РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.04.2023Справа № 910/2870/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Омега-Київ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медична клініка - Валерія"

про стягнення 841 857,96 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Омега-Київ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медична клініка - Валерія" про стягнення 841 857,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором про надання послуг № 18-КДЛ від 10.07.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/2870/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 28.02.2023 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 011 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До Господарського суду міста Києва 05.04.2023 повернувся конверт з поштовим відправленням № 011 із відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання, дата довідки ф.20: 03.04.2023.

Крім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином та мав реальну можливість ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2023.

Станом на 27.04.2023 відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позов.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 10 липня 2013 року укладено договір про надання послуг № 18-КДЛ, відповідно до умов якого позивач зобов`язався за завданнями відповідача, оформленими у вигляді направлень, що містять інформацію про необхідні послуги, надати медичні послуги по клінічній лабораторній діагностиці, в межах переліку за ціною та у строки, визначені у прайс-листі позивача.

Відповідно до пункту 3.2. договору оплата вартості послуг, наданих позивачем на умовах цього договору здійснюється відповідачем на підставі рахунку-фактури, що виставляється позивачем за попередній місяць, після підписання сторонами цього договору акта прийому-передачі наданих послуг.

За умовами пункту 3.3. договору відповідач зобов`язаний оплатити вартість послуги протягом 5 банківських днів від дати отримання рахунку-фактури, але не раніше підписання акта прийому-передачі наданих послуг за період, за який виставлявся рахунок-фактура.

Додатковою угодою № 1 від 16 березня 2014 року сторони внесли зміни до розділу 3 (ціна договору) та розділу 7 (відповідальність сторін) договору від 10.07.2013.

Відповідно до пункту 3.3. договору в редакції додаткової угоди від 16.03.2014 сторони досягли згоди, що вартість послуг, наданих позивачем в рамках цього договору протягом звітного періоду (місяця), оплачуються відповідачем в безготівковому порядку на підставі відповідного рахунку-фактури, наданого позивачем.

Протягом 5 банківських днів з моменту отримання від позивача акту наданих послуг та рахунку-фактури, відповідач зобов`язаний підписати акт наданих послуг та оплатити їх вартість.

Згідно з пунктом 4.1.4. договору відповідач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату наданих послуг та підписувати акти здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач у підтвердження надання медичних послуг відповідачу долучив до позову акти надання послуг № 908 від 31.10.2020 на суму 163 020,00 грн, № 1043 від 30.11.2020 на суму 90 045,00 грн, № 1135 від 31.12.2020 на суму 29 785,00 грн, № 62 від 31.01.2021 на суму 19 220,00 грн, № 144 від 28.02.2021 на суму 19 665,00 грн, № 338 від 31.03.2021 на суму 35 055,00 грн, № 426 від 30.04.2021 на суму 27 215,00 грн, № 614 від 31.05.2021 на суму 9 485,00 грн, № 687 від 30.06.2021 на суму 12 050,00 грн, № 829 від 31.07.2021 на суму 5 025,00 грн, № 907 від 31.08.2021 на суму 3 910,00 грн, № 1090 від 30.09.2021 на суму 500,00 грн.

Пунктом 3.3. договору від 10.07.2013 в редакції додаткової угоди від 16.03.2014 визначено, що протягом 5 банківських днів з моменту отримання від позивача акту наданих послуг відповідач зобов`язаний підписати та скріпити печаткою акт наданих протягом звітного періоду (місяця) послуг та в цей же строк один його примірник повернути позивачу, а у разі наявності у відповідача заперечень щодо переліку та вартості наданих позивачем у звітному періоді послуг - в цей же строк вжити вичерпних заходів щодо врегулювання із позивачем наявних заперечень.

В якості доказів направлення актів надання послуг за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року позивач надав протоколи відправлення сформовані за допомогою програмного забезпечення із зазначеною датою відправлення - 13.02.2023 (майже через 2 роки після складення актів надання послуг).

Вказані протоколи не можуть братись судом до уваги, оскільки не містять ідентифікуючих ознак документів, що надсилались, а це фактично унеможливлює достовірне встановлення факту направлення відповідачу саме актів надання послуг за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року. Будь-яких інших доказів відправлення відповідачу актів надання послуг на суму боргу суду не надано та матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначене, суд позбавлений можливості встановити факт направлення на адресу відповідача актів надання послуг за спірний період.

В матеріалах справи відсутні підписані обома сторонами акти надання послуг, які є належними та допустимими доказами надання послуг.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати акти надання послуг узгодженими сторонами, а медичні послуги по клінічній лабораторній діагностиці - фактично наданими.

Умовами пункту 3.1. додаткової угоди № 1 від 16.03.2014 передбачено, що перелік послуг, що надаються позивачем на умовах даного договору, та їх ціна вказані в прейскуранті послуг, що є невід`ємною частиною договору від 10 липня 2013 року.

Разом з тим, позивачем не надано прейскуранту послуг у підтвердження вартості медичних послуг за спірним договором.

Наданий позивачем на підтвердження існування простроченої заборгованості відповідача за договором № 18-КДЛ від 10.07.2013 акт звірки взаєморозрахунків не може бути належним доказом у справі, оскільки інформація, відображена в акті не підтверджена підписаними уповноваженими представниками сторін первинними документами. Крім того, вказаний акт звірки взаєморозрахунків не містить посилання на договір № 18-КДЛ від 10.07.2013, а відтак суд позбавлений можливості встановити приналежність вказаного документу до спірного договору, а листи (№ 03/2021-пр від 18 червня 2021 року та №8/08-2028 від 08.08.2018) долучені позивачем до позову свідчать про наявність інших договорів укладених сторонами у справі.

Таким чином, твердження позивача, викладені у позовній заяві, про наявність підстав для здійснення розрахунків за надані послуги є необґрунтованими та передчасними.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 392 925,00 грн основного боргу.

Відмова у задоволенні основної вимоги позову, у даному випадку, зумовлює відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені, 3 % річних, інфляційних втрат та штрафу.

Встановивши відсутність покладених в основу позову фактичних та правових підстав суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк