ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3748/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліна Т.Г. при секретарі судового засідання Боднарук І.В. розглянувши справу № 916/3748/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, Одеська область, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88. , ;

до відповідача Комунальної установи Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення (65007, м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, буд. 25, )

про стягнення заборгованості у розмірі 283 383, 26грн.

Представники сторін:

від позивача - Ашихмін І.М., за довіреністю;

від відповідача - Іванів С.П., за ордером.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунальної установи Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 283383,26 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 02-155-ПВЦ від 01.11.2021 р., зокрема умов щодо здійснення оплати за спожиту електроенергію за січень 2022 року.

Ухвалою суду від 13.01.2023р. було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.02.2023р. о 12:30.

Згідно розпорядження Керівника апарату господарського суду Одеської області № 218 від 03.11.2021р. відповідно до ст. 15 Закону України Про судоустрій і статус суддів, пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_1 з 02.02.2023 від виконання обов`язків з відправлення правосуддя на період проходження військової служби за призовом осіб на військову службу по загальній мобілізації на строк до оголошення демобілізації, з метою дотримання строків визначених Господарським процесуальним кодексом України було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 916/3748/22.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа була передана на розгляд судді Пінтеліної Т.Г.

Абзацом 1 ч.14 ст.32 ГПК України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновків про прийняття справи до свого провадження та призначення розгляду підготовчого провадження спочатку.

Керуючись ст. 12, 32, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд (суддя Пінтеліна Т.Г.) ухвалою від 07.02.2023р. прийняв справу №916/3748/22 до свого провадження, почав розгляд справи № 916/3748/22 спочатку, призначив підготовче засідання на 06.03.2023р.

Комунальною установою Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення надано до Господарського суду Одеської області відзив на позов, де відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив , відповідно до якого позивач вважає, що наведені доводи відповідачем фактично не спростовують обґрунтованості позовних вимог, у зв`язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе договірних зобов`язань.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.11.2021р. за результатами проведеної процедури закупівлі електричної енергії, КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК та ТОВ ООЕК уклали в письмовій формі договір про постачання електричної енергії споживачу №02-155-ПВЦ, у відповідності до умов якого ТОВ ООЕК продає електричну енергію КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує ТОВ ООЕК вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору

Пунктом 13.1 Договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання та укладається на строк зазначений в комерційній пропозиції.

Згідно п. 13 Додатку № 2 до Договору Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція договір укладається на строк до 31 грудня 2021р.

У зв`язку з укладенням договору, КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Додатковою угодою № 4 до Договору позивачем та відповідачем було узгоджено зміну ціни за 1 кВт*год електричної енергії та викладено Додаток № 2 Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція у новій редакції.

Додатковою угодою №5 до Договору позивачем та відповідачем було узгоджено продовження строку дії договору до 31.01.2022 р. та внесення відповідних змін до Договору та Додатку № 2 Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція.

Згідно п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ ДТЕК Одеські Електромережі.

За розрахунковий період січня 2022 р. ТОВ ООЕК від АТ ДТЕК Одеські Електромережі, як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 у січні 2022 р. КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК було спожито 164 484 кВт./год. Обсяги споживання підтверджуються довідкою АТ ДТЕК Одеські електромережі (копіядовідки додаєтьсядо позовноїзаяви).

На підставі вищезазначених даних, ТОВ ООЕК було виписано Відповідачу та отримано представником останнього, рахунок за спожиту у січні 2022 р. електричну енергію на загальну вартість 773 707,08 грн. у т.ч. ПДВ, а саме - №02-155/1 від 02.02.2022р.

Оскільки, Відповідач до ТОВ ООЕК з метою отримання рахунку нарочно не звертався, рахунки за спожиту електричну енергію направлялись Укрпоштою (копії рахунків, докази направлення та отримання додаються).

Пунктом 4.14 Правил передбачено, що датою отримання платіжного документа вважається третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).

Згідно інформації з сайту Укрпошти, рахунки за спожиту електричