ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023м. ДніпроСправа № 904/9067/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Южкокс", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення збитків завданих використанням земельної ділянки в сумі 2 991 059,42 грн.

Представники:

Від позивача: Тарасюк О.Л., довіреність № 01-06/2/469 від 28.12.2022, представник

Від відповідача: Гінінгер А.А., довіреність № 99-04/ЮР/Д від 01.01.2023, адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 15.07.2021, про стягнення 2 991 059, 42 грн., що складають суму збитків за фактичне користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 (суддя Мельниченко І.Ф.), залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2022, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.11.2022 касаційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області задоволено частково, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2022 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2021 у справі № 904/9067/17 скасовано. Справу № 904/9067/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

25.11.2022 системою автоматичного розподілу справ, справу №904/9067/17 передано для розгляду судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою від 02.12.2022 прийнято справу №904/9067/17 до свого провадження. Розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, яке відбудеться 20.12.2022 об 11:00год.

14.12.2022 від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 19.12.2022 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Южкокс" відмовлено, у зв`язку із зайнятістю майданчиків для проведення відеоконференцій в суді на призначену дату та час судового засідання.

19.12.2022 від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

20.12.2022 сторони в підготовче засідання не з`явилися.

Відповідач направив клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 20.12.2022 відкладено підготовче засідання на 09.01.2023.

06.01.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

06.01.2023 від відповідача надійшли пояснення по суті позовних вимог.

09.01.2023 позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився.

Ухвалою від 09.01.2023 відкладено підготовче засідання на 30.01.2023.

27.01.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

30.01.2023 в підготовчому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив.

Ухвалою від 30.01.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 01.03.2023. Оголошено перерву в підготовчому засіданні на 14.02.2023.

13.02.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

13.02.2023 від відповідача надійшло клопотання, в якому він просив відмовити в задоволенні клопотання позивача про долучення доказів від 27.01.2023, залишити клопотання без розгляду.

Клопотання обґрунтоване тим, що надані витяги з рішення та договір оренди земельної ділянки від 26.01.2006 стосуються користування та клопотання про надання в користування інших земельних ділянок з іншими адресами та іншим кадастровим номером, а саме вул. Щербицького, 1, кадастровий номер ділянки :03:030:0081, тоді як предметом доказування по даній справі є наявність/відсутність підстав для користування земельною ділянкою по вул. Чорновола (Щербицького), 1Л, кадастровий номер земельної ділянки :03:030:0191.

14.02.2023 в підготовчому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив.

Суд відхилив клопотання відповідача, у зв`язку з тим, що розгляд справи має бути повним та всебічним, та, оскільки на той час тривало підготовче провадження, суд вважав за можливе долучити до матеріалів справи всі докази, подані сторонами в обґрунтування своїх пояснень та заперечень.

Ухвалою суду від 14.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в межах розумного строку на 13.03.2023.

17.02.2023 від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 17.02.2023 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Южкокс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

28.02.2023 від позивача надійшли письмові пояснення по суті спору.

13.03.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про долучення документів до матеріалів справи

Протокольною ухвалою від 13.03.2023 в засіданні оголошено перерву до 04.04.2023.

29.03.2023 від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 29.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Южкокс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у зв`язку із зайнятістю майданчиків для проведення відео конференцій на призначену дату та час.

30.03.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

04.04.2023 відповідач надав клопотання про долучення доказів.

Протокольною ухвалою від 04.04.2023 в засіданні оголошено перерву до 01.05.2023.

05.04.2023 від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 06.04.2023 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Южкокс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

27.04.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення по справі .

01.05.2023 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. При цьому суд зазначає, що зважаючи на складність справи, судом, з метою повного всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, прийнято всі документи, подані сторонами у справі.

01.05.2023 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач користувався земельною ділянкою площею 12, 8819 га з кадастровим номером :03:030:0191 за адресою м. Дніпродзержинськ (наразі - м.Кам`янське), вул. В.В. Щербицького (наразі - В`ячеслава Чорновола), буд. 1Л, без оформлення права на неї, внаслідок чого позивачем недоотримана орендна плата за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 в сумі 2 991 059, 42 грн

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, з огляду на наступне.

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 11.10.1995 № 313 з урахуванням рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 № 569-19/IV відповідач має право безстрокового користування земельною ділянкою по вул. В`ячеслава Чорновола, 1Л у м. Кам`янському.

Право безстрокового користування спірною земельною ділянкою було посвідчене Державним актом на право постійного користування землею серії І-ДП № 002497, який 20.10.1995 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 89.

Відповідач вказує на те, що на момент складання акту про визначення розміру збитків 06.12.2016, право користування спірною земельною ділянкою за останнім не припинено.

Крім того, відповідач зазначає, що перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою є вичерпним і таким, що не підлягає широкому тлумаченню.

