РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2023Справа № 910/12593/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медін Торг», м. Київ

про стягнення 460 536,00 грн, розірвання договору та зобов`язання повернути майно,

Представники сторін:

від позивача: Шагін О.В.;

від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі - ТзОВ «ОТП Лізинг»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медін Торг» (далі - ТзОВ «Медін Торг»/відповідач) про:

- стягнення 460 536,00 грн заборгованості по сплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу №10165-SME-FL від 06.07.2021;

- розірвання договору фінансового лізингу №10165-SME-FL від 06.07.2021;

- зобов`язання повернути дисковий лущильник Opall-Agri Pegas 8M, новий, 2020 року виготовлення, серійний №К2012010.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу №10165-SME-FL від 06.07.2021 по сплаті лізингових платежів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.11.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 23.01.2023.

23.01.2023 у зв`язку із неявкою представника ТзОВ «Медін Торг» суд відклав підготовче засідання на 20.02.2023.

20.02.2023 представник ТзОВ «Медін Торг» у підготовче засідання вдруге не з`явився.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.03.2023.

Так, 20.03.2023 у судовому засіданні судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Медін Торг» змінило місцезнаходження. За таких обставин, з метою повідомлення відповідача за новою адресою місцезнаходження, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 24.04.2023.

24.04.2023 у судове засідання з`явився представник ТзОВ «ОТП Лізинг» та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник ТзОВ «Медін Торг» у судове засідання втретє не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, при цьому, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №250.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі - лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медін Торг» (далі - лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №10165- SME-FL, відповідно до якого лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов`язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, визначене індивідуальними ознаками, що відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства, наведене в специфікації, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору.

Строк користування лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу згідно з графіком сплати лізингових платежів (додаток №2 до договору) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта лізингу за формою, встановленою лізингодавцем, та закінчується не раніше 1 (одного) року від дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту лізингу (п. 1.2. договору).

Згідно п. 5.1. договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі відповідно до договору, а також вартість послуг за організацію фінансування, яка зазначається в додатку №2 до договору, який є його невід`ємною частиною.

В п. 5.2. договору визначено, що лізингові платежі складаються з авансового платежу, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості об`єкта лізингу, а також періодичних лізингових платежів, кожен з яких включає: суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості об`єкта лізингу; винагороду лізингодавця у зв`язку з передачею у лізинг об`єкт лізингу.

У відповідності до п. 5.3. та п. 5.4. договору складові лізингових платежів, крім першого періодичного лізингового платежу, їх суми та дати платежів визначені в графіку згідно з додатком №2 до договору, який є його невід`ємною частиною. Склад лізингових платежів: перший лізинговий платіж. Перший лізинговий платіж складається із: авансу вартості об`єкта лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта лізингу; періодичні лізингові платежі. Перший лізинговий платіж складається з: відшкодування вартості об`єкта лізингу; винагороди лізингодавця, яка розраховується з дати придбання об`єкту лізингу лізингодавцем за договором купівлі-продажу до дати сплати першого періодичного лізингового платежу, яка визначена в графіку лізингових платежів для платежу під порядковим номером 1. Другий і всі наступні періодичні лізингові платежі складаються із: відшкодування вартості лізингу; винагороди лізингодавця.

Пунктом 5.5. договору встановлено, що кожний періодичний лізинговий платіж лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати не пізніше дати, вказаної в додатку №2 до договору.

Відповідно до п. 5.13. договору всі суми, одержані лізингодавцем від лізингоодержувача або третьої особи за лізингоодержувача, будуть зараховуватись в наступному порядку: 1) погашення неустойки (штраф, пеня) за порушення лізингоодержувачем зобов`язань за договором; 2) сплата прострочених інших платежів за договором; 3) погашення прострочених лізингових платежів (починаючи з суми найдавнішої несплати); 4) сплата поточних лізингових платежів. Лізингодавець має право змінювати порядок погашення заборгованості, якщо останній вважає це за необхідне. У разі перерахування лізингоодержувачем платежів за цим договором (як періодичних платежів, так і комісій, неустойки, простроченої заборгованості) в порушення вищевказаної черговості, лізингодавець має право самостійно перерозподілити отримані від лізингоодержувача кошти, відповідно до черговості, викладеної у цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це, підписуючи цей договір.

В п. 6.1. договору сторони погодили, що кожна з наступних подій вважається істотним порушення умов договору лізингоодержувачем, в тому числі, лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж або інші платежі (частково або в повному обсязі) за договором з дня настання строку платежу згідно з договором. У випадку виникнення будь-якої події невиконання зобов`язань, передбаченої в п. 6.1.1.-6.1.11. договору, лізингодавець має право на свій власний розсуд достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості за будь-якими платежами за договором та повернення об`єкту лізингу, а у випадку, передбаченому п. 6.1.1. цього договору, в односторонньому порядку дострокове розірвання (відмова) від договору можливе, при умові, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем надсилання лізингодавцем відповідного повідомлення на поштову адресу, вказану лізингоодержувачем в цьому договорі або в повідомленні про зміну адреси, та/або адресу електронної пошти, зазначену в ст. 15 договору. Сторони домовились, що поштовою адресою визначається адреса місцезнаходження сторони, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно п. 8.2.1. договору за порушення обов`язку зі своєчасної сплати лізингових платежів, передбачених договором, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення та відшкодовує всі збитки, завдані лізингоодержувачем лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, припиняється через вісімнадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися. Сплата пені не звільняє лізингоодержувача від обов`язків за даним договором.

