ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01.05.2023 № 905/499/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали

за заявою: Приватного підприємства «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03», село Гнідин, Бориспільський р-н, Київська обл.

до боржника: Фізичної особи-підприємця Пащенка Ігоря Костянтиновича, м.Маріуполь

про видачу судового наказу в порядку наказного провадження

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Донецької області звернувся заявник, Приватне підприємство «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03», село Гнідин, Бориспільський р-н, Київська обл. із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника, Фізичної особи-підприємця Пащенка Ігоря Костянтиновича, м.Маріуполь на користь Приватного підприємства «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03» заборгованості за договором №7747030 від 17.03.2020, про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони в розмірі 9750,00грн, з яких 4400,00 грн - сума боргу за надані послуги; 550,00 грн - штрафні санкції, передбачені п. 5.1.1. договору; 4800,00 грн - відшкодування вартості неповернутого обладнання.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на порушення боржником умов договору про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 7747030 від 17.03.2020, згідно якого Приватне підприємство «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03» здійснювало охорону об`єкта нерухомості замовника, Фізичної особи-підприємця Пащенка Ігоря Костянтиновича, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, зазначає наступне.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, визначені Господарського процесуального кодексу України.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (частина 3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України).

За статтею 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За загальним правилом, встановленим статтею 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Проте, згідно з частиною третьою статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається із додатку № 1 до договору про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 7747030 від 17.03.2020, об`єкт охорони знаходиться за адресою: м. Київ, вул. 165 Садова, буд. 36.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 дійшла висновку, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо нерухомого майна, поширюються норми частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, оскільки предметом заяви є стягнення заборгованості з оплати за послуги охорони шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена за адресою: м. Київ, вул. 165 Садова, буд. 36, вказана заява за правилами виключної підсудності підлягає розгляду Господарським судом м. Києва.

Як визначено частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Приписами частини 5 статті 152 Господарського процесуального кодексу України нормовано, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на вищевикладене, заяву Приватного підприємства «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03», село Гнідин, Бориспільський р-н, Київська обл. про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пащенка Ігоря Костянтиновича на користь Приватного підприємства «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03» заборгованості за договором №7747030 від 17.03.2020 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони в розмірі 9750,00 грн, з яких 4400,00 грн - сума боргу за надані послуги; 550,00 грн - штрафні санкції, передбачені п. 5.1.1. договору; 4800,00 грн - відшкодування вартості неповернутого обладнання належить передати за підсудністю до Господарського суду м.Києва за місцезнаходженням майна.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 27, 30, 31, 149, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали заяви Приватного підприємства «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03», село Гнідин, Бориспільський р-н, Київська обл. про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пащенка Ігоря Костянтиновича на користь Приватного підприємства «ШЕРИФ-ОХОРОНА 03» заборгованості за договором №7747030 від 17.03.2020 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони в розмірі 9750,00 грн, з яких 4 400,00 грн - сума боргу за надані послуги; 550,00 грн - штрафні санкції, передбачені п. 5.1.1. Договору; 4 800,00 грн - відшкодування вартості неповернутого обладнання належить передати за підсудністю до Господарського суду м. Києва (01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В) за місцезнаходженням майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 01.05.2023.

Суддя Г.Є. Курило