При цьому, в незалежності від підстав для припинення права користування земельною ділянкою, таке право припиняється на підставі рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування.

В період з 1995 року і по день звернення з даним позовом до суду орган місцевого самоврядування - Кам`янська міська рада, рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою не приймала, у зв`язку з чим, на думку відповідача, рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 11 Про затвердження акту про визнання розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Кам`янського свідчить про оспорення наявного у Приватного акціонерного товариства "Южкокс" права користування спірною земельною ділянкою, а отже таке рішення є прямим втручанням в наявне у відповідача право, що свідчить про протиправні дії органу місцевого самоврядування.

Також відповідач у відзиві зазначає, щодо неправомірності проведення засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі і землекористувачам, та не чинності її персонального складу.

Посилаючись на Порядок № 284, відповідач відказує пре те, що не було включно представника останнього до складу комісії з питань визначення розміру збитків, що значно звузило обсяг наявних у останнього прав.

Крім того, відповідач вказує про те, що начальник відділу земельних відносин департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, секретар комісії Пошта П.А. не був присутній під час проведення комісії, проте з акту від 06.12.2016 вбачається, що останній входив до складу комісії.

Відповідач вважає, що прийняте комісією рішення про визначення розміру збитків, яке процедурно оформлене у вигляді акту, є незаконним.

На думку відповідача, відділом самоврядного контролю департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради в дійсності не проводилось жодного обстеження спірної земельної ділянки, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для нарахування збитків.

Також відповідач звертає увагу, що в матеріалах засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам відсутні документи, що підтверджують належність спірної земельної ділянки до земель комунальної власності, так само як і документів, що посвідчують право власності Кам`янської міської ради на цю земельну ділянку.

Таким чином, відповідач вважає, що комісія з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам не мала права розглядати заяву Кам`янської міської ради про визнання розміру збитків без надання документів, що підтверджують належність спірної земельної ділянки до земель комунальної власності та документів, що посвідчують право власності Кам`янської міської ради на земельну ділянку за адресою вул. В`ячеслава Чорновола, 1Л у м. Кам`янське.

Посилаючись на статтю 156 ЗК України та Порядок № 284, відповідач вказує про те, що перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним, в даному переліку відсутня така підстава для відшкодування збитків як використання земельної ділянки без правовстановлюючого документу.

Крім того, відповідач наголошує на тому, що оскільки, спірна земельна ділянка перебувала у володінні товариства на праві постійного безстрокового користування, жодних обов`язків у останнього по сплаті орендних платежів не виникло, Приватне акціонерне товариство "Южкокс" систематично здійснювало оплату земельного податку, що відповідає приписам податкового законодавства та підтверджується податковими деклараціями та Витягом про стан розрахунків, який сформовано в Електронному кабінеті платника за відповідний період.

Посилаючись на статтю 126 ЗК України, відповідач стверджує, що прийняття Дніпродзержинською міською радою рішення про анулювання акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою не свідчить про припинення такого права постійного користування. Право постійного користування спірною земельною ділянкою припинено у 2017році за рішенням Кам`янської міської ради № 796-19/VІІ від 29.09.2017.

На думку відповідача, право постійного користування спірною земельною ділянкою не припинено та було чинним, у зв`язку з чим відсутні підстави для укладання договору оренди земельної ділянки. Також, відповідач звертає увагу на те, що протягом 2014-2016 років відомості про спірну земельну ділянку не були внесені до Земельного кадастру, вказана земельна ділянка не була сформована як об`єкт цивільного права та відповідно не могла бути предметом орендних відносин.

Також, відповідач вказує про пропуск позивачем позовної давності в частині стягнення 588 467,82 грн.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що на Приватне акціонерне товариство "Южкокс" не може бути покладена відповідальність за його дії, які в повному обсязі є правомірними законними та відповідають принципу, проголошеному ст. 19 Конституції України, у зв`язку з чим останній просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Щодо твердження Відповідача про наявне у нього право постійного користування земельною ділянкою по вул. В`ячеслава Чорновола, 1Л, позивач зазначає наступне.

Розглянувши клопотання Баглійського коксохімічного заводу від 01.06.1995 року, було прийнято рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів Дніпропетровської обдаси від 11.10.1995 року №313 Про падання земельних ділянок у користування, яким затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок, що знаходяться в користуванні Баглійського коксохімічного заводу та закріплено за останнім, земельну ділянку площею 170,7594 га в постійне користування (п. 2.1 рішення).

На підставі вищезазначеного рішення було видано державний акт на право постійного користування землею - 20 жовтня 1995 року (І-ДП №002497). Цей акт зареєстровано и Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 89.

В подальшому, розглянувши клопотання відкритого акціонерного товариства Баглійкокс від 15.10.2004 № 20-114 рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 року № 531-18/ІV анульовано державний акт № 89.

