участі представників учасників у справі про неплатоспроможність:

від боржниці: не з`явився

В судовому засіданні прийняв участь арбітражний керуючий Хомич Р.В.

Ухвала виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях з 21.03.2023 по 03.04.2023 та з 03.04.2023 по 20.04.2023, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 20.04.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2022 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 (надалі - боржник) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2022 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Хомича Р.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.02.2023:

призначено судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі на 21 березня 2023 року;

задоволено клопотання керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Хомича Р.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/).

У зв`язку з обмеженим фінансуванням на оплату поштових послуг вказана вище ухвала суду від 09.02.2023 учасникам справи засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте були направлені на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду не надходила).

Крім того, вказана вище ухвала суду від 09.02.2023 була направлена учасникам справи на їх офіційну електронну адресу (адресу електронної пошти, вказану ними в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), та згідно довідок про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 10.02.2023 11:23.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 21.03.2023 судовому засіданні боржниця не скористалась.

В судовому засіданні 21.03.2023 оголошено перерву до 03.04.2023; одночасно:

повідомлено боржницю про призначення судового засідання, а також про те, що її участь в цьому судовому засіданні не є обов`язковою;

клопотання арбітражного керуючого Хомича Р.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено;

проведення судового засідання постановлено здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

У зв`язку з обмеженим фінансуванням на оплату поштових послуг вказана вище ухвала суду від 21.03.2023 боржниці засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на її електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду не надходила).

Крім того, вказана вище ухвала суду від 21.03.2023 була направлена боржниці на її офіційну електронну адресу (адресу електронної пошти, вказану нею в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 21.03.2023 22:52.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 03.04.2023 судовому засіданні боржниця не скористалась.

27.03.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 27.03.2023 № 02-01/16/1106 арбітражного керуючого Хомича Р.В. про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства із застосуванням наслідків, передбачених ч. 4 ст. 90 Кодексу.

В судовому засіданні 03.04.2023 оголошено перерву до 20.04.2023; одночасно:

повідомлено боржницю про призначення судового засідання, а також про те, що її участь в цьому судовому засіданні не є обов`язковою;

клопотання арбітражного керуючого Хомича Р.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено;

проведення судового засідання постановлено здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

У зв`язку з обмеженим фінансуванням на оплату поштових послуг вказана вище ухвала суду від 03.04.2023 боржниці засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на її електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду не надходила).

Крім того, вказана вище ухвала суду від 03.04.2023 була направлена боржниці на її офіційну електронну адресу (адресу електронної пошти, вказану нею в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 03.04.2023 15:36.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 20.04.2023 судовому засіданні боржниця не скористалась.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення арбітражного керуючого Хомич Р.В. з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

Метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Призначенням цих норм визначено забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - «Відновлення платоспроможності фізичних осіб» законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

КУзПБ запроваджено «добровільне банкрутство» боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 - 11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Задля ефективної реалізації боржником цього права КУзПБ передбачає участь арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи, залежно від судової процедури - як керуючого реструктуризацією боргів або керуючого реалізацією майна боржника.

Поряд із загальним правовим статусом арбітражного керуючого закріпленим у статті 12 КУзПБ, деякі його аспекти у справах про неплатоспроможність фізичних осіб конкретизовано статтею 114 КУзПБ, а особливості механізму реалізації - у інших нормах Книги четвертої цього Кодексу.

За частиною першою статті 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати інформацію і документи, що містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; здійснювати огляд майна боржника.

Арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість (пункт 1 частини другої статті 114 КУзПБ).

Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника (частина третя статті 122 КУзПБ).

На результатах таких заходів, за приписами частини сьомої статті 123 та частини першої статті 124 КУзПБ, ґрунтуватиметься план реструктуризації боргів боржника, а у разі виявлення керуючим реструктуризацією та неусунення боржником неповноти/недостовірності інформації у декларації про його майновий стан - рішення про закриття провадження у справі.

Тому, керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

Суд зауважує, що своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів.