Відповідно до додатку №2 до договору в редакції додаткової угоди №1, об`єктом лізингу є дисковий лущильник Opall-Agri Pegas 8M, новий 1 (одна) одиниця; вартість об`єкта лізингу 2 594 288,00 грн.

Крім того, у додатку №2 до договору в редакції додаткової угоди №1, наведено графік сплати лізингових платежів.

Отже, на виконання умов цього договору, 13.07.2021 за актом приймання-передачі до договору фінансового лізингу №10165- SME-FL від 06.07.2021, позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт лізингу, а саме: дисковий лущильник Opall-Agri Pegas 8M, новий 2020 року виготовлення, серійний № К2012010 у кількості 1 (одна) одиниця загальною вартістю 2 594 288,00 грн.

Проте, відповідач в порушення умов договору фінансового лізингу свої зобов`язання зі сплати лізингових платежів належним чином не виконував, внаслідок чого у ТзОВ «Медін Торг» утворилась заборгованість в загальній сумі 459 961,57 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням ТзОВ «Медін Торг» своїх зобов`язань по сплаті лізингових платежів, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 459 961,57 грн, а також пені в сумі 574,43 грн, нарахованої за період з 26.07.2021 по 13.01.2022, внаслідок несвоєчасного внесення лізингових платежів, які передували виникненню указаної заборгованості.

Крім того, позивач на підставі п. 6.1. договору фінансового лізингу №10165- SME-FL від 06.07.2021, просить суд розірвати цей договір та зобов`язати ТзОВ «Медін Торг» повернути на користь ТзОВ «ОТП Лізинг» об`єкт лізингу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 509 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу №10165- SME-FL від 06.07.2021, відповідно до якого на підставі акту прийому-передачі позивачем було передано в платне користування, а відповідачем прийнято предмет лізингу.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 5.1. договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі відповідно до договору, а також вартість послуг за організацію фінансування, яка зазначається в додатку № 2 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Так, у додатку № 2 до договору в редакції додаткової угоди №1, наведено графік сплати лізингових платежів.

Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у ТзОВ «Медін Торг» виникла заборгованість по сплаті лізингових платежів за період з 26.02.2022 по 03.11.2022 у розмірі 459 961,57 грн, на підтвердження зворотного відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Медін Торг» порушило умови договору фінансового лізингу №10165- SME-FL від 06.07.2021 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог ТзОВ «ОТП Лізинг» про стягнення основного боргу у розмірі 459 961,57 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 574,43 грн, нараховану за період з 26.07.2021 по 13.01.2022.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Так, згідно п. 8.2.1. договору за порушення обов`язку зі своєчасної сплати лізингових платежів, передбачених договором, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення та відшкодовує всі збитки, завдані лізингоодержувачем лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, припиняється через вісімнадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися. Сплата пені не звільняє лізингоодержувача від обов`язків за даним договором.

Оскільки положення договору містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановлено в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій здійснюється за період ,вказаний у п. 8.2.1. договору.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, та встановив, що заявлена до стягнення сума у визначений позивачем період обчислена арифметично правильно, що має наслідком задоволення цієї вимоги у повному обсязі.

Крім того, на підставі п. 6.1. договору, позивач просить суд розірвати договір фінансового лізингу №10165- SME-FL від 06.07.2021 та зобов`язати відповідача повернути об`єкт лізингу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 6 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір фінансового лізингу може бути достроково розірваний з інших підстав, встановлених законом або таким договором.

Зокрема, в п. 6.1. договору сторони погодили, що кожна з наступних подій вважається істотним порушення умов договору лізингоодержувачем, в тому числі, лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж або інші платежі (частково або в повному обсязі) за договором з дня настання строку платежу згідно з договором. У випадку виникнення будь-якої події невиконання зобов`язань, передбаченої в п. 6.1.1.-6.1.11. договору, лізингодавець має право на свій власний розсуд достроково в односторонньому порядку розірвати (відмовитись) від договору та вимагати погашення всієї заборгованості за будь-якими платежами за договором та повернення об`єкту лізингу, а у випадку передбаченому п. 6.1.1. цього договору, в односторонньому порядку дострокове розірвання (відмова) від договору можливе, при умові, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення такої сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем надсилання лізингодавцем відповідного повідомлення на поштову адресу вказану лізингоодержувачем в цьому договорі або в повідомленні про зміну адреси, та/або адресу електронної пошти, зазначену в ст. 15 договору.

Крім того, у відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

За вказаних обставин, оскільки відповідачем прострочено більш ніж на 60 днів сплату лізингових платежів, суд вважає позовні вимоги ТзОВ «ОТП Лізинг» про розірвання договору фінансового лізингу №10165- SME-FL від 06.07.2021 на підставі п. 6.1. договору обґрунтованими, що має наслідком задоволення похідної позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути об`єкт лізингу.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» задовольнити.

Розірвати договір фінансового лізингу №10165-SME-FL від 06.07.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Медін Торг».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Медін Торг» (01014, місто Київ, вул. Звіринецька, будинок 63; ідентифікаційний код 43701749) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43; ідентифікаційний код 35912126) дисковий лущильник Opall-Agri Pegas 8M, новий, 2020 року виготовлення, серійний № К2012010.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медін Торг» (01014, місто Київ, вул. Звіринецька, будинок 63; ідентифікаційний код 43701749) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43; ідентифікаційний код 35912126) заборгованість в сумі 459 961 (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одну) грн 57 коп., пеню в сумі 574 (п`ятсот сімдесят чотири) грн 43 коп. та судовий збір у розмірі 32 725 (тридцять дві тисячі сімсот двадцять п`ять) грн 25 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 02.05.2023.

Суддя В.В. Бондарчук