Відповідне Рішення було прийнято на підставі клопотання відкритого акціонерного товариства Баглійкокс від 15.10.2004 № 20-114.

Тобто, позивач вказує на те, що рішенням міської ради за клопотанням відповідача, з 29.04.2005 року анульований держаний акт №89.

Разом з цим, за рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 року № 531-18/ІV надано по матеріалам проектів відведення земельних ділянок та закріплено по матеріалам інвентаризації за ВАТ Баглійкокс земельні ділянки по вул. Щербицького, 1, вул. Тельмана, 1а, вул. Тельмана, 2, вул. Тельмана, 2а, Щербицького, 13а, Щербицького, 6, Щербицького, 1а, вул. Народна, вул. Тельмана, 10-4, вул. Фізкультурна, 7а, пров. 3-й Баглійський, 29-2, вул. Східна, 10, вул. Тельмана, 14-3, вул. Фізкультура, 10, вул. Щербицького ,48 на умовах оренди строком на 10 років.

На підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 № 531-18/ІV, рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 № 569-19/ІV, рішення Дніпродзержинської міської ради від 31.08.2005 №581-19/ ІV та рішення Дніпродзержинської міської ради від 10.11.2005 № 615-20/ ІV в оренду ВАТ Баглійкокс () була передана земельна ділянка загальною площею 120,3794 га. за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. ім. В.В.Щербицького, 1 та укладений між позивачем та відповідачем Договір оренди земельної ділянки від 26.01.2006 (державна реєстрація № 02915 від 07.02.2006).

В самому договорі оренди земельної ділянки від 26.01.2006 однією із підстав для укладання відповідного договору оренди земельної ділянки слугувало рішення, а саме № 531-18/ІV від 29.04.2005, щодо анулювання акту постійного користування. Це є прямим підтвердженням про обізнаність відповідача про анулювання акту постійного користування та відсутність прав у відповідача на постійне користування земельними ділянками ще з 2005 року та те що відповідач користується земельними ділянками загальною площею 120,3794 га за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. ім. В.В.Щербицького, 1 на умовах оренди, які є складовою державного акту №89, відповідно до якого відповідач зазначав про те, що є користувачем земельних ділянок на підставі акту постійного користування.

З додатку до договору оренди земельної ділянки кадастровий план по вул. ім. В.В. Щербицького, 1 вбачається, що загальна площа земельної ділянки складала -134,0876 га. в тому числі: 12,8819 га вул. ім. В.В. Щербицького, 1-Л., а договір оренди земельної ділянки від 26.01.2006 було укладено лише на користування земельною ділянкою площею 120,3794 га по вул. Щербицького, 1.

Тому, Відкрите акціонерне товариство Баглійкокс і звернулось до ради з клопотанням від 18.05.2005 № 20-34, на підставі якого було прийнято Рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 року № 569-19/IV за яким виділено на території відкритого акціонерного товариства Баглійкокс земельні ділянки, загальною площею 32,7286 га, в тому числі: 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л - для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК, затверджено право користування цією земельною ділянкою та зобов`язано землекористувачів протягом 60-ти днів з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди земельної ділянки.

Таким чином, як стверджує позивач, за клопотанням самого відповідача були вилучені земельні ділянки з постійного користування останнього та надані йому в користування на умовах оренди строком 10 років, що також підтверджує про анулювання державного акту № 89 на право постійного користування землею.

Про факт анулювання державного акту на право постійного користування землею площею 170,7594 га серії І-ДП № 002497 повідомлено листом від 10.10.2016 № 99-425-99.3-2013/2-16 відділ Держгеокадастру у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Щодо користування відповідачем земельною ділянкою площею 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л без договору оренди земельної ділянки, позивач зазначає наступне.

Розглянувши клопотання Відкритого акціонерного товариства Баглійкокс від 18.05.2005 № 20-34, відповідно до п.6 Рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 року 569-19/ІV виділено на території Відкритого акціонерного товариства Баглійкокс земельні ділянки, загальною площею 32,7286 га, в тому числі: 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л - для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до рішення міської ради від 24.06.2005 року №569-19/ІV затверджено право користування цією земельною ділянкою та відповідно п.п. 9.1 п. 9 землекористувачів зобов`язано протягом 60-ти днів з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди земельної ділянки, а також вчинення інших дій зобов`язального характеру. Проте, договір оренди земельної ділянки площею 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л, відповідачем укладено не було.

Таким чином, позивач стверджує, що відповідач користувався спірною земельною ділянкою, без укладеного договору оренди земельної ділянки.

Щодо посилання відповідача про відсутність права власності у Кам`янської міської ради на земельну ділянку по вул. В`ячеслава Чорновола, 1Л, позивач посилаючись на норми чинного законодавства зазначає, що всі землі комунальної власності в межах м. Кам`янське належать територіальній громаді міста. Управління земельними ділянками комунальної власності здійснює Кам`ямська міська рада.