Суд наголошує на ключовій ролі арбітражного керуючого на цьому етапі справи про неплатоспроможність фізичної особи, адже саме йому належить подати суду на затвердження план реструктуризації боргів боржника, тому керуючий реструктуризацією зобов`язаний забезпечити розроблення такого плану відповідно до вимог статті 124 КУзПБ та з урахуванням економічно обґрунтованих пропозицій сторін, а також у встановлені строки подати його на схвалення зборам кредиторів та для затвердження - суду.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За частиною першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою КУЗБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" (стаття 113 КУзПБ).

За такого правового регулювання у справі про неплатоспроможність фізичної особи застосовні загальні підстави закриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені частиною першою статті 90 КУзПБ з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.

Щодо спеціальних підстав закриття провадження у справі, які можуть бути застосовані лише у справі про неплатоспроможність фізичної особи, то аналіз приписів Книги четвертої КУзПБ свідчить, що така процесуальна можливість передбачена на всіх стадіях судової процедури реструктуризації боргів боржника, за різних підстав та з неоднаковим ступенем імперативності відповідних норм.

Так, частиною сьомою статті 123 КУзПБ визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Суд звертає увагу на те, що конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Враховуючи призначення цієї норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, суд наголошує на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

У абзаці п`ятому частини сьомої статті 123 КУзПБ визначено, що господарський суд протягом одного року з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність з підстав, визначених цією частиною, не може відкрити провадження у новій справі про неплатоспроможність щодо того самого боржника.

Таким чином, зібравши певний перелік підстав для закриття провадження у справі в окремій нормі (частина сьома статті 123 КУзПБ), законодавець акцентував насамперед на спеціальних наслідках її реалізації - неможливості протягом року повторно скористатися такою процедурою для очевидно недобросовісного боржника.

Тому, перелік підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ слід тлумачити як вичерпний лише в аспекті застосування передбачених цією ж нормою обмежувальних наслідків такого закриття.

Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Відповідні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу пункту 11 частини 3 статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 затверджено форму Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. Пунктом 4 Розділу "Примітки" зазначеного вище Наказу встановлено, що декларація заповнюється власноруч або з використанням засобів комп`ютерної техніки українською мовою та не повинна містити виправлень, підчисток, помарок, дописок і закреслень.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.

Суд також звертається до позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 щодо того, що нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено перевірку керуючим реструктуризацією виправлених декларацій, а зазначена в них інформація підлягає оцінці судом та використанню при подальшому розгляді справи.

Пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Отже, зі змісту пункту 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ вбачається, що якщо боржник не скористався наданим йому правом усунути виявлені за наслідком перевірки керуючим реструктуризації недоліки щодо повноти та достовірності інформації, зазначеної у поданих ним (боржником) деклараціях, наступають визначені цією нормою наслідки у вигляді закриття провадження у справі. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Суд зауважує, що інформація, яка міститься в державних реєстрах прав на нерухоме майно, рухоме майно тощо має офіційний характер, тож з метою забезпечення повноти та достовірності відомостей та усунення сумнівів у наявності прихованих активів, така інформація має бути отримана боржником та відображена в декларації про майновий стан, а в подальшому належно перевірена керуючим реструктуризацією задля складання звіту про результати перевірки декларації боржника.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що за частиною першою статті 114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати інформацію і документи, що містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; здійснювати огляд майна боржника.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.12.2022 у справі № 916/1482/21.

Як було встановлено господарським судом під час вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі № 927/1037/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ухвала від 21.12.2022) «Згідно декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019-2021 роки суми одержаного (нарахованого) боржницею доходу у відповідний період становили:

за 2019 рік - 130 000,00 грн. (інші види доходів/дохід від ФОП),

за 2020 рік - 70 000,00 грн. (інші види доходів/дохід від ФОП),

за 2021 рік - 6 483,06 грн. (заробітна плата), 6 000,00 грн. (інші види доходів/дохід від ФОП).

Інформація щодо сукупної суми доходів членів сім`ї боржниці відсутня оскільки останніми надана не була.

Факт отримання відповідного доходу підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за відповідні періоди, відомостями про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 14.11.20224; при цьому, згідно останніх в 3 кварталі 2020 року боржниця отримала 4 855,12 грн. (соціальні виплати з відповідних бюджетів; джерело отримання доходів - Чернігівський обласний центр зайнятості), а в 4 кварталі 2021 року - 6 807,17 грн. (виплати військовослужбовцям; джерело отримання доходів - Державна установа «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)»).

У відповідних деклараціях наявні відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї, зокрема інформація стосовно:

майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника:

перелік об`єктів: житловий будинок;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_2 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право користування;

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: невідомо;

майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім`ї боржника:

1) перелік об`єктів: житловий будинок;

прізвища та ініціали членів сім`ї: ОСОБА_2 ;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_2 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право власності (100% власність);

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: 38967 грн.;

2) перелік об`єктів: житловий будинок;

прізвища та ініціали членів сім`ї: ОСОБА_3 ;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_2 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право власності (100% власність);

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: невідомо;

3) перелік об`єктів: житловий будинок;

прізвища та ініціали членів сім`ї: ОСОБА_3 ;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_2 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право власності (100% власність);

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: 31336 грн.;

4) перелік об`єктів: квартира;

прізвища та ініціали членів сім`ї: ОСОБА_4 ;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_3 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право власності (100% власність);

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: 20209 грн.;

5) перелік об`єктів: квартира;

прізвища та ініціали членів сім`ї: ОСОБА_4 ;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_4 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право власності (100% власність);

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: 8285 грн.;

6) перелік об`єктів: квартира;

прізвища та ініціали членів сім`ї: ОСОБА_4 ;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_5 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право власності (спільна часткова, 1/2);

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: 10597 грн.;

7) перелік об`єктів: квартира;

прізвища та ініціали членів сім`ї: ОСОБА_4 ;

місцезнаходження об`єкта, у т.ч. за межами України (країна, адреса): АДРЕСА_6 ;

інформація щодо прав на об`єкт (право власності, оренда, інше право користування): право власності (100% власність);

вартість на дату набуття у власність або за останньою грошовою оцінкою: 12442 грн.

Згідно наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 , сформованої 11.11.2022 (№ 314911201) (параметри запиту: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження), будь-яке нерухоме майно за боржником не зареєстровано (відповідна інформація підтверджується інформацією, сформованою за допомогою Єдиного порталу державних послуг Дія).

Відомості щодо майна, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім`ї боржниці підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, сформованими 29.09.2021 № 277210406 та 11.11.2022 № 314912323, № 314911843, № 314911619, № 314912188 та № 314911201.

Згідно довідки, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 14.11.2022, боржниця отримала наступні доходи:

в 2019 році - в сумі 50 076,00 грн.,

в 2020 році - в сумі 57 784,00 грн.,

в 2021 році - в сумі 30 483,06 грн.»

Вказаною вище ухвалою суду від 21.12.2022, серед іншого, зобов`язано керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Хомича Р.В. в строк до 27.01.2023 включно направити до господарського суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

На виконання даної вимоги, 07.02.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області арбітражним керуючим Хомичем Р.В. надісланий звіт від 05.02.2023 № 02-01/16/800 про результати перевірки декларації про майновий стан боржника за 2019-2021 р.р. у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , з якого вбачається, що:

«Щодо сум доходів боржниці ОСОБА_1 , що відображені у деклараціях:

- За 2020 рік не вказано у якості доходу - 4 855,12 грн. соціальної виплати (код ознаки доходу « 128») від Чернігівського обласного центру зайнятості;

- За 2021 рік сума доходу одержавного в якості випалти військовослужбовцям від Державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№31)» за основним місцем (вказано: 6483,06 грн., відрізняється від суми доходу, що обліковується податковим органом (згідно відомостей облікової системи)) ОСОБА_1 одержано 6 807,17 грн. в якості виплати військовослужбовцям (код ознаки доходу « 185»).