Згідно довідки за формою 6-зем від 21.10.2016 № 99-425-99.3-2040/2-16 Відділу Держгеокадастру у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області спірна земельна ділянка за формою власності є комунальною, категорія земель -землі промисловості, цільове призначення -11.02 для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, користувач ПРАТ ЄВРАЗ ЮЖКОКС.

Отже, відповідна земельна ділянка є комунальною власністю територіальної громади міста в особі Кам`янської міської ради.

Крім того, позивач вказує про те, що не виконавши рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 року №569-19/IV (не уклавши договір оренди), відповідач і звернувся до Ради з клопотанням вх. № 21888 від 13.07.2017 з проханням надати в користування на умовах оренди земельну ділянку площею 12,8820 га з кадастровим номером :03:030:0191 розташовану за адресою: вул. В`ячеслава Чорновола,1Л, а також просив визнати таким, що втратив чинність, абз.1п.6 рішення міської ради від 24.06.2005 за № 569-19/ІV стосовно ділянки 12,8819 га за адресою: вул.Щербицького,1Л-для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК (план земельної ділянки № 80) та припинити право користування зазначеною земельною ділянкою, яке було затверджено цим рішенням

З копії клопотання ПРАТ ЄВРАЗ ЮЖКОКС вх.№ 21888 від 13.07.2017 , вбачається, що ПРАТ ЄВРАЗ ЮЖКОКС просило надати в користування на умовах оренди земельну ділянку площею 12,8820 га з кадастровим номером :03:030:0191 розташовану за адресою: вул. В`ячеслава Чорновола,1Л, а також просило визнати таким, що втратив чинність, абз.1п.6 рішення міської ради від 24.06.2005 за № 569-19/ІV стосовно ділянки 12,8819 га за адресою: вул.Щербицького1Л-для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК (план земельної ділянки № 80) та припинити право користування зазначеною земельною ділянкою.

Позивач вважає, що вказане підтверджує факт обізнаності відповідача про Рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 року №569-19/IV, яким було виділено на території відкритого акціонерного товариства Баглійкокс земельні ділянки, загальною площею 32,7286 га, в тому числі 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л - для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК та про зобов`язання його укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди земельної ділянки, протягом 60-ти днів з моменту прийняття цього рішення.

Тобто, з прийняттям рішення від 29.09.2017 № 796-19/VІІ, припинялося не право постійного користування, а право користування земельною ділянкою, затверджене рішенням Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 №569-19 /IV.

Відносно проведення процедури нарахування та затвердження збитків за користування земельною ділянкою позивач зазначає, що департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно було правомірно проведено розрахунок недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою ПрАТ ЄВРАЗ ЮЖКОКС за адресою м. Кам`янське, вул. В. Чорновола, 1Л, внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. При розрахунку, комісією враховано сплату відповідачем сум у якості земельного податку. При розрахунку суми недоотриманої орендної плати за використання земельної ділянки позивачем застосовані рішення міської ради, зокрема: рішення Дніпродзержинської (наразі - Кам`янської) міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI, яким було затверджено коефіцієнт для розрахунку орендної плати на рівні трикратного розміру земельного податку; та рішення Дніпродзержинської (наразі - Кам`янської) міської ради від 26.12.2014 № 1168-58/ VI Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI, за яким річна орендна плата за земельні ділянки встановлена на рівні 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Рішенням Кам`янської міської ради від 12.07.2013 року № 842-38/VІ Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ із застосуванням базової вартості 1 кв.м. в розмірі 199 грн.64 коп., яке введено в дію з 01.01.2014р.

Відповідно до протоколу засідання комісії з питань визначення розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам від 06 грудня 2016 року ухвалено визначити розмір збитків та доручено департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради підготувати проект рішення виконавчого комітету міської ради про ствердження акта про визначення розміру збитків, заподіяних міській раді внаслідок використання земельних, ділянок м. Кам`янського.

06 грудня 2016 року зазначеною вище комісією був складений акт визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Дніпродзержинська за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 рр., відповідно до якою ПрАТ ЄВРАЗ ЮЖКОКС (Відповідачем) завдано збитки в сумі 2 991 357,35 грн.

З метою відшкодування міській раді заподіяних збитків 25.01.2017 було прийняте рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ряди №11 Про затвердження акта визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Кам`янське.

Позивач звертає увагу, що рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 11 від 25.01.2017 оскаржувалося в адміністративному порядку відповідачем у справі № 208/976/17.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.12.2020 провадження по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства ЮЖКОКС до виконавчого комітету Кям`янської міської ради про визнання рішення протиправним та його скасування, з підстав п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України - було закрито. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 залишено без змін ухвалу суду першої інстанції. Закриваючи провадження у справі суди встановили відсутність спору, що у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Також, у відповіді на відзив, позивач зазначає, що міською радою в повній мірі вжито всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про проведення обстеження спірної земельної ділянки.

Крім того, позивач наполягає на тому, що протокол засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачами від 06.12.2016 підписаний у відповідності до вимог рішення міської ради від 07.02.2005 № 84 Про утворення комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам зі змінами.

Також, позивач звертає увагу, на те, що враховуючи відсутність секретаря комісії Пошти П.А., одностайно вирішено обрати Радченко І.Ф. представника управління містобудування та архітектури міської ради секретарем комісії, у зв`язку з чим порушень з боку виконкому не відбулося.

За твердженнями позивача спірна земельна ділянка, яка є предметом розгляду цієї справи, є сформованим об`єктом цивільних прав в розумінні ст. 79-1 ЗК України, що підтверджується: витягами з нормативно грошової оцінки земель за 2014, 2018роки; наявним кадастровим номером земельної ділянки :03:030:0191); визначення меж земельної ділянки на кадастровому плані; сформованість земельної ділянки також підтверджується, самостійним визначенням її в податкових деклараціях, які сам відповідач подає до податкового органу, де зазначена площа (12,8819га) земельної ділянки, якою користується відповідач і за яку відповідачем здійснюється сплата податку за землю.

Проти пропуску позовної давності в частині стягнення 588 467,82 грн. позивач заперечив, пославшись на практику Верховного суду, відповідно до якої оплата відповідачем податку на землю є підставою вважати про визнання боржником свого боргу, що в свою чергу, зумовлює переривання перебігу позовної давності щодо зазначених позовних вимог.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є факт неправомірного користування земельною ділянкою площею 12, 8819 га з кадастровим номером :03:030:0191 за адресою м. Дніпродзержинськ (наразі - м. Кам`янське), вул. В.В. Щербицького (наразі - В`ячеслава Чорновола), буд. 1Л, правомірність нарахування збитків в сумі 2 991 059, 42 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

На підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 11.10.1995 № 313 Баглійському коксохімічному заводу видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП № 002497, який 20.10.1995 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 89. За цим Державним актом Баглійському коксохімічному заводу передано у постійне користування для виробничих цілей, підсобного господарства, дитячих закладів землю в межах згідно з планом землекористування площею 170, 7594 га (перелік з підплощами, визначений у пункті 2.1. рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 11.10.1995 № 313).

Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 12.12.2000 № 506, зокрема, вилучено із користування Відкритого акціонерного товариству "Баглійкокс" (далі - ВАТ "Баглійкокс") земельну ділянку площею 1,0279 га за адресою вул. Уральська, 1, надану рішенням виконкому міськради від 08.07.1999 № 190 Товариству з обмеженою відповідальністю Променергія; вирішено вважати таким, що частково втратило чинність рішення виконкому міської ради від 11.10.1995 № 313; залишено в користуванні ВАТ "Баглійкокс" земельну ділянку площею 153,7566 га для виробничих цілей. Зазначені відомості містяться в змінах у землекористуванні до Державного акту серії І-ДП № 002497.

Відповідно до абзац 2 графи 14 пункту 65 додатка до рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.02.2005 № 490-17/IV частково втратив чинність абзац 2 пункту 3.1 рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 12.12.2000 № 506 та залишено в користуванні ВАТ "Баглійкокс" земельну ділянку площею 153,5552 га для виробничих цілей.

Згідно з рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 № 531-18/IV за клопотанням відкритого акціонерного товариства Баглійкокс від 15.10.2004 № 20-114 визнано таким, що втратив чинність абзац 2 графи 14 пункту 65 додатка до рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.02.2005 № 490-17/IV та анульовано Державний акт № 89. Таким чином, як вважає позивач, за клопотанням ВАТ "Баглійкокс"від 15.10.2004 № 20-114 був анульований Державний акт №89, проведено вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування відповідача, за його згодою; вилучені у відповідача земельні ділянки, надані йому в користування на умовах оренди строком на 10 років, що підтверджується додатком до рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 № 531-18/IV та укладеним між позивачем та відповідачем договору оренди земельної ділянки загальною площею 120,3794 га. від 26.01.2006.

На підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 № 531-18/ІV, рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 № 569-19/ІV, рішення Дніпродзержинської міської ради від 31.08.2005 №581-19/ ІV та рішення Дніпродзержинської міської ради від 10.11.2005 № 615-20/ ІV в оренду ВАТ Баглійкокс () була передана земельна ділянка загальною площею 120,3794 га. за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.ім.В.В.Щербицького,1 та укладений між позивачем та відповідачем Договір оренди земельної ділянки від 26.01.2006 (державна реєстрація № 02915 від 07.02.2006).