Інші відомості, зазначені в деклараціях боржниці ОСОБА_1 2019-2021 р.р., поданих до суду, станом на 05 лютого 2023 року, з урахуванням відомостей, що перебувають у розпорядженні керуючого реструктуризацією, залишаються без зауважень. …

З урахуванням вищевикладеного, подані ОСОБА_1 разом з Заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019-2021 рр. мають окремі неточності та недоліки (зауваження), які детально описані вище та стосуються повноти/правильності відомостей за розділом II. «Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України», зокрема за період 2020 та 2021 років.»

При цьому, подаючи відповідний звіт, арбітражний керуючий Хомич Р.В. зазначив, що «… у разі надходження додаткових відомостей, буде проводитися додаткова окрема перевірка декларацій та у разі необхідності/наявності підстав будуть зроблені відповідні висновки.»

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому, реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи. Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період (див. постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, оскільки у частині п`ятій статті 116 КУзПБ імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 916/1941/21.

Вказаний вище звіт від 05.02.2023 № 02-01/16/800 арбітражного керуючого Хомича Р.В. 07.02.2023 був направлений ним на електронну пошту ОСОБА_1

14.02.2023 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі 13.02.2023) боржницею до Господарського суду Чернігівської області надіслані виправлені декларації про майновий стан боржника за 2020-2021 роки, з дослідження змісту яких вбачається включення ОСОБА_1 виявлених арбітражним керуючим Хомичем Р.В. сум доходів; даний факт свідчить про своєчасне усунення боржницею виявлених керуючим реструктуризацією недоліків щодо розбіжностей в розмірі отриманих доходів в 2020 та 2021 роках.

19.04.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшли додаткові відомості від 17.04.2023 № 02-01/16/1192 арбітражного керуючого Хомича Р.В., зі змісту яких вбачається, що керуючим реструктуризацією додатково були опрацьовані відомості з Державного реєстру речових прав щодо зареєстрованих прав власності на наступні об`єкти нерухомості:

1) житловий будинок розташований в АДРЕСА_2 : боржницею у деклараціях за 2019-2021 роки вказано, що на праві власності (100% власність) об`єкт нерухомості належить її свекру ОСОБА_2 .

Однак з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 03.04.2023 (№ 327879575) вбачається, що 20.01.2006 за ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстровано лише 12/25 об`єкту (інформація щодо інших власників відсутня);

2) житловий будинок розташований в АДРЕСА_2 : боржницею у деклараціях за 2019-2021 роки вказано, що на праві власності (100% власність) об`єкт нерухомості належить її матері ОСОБА_3 .

Натомість з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 03.04.2023 (№ 327880001) вбачається, що 09.09.2004 за ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстровано лише 1/3 об`єкту (інформація щодо інших власників відсутня);

3) квартира розташована в АДРЕСА_7 : згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів (копія паспорту громадянина України) за відповідною адресою зареєстрований чоловік боржниці ОСОБА_5 . При цьому, останній об`єктами нерухомості не володіє, що підтверджується з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_5 , сформованої 11.11.2022 (№ 314911619).

Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 03.04.2023 (№ 327865198) у відповідних реєстрах відсутня інформація щодо власників вищезгаданої квартири.

Щодо розбіжностей в відомостях боржниці стосовно її зареєстрованого та фактичного місця проживання, то згідно записів в паспорті громадянина України до 05.08.2020 року ОСОБА_1 була зареєстрована (20.01.2008) за адресою: АДРЕСА_2 ; 05.08.2020 боржниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , а 13.09.2021 - за адресою: АДРЕСА_4 (відповідна інформація підтверджується також витягом з реєстру територіальної громади від 14.11.2022 (сформований за допомогою Єдиного порталу державних послуг Дія), довідками № 685 від 13.09.2021 про реєстрацію місця проживання особи та № 1904 від 11.11.2022 про склад зареєстрованиї у житловому приміщенні (будинку) осіб).

Натомість за інформацією боржниці, наданою арбітражному керуючому Хомичу Р.В., фактичним місцем проживання ОСОБА_1 з 05.08.2020 і по теперішній час є: АДРЕСА_6 .