Відкрите акціонерне товариство Баглійкокс звернулось до позивача з клопотанням від 18.05.2005 № 20-34, на підставі якого було прийнято Рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 № 569-19/IV "Про набуття юридичними та фізичними особами права користування земельними ділянками несільськогосподарського призначення на території відкритого акціонерного товариства Баглійкокс у тому числі виділено земельну ділянку, загальною площею 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л (нині вул. В. Чорновола, 1Л) - для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК, затверджено право користування цією земельною ділянкою та зобов`язано землекористувачів протягом 60-ти днів з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди земельної ділянки.

Відповідач звернувся до позивача з клопотанням вх.від 13.07.2017 № 21888 з проханням надати в користування на умовах оренди земельну ділянку площею 12,8820 га з кадастровим номером :03:030:0191 розташовану за адресою: вул. В`ячеслава Чорновола,1Л, а також просив визнати таким, що втратив чинність, абз.1п.6 рішення міської ради від 24.06.2005 за № 569-19/ІV стосовно ділянки 12,8819 га за адресою: вул.Щербицького,1Л-для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК (план земельної ділянки № 80) та припинити право користування зазначеною земельною ділянкою.

Рішенням Кам`янської міської ради від 29.09.2017 № 796-19/VII (пункт 14.2.1.) надано ПАТ "ЄВРАЗ ЮЖКОКС" на умовах оренди строком до 30.09.2027 земельну ділянку за адресою: вул. В`ячеслава Чорновола,1Л, м. Кам`янське, Дніпропетровської області загальною площею 12,8820 га для розміщення будівлі адміністративного корпусу та дамби відстійника, кадастровий номер земельної ділянки :03:030:0191, КВЦПЗ 11.02, обмеження у використанні земельної ділянки: санітарно охоронна зона навколо об`єкта 12,8820 га; визнано таким, що втратив чинність, абзац 1 пункту 6 рішення міської ради від 24.06.2005 № 569-19/IV; припинено право користування земельною ділянкою.

25.03.2016 спеціалістами відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради проведено обстеження земельної ділянки площею 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л та встановлено, що на ній розміщена будівля адміністративного комплексу, яка згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності ВАТ "Баглійкокс" на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.12.2005; з цього часу, як зазначає позивач, ПАТ "ЄВРАЗ Баглійкокс" користувалося земельною ділянкою без оформлення договору оренди, що не відповідає вимогам статей 125, 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та стало підставою для нарахування недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 2 991 357,35 грн, про що був складений акт від 06.12.2016 визначення розміру збитків, заподіяних міській раді за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, та прийнято рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 25.01.2017 № 11 "Про затвердження акту визначення розміру збитків, заподіяних міській раді внаслідок використання земельних ділянок м. Кам`янське".

Відповідач збитки в сумі 2 991 357, 35 грн не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

На обґрунтування позовних вимог, Кам`янська міська рада посилається на те, що відповідач на праві власності володіє нерухомим майном будівлею адміністративного комплексу за адресою: м. Кам`янське, вул. В`ячеслава Чорновола, 1Л та відповідно фактично користуються земельною ділянкою під розміщення вказаного адміністративного комплексу, проте, жодних документів на землекористування не оформлено, орендна плата за користування земельною ділянкою не сплачуються, у зв`язку з чим Кам`янській міській раді завдано збитки у вигляді недоотриманої орендної плати.

Відповідно до статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Відповідно до частин 3, 4 статті 142 цього Кодексу припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Право постійного користування відповідача на земельні ділянки у тому числі на земельну ділянку площею 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л припинилося у зв`язку з поданням ним заяви від 15.10.2004 № 20-114, на підставі якої рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 № 531-18/IV Державний акт №89 анульовано, проведено вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування відповідача за його згодою та які надані йому в користування на умовах оренди строком на 10 років.

Отже, суд дійшов висновку, що виданий Баглійському коксохімічному заводу Державний акт серії І-ДП № 002497 від 20.10.1995 не є чинним, набуте відповідачем право постійного користування земельною ділянкою припинено.

Водночас, відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що Відкрите акціонерне товариство "Баглійкокс" відмовилося в добровільному порядку від права користування спірною земельною ділянкою.

Суд наголошує, що рішення Дніпродзержинської міської ради від 29.04.2005 № 531-18/IV прийнято за клопотанням відкритого акціонерного товариства Баглійкокс від 15.10.2004 № 20-114 доказів протилежного відповідачем не надано. Зазначеним рішенням право постійного користування відповідача спірною земельною ділянкою відповідно до частини четвертої статті 142 ЗК України було припинено.

Як вбачається з пояснень позивача відповідно до Акту № 6 від 01.06.2017 на підставі Переліку у 2017 році працівника архівного управління спільно з експертною комісією Кам`янської міської ради була проведена експертиза цінності документів у виконавчих органах міської ради і вилучено до знищення документи тимчасового зберігання за 2003-2015 рр., які не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення, про що було складено Акт "Про виділення до знищення документів, які не підлягають подальшому зберіганню та не внесені до НАФ" від 01.06.2017.

Отже, рішення міської ради від 29.04.2005, яким анульовано Державний акт № 89 та припинено чинність попереднього рішення, за яким у користуванні відповідача залишалася земельна ділянка площею 153,5552 га, було ухвалено саме за клопотанням відповідача, оскільки правонаступником Баглійського коксохімічному заводу є відповідач, що встановлено матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Припинення права постійного користування також підтверджено тим, що Відкрите акціонерне товариство Баглійкокс звернулось до позивача з клопотанням від 18.05.2005 № 20-34, на підставі якого було прийнято рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005 року № 569-19/IV "Про набуття юридичними та фізичними особами права користування земельними ділянками несільськогосподарського призначення на території відкритого акціонерного товариства Баглійкокс у тому числі виділено земельну ділянку, загальною площею 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л (нині - вул. В. Чорновола, 1Л) - для розміщення адміністративно-побутового корпусу ОПУФМК, затверджено право користування цією земельною ділянкою та зобов`язано землекористувачів протягом 60-ти днів з моменту прийняття цього рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди земельної ділянки.

Крім того, відповідач звернувся до Ради з клопотанням вх. від 13.07.2017 № 21888 з проханням надати в користування на умовах оренди земельну ділянку площею 12,8820 га з кадастровим номером :03:030:0191 розташовану за адресою: вул. В.Чорновола,1Л.

Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство Баглійкокс, за клопотанням якого від 15.10.2004 № 20-114 визнано таким, що втратив чинність абзац 2 графи 14 пункту 65 додатка до рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.02.2005 № 490-17/IV та анульовано Державний акт № 89 є правонаступником особи, якій спірна земельна ділянка надавалася у постійне користування та яка, відповідно, отримала державний акт постійного користування землею № 89.

Отже, має місце відмова користувача від права постійного користування земельною ділянкою в розумінні статті 141 ЗК України.

Позивач зазначає, що у період з 01.01.2014 до 31.12.2016 між Кам`янською міською радою та ВАТ Баглійкокс не існувало договірних правовідносин щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :03:030:0191. А отже, відповідач у цей період користувався спірною земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки, не сплачуючи при цьому плату у відповідному розмірі, що у свою чергу позбавило Кам`янську міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати, чим порушено майнові права позивача.

За розрахунком позивача за період з 01.01.2014 до 31.12.2016 відповідачем збережено у себе без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 12,8819 га з кадастровим номером :03:030:0191 , яка знаходиться на вул. В`ячеслава Чорновола,1Л м. Кам`янське, в розмірі 2 991 059, 42 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої до місцевого бюджету орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися в суд за захистом та відновленням порушених майнових прав.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що докази належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою за відповідачем, зокрема, докази укладення відповідного договору оренди з Кам`янською міською радою та державної реєстрації такого права у період з 01.01.2014 по 31.12.2016, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідач у період з 01.01.2014 по 31.12.2016 користувався спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З листа Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.07.2016 № 11188/9/04-03-12-03-19 вбачається що задеклароване податкове зобов`язання по земельному податку на 2014-2016 роки сплачено ПРАТ Євраз Южкокс у повному обсязі.

25.03.2016 спеціалістами відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради проведено обстеження земельної ділянки площею 12,8819 га за адресою: вул. Щербицького, 1Л та встановлено, що на ній розміщена будівля адміністративного комплексу, яка згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності ВАТ "Баглійкокс" на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.12.2005.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Такі правові вимоги кореспондуються у ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, якою передбачено що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст.14.1.125. Податкового кодексу України).

Орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (ст.14.1.136. Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. (ст.288.4.Податкового кодексу України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. (ст.288.5.1., 288.5.2. Податкового кодексу України).

Як встановлено судом, відповідач у спірний період користувався земельною ділянкою без укладання договору оренди.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18) зробила правовий висновок (п.94), що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Отже, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно (кошти).

Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного суду від 17.02.2021 у справі № 686/12328/18, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц,від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17,від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18,а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15,від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19, від 29.05.2020 у справі №922/2843/19 в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо безоплатного користування земельною ділянкою та відшкодування коштів, пов`язаних з її використанням без належного оформлення правовстановлюючих документів на неї (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) та від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19)).

При цьому суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

З огляду на викладене та беручи до уваги, що позов у цій справі подано з підстав фактичного користування відповідачем земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку, суд прийшов до висновку, щодо кваліфікації відносин з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку та недоотримання її власником доходів як кондикційних.

Відповідно до частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з вимогами частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, об`єктом оренди може бути земельна ділянка, яка є сформованою як об`єкт цивільних прав. Подібні правові висновки викладені у пункті 7.27 постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, пункті 6.8 постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 922/652/18.