Щодо не надання боржницею відомостей про її батька, який в силу приписів абз. 2 ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства належить до членів її сім`ї, то згідно пояснень останньої, наданих арбітражному керуючому Хомичу Р.В., «… батько помер декілька років тому. Ще з юних років, її батьки розірвали шлюб, та кожен з них проживав окремо. Водночас, ОСОБА_1 постійно перебувала на вихованні матері ОСОБА_3 та проживала з останньою. Достовірної інформації щодо останнього місця проживання свого батька, способу його життя, дати смерті тощо вона не має, адже з часу розірвання шлюбу з батьком були втрачені усі зв`язки та контакти.»

Стосовно використання боржницею кредитних коштів, то під час розгляду даної справи факт використання їх на придбання майна членів сім`ї ОСОБА_1 встановлений не був. Натомість в поясненнях арбітражному керуючому Хомичу Р.В. боржниця повідомила про те, що грошові кошти, отримані від фінансових установ, спрямовувались нею на погашення попередніх кредитів тобто перекредитування.

Згідно положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

У відповідності зі ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведені вище обставини, в контексті наявних в матеріалах справи письмових доказів, дають можливість дійти висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 на підставі ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, виявлені неточності в відомостях, наданих боржницею при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в розрізі виявлених арбітражним керуючим Хомичем Р.В. розбіжностей з даними, наявними у відповідних реєстрах та отриманих керуючим реструктуризацією під час виконанням ним своїх повноважень, зокрема щодо перевірки декларації боржниці, суд не вважає суттєвими та такими, що можуть свідчити про намір боржниці приховати ту чи іншу інформацію щодо власного майнового стану або майнового стану членів її сім`ї.

Натомість суд відмічає добросовісність поведінки боржниці та її співпрацю з іншими учасниками у справі про неплатоспроможність та судом, її відкритість, що полягає у сумлінному виконанні обов`язків боржниці, не приховуванні обставин, через які вона потрапила у стан неплатоспроможності, а також інформації щодо свого теперішнього фінансового стану та наявних у неї та членів її сім`ї активів, наданні пояснень стосовно тих чи інших обставин, щодо яких у суду або інших учасників у справі про неплатоспроможність виникали сумніви.

Згідно ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній до 14.04.2023), провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

За змістом ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

21 грудня 2022 року на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (№ 69769).

Як свідчать матеріали справи, а також дані комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», у встановлений строк заяви про визнання кредиторських вимог до боржника до Господарського суду Чернігівської області не надходили.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.02.2023, зокрема зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника - арбітражного керуючого Хомича Р.В. протягом семи робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду письмово повідомити кредиторів (зазначених боржницею у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяв з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2023, зокрема зобов`язано арбітражного керуючого Хомича Р.В. в строк до 30.03.2023 включно надати суду докази письмового повідомлення кредиторів, перелік яких наведений в резолютивній частині постановленої за результатами попереднього засідання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 09.02.2023 у справі № 927/1037/22, щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяв з грошовими вимогами до боржника.

27.03.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області арбітражним керуючим Хомичем Р.В. надіслані докази письмового повідомлення кредиторів, перелік яких наведений в резолютивній частині постановленої за результатами попереднього засідання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 09.02.2023 у справі № 927/1037/22, щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяв з грошовими вимогами до боржника.

Однак вчинення арбітражним керуючим Хомичем Р.В. відповідних дій не мало своїм наслідок надходження до Господарського суду Чернігівської області заяв грошовими вимогами до боржниці.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній з 15.04.2023), господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за доцільне закрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній з 15.04.2023), у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Припинити процедуру реструктуризації боргів боржника та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича.

Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) закрити.

Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Копії цієї ухвали надіслати боржниці - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )), арбітражному керуючому Хомичу Р.В. (АДРЕСА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )) та Сектору з питань банкрутства у Чернігівській області відділу банкрутства Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 43 ()).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 25.04.2023.

Дата набрання ухвалою законної сили - 20.04.2023.

Суддя А.С.Сидоренко