У даній справі спірна земельна ділянка є сформованою у розумінні статті 79-1 ЗК України, що підтверджується наявним кадастровим номером земельної ділянки :03:030:0191

В постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 686/12328/18, викладена правова позиція в якій Верховний Суд зазначив, що: … Посилання касаційної скарги на те, що ОСОБА_1 лише 10 серпня 2018 року уклав з Хмельницькою міською радо договір оренди землі, а до 28 березня 2018 року земельна ділянка не була сформована і їй не було присвоєно земельного кадастрового номеру, не може бути підставою для відмови у позові, оскільки безспірно встановлено, що відповідач фактично користувався земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів на право користування землею, не сплачуючи необхідні платежі до місцевого бюджету….

За положеннями частини 5 статті 5, частини 1 статті 13 Закону України "Про оренду земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Відповідно до частин 1- 2 статті 15, частини 2 статті 18 Закону України "Про оренду земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Згідно з частинами 1, 2 статті 20, частини 1 статті 23 Закону України "Про оренду земель" за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Рішенням Кам`янської міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VІ Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ із застосуванням базової вартості 1 кв.м. в розмірі 199 грн.64 коп., яке введено в дію з 01.01.2014р.

Отже, нормативна грошова оцінка є основою визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Подібні правові висновки викладені в пункті 48 постанови Верховного Суду від 28.01.2019 у справі № 922/3782/17, в пункті 7.30 постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі 916/2948/17 та в пункті 6.11 постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 922/652/18.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, за якими обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17.

Матеріали справи містять розрахунок недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою, здійснений згідно до витягу № 72 від 28.01.2014 та витягу від 28.02.2018 №382 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки розташованої у м. Кам`янське, вулиця Вячеслава Чорновола (в минулому -Щербицького), 1Л (кадастровий номер :03:030:0191), відповідно до якого розмір недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою ПРАТ ЮЖКОКС за період 01.01.2014 по 31.12.2014 складає 740 657,77 грн.; за період 01.01.2015 по 31.12.2015 складає 924 949,30 грн; за період 01.01.2016 по 31.12.2016 складає 1 325 452,35 грн. Загальний розмір збитків за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року складає 2 991 059,42 грн.

Судом при перевірці здійсненого позивачем розрахунку порушень вимог чинного законодавства не виявлено.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає сума, заявлена позивачем в розмірі 2 991 059,42 грн.

Щодо пропуску позивачем позовної давності в частині стягнення 588 467,82 грн. суд зазначає, що, оскільки предметом даного позову є стягнення збитків за користування земельною ділянкою без оформленого договору оренди, та, приймаючи до уваги на правову позицію Верховного Суду по справі № 924/1263/19 у постанові від 11.01.2022, в якій Верховний Суд зробив правові висновки та зазначив: Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахованих за період з 01.06.2014 по 01.12.2016, суд першої інстанції виходив з того, що факт сплати ФОП Антонюком С.О. орендної плати упродовж 2014- 2016 рр. підтверджується листами Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 23.12.2016, від 28.10.2019 та не заперечується самим Підприємцем з посиланням на долучені ним до справи первинні платіжні документи, як наслідок, суд дійшов правильного висновку, що сплата відповідних коштів є тими діями відповідача, які (дії) в розумінні частини 1 статті 264 ЦК України свідчать про визнання боржником свого боргу, що, в свою чергу, зумовлює переривання перебігу позовної давності щодо зазначених позовних вимог.

52. Такий висновок судів попередніх інстанцій цілком узгоджується з викладеним у пункті 162 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15 висновком, згідно з яким до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій…

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем сплачувались платежі у вигляді податку на землю за земельну ділянку, тому у відповідності до вище приведених позицій Верховного Суду, Відповідач тим самим визнав наявність боргу перед Позивачем - Кам`янською міською радою, про що свідчать відповідні декларації щодо податкового зобов`язання по земельному податку, квитанція №2 та лист від 18.07.2016 № 11188/9/04-03-12-03-19 Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яким повідомлено що задеклароване податкове зобов`язання по земельному податку на 2014-2016 роки сплачено ПРАТ Євраз Южкокс у повному обсязі. Отже, боржником визнаний борг, що є перериванням перебігу позовної давності щодо зазначених позовних вимог.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 991 059,42 грн безпідставно збережених коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до Приватного акціонерного товариства "Южкокс" про стягнення збитків завданих використанням земельної ділянки в сумі 2 991 059,42 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Южкокс" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 1; ідентифікаційний код 05393079) на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, м-н. Петра Калнишевського, буд. 2; ідентифікаційний код 24604168) збитки, завдані використанням земельної ділянки в розмірі 2 991 357,35 грн., судовий збір у розмірі 44 870,37 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.05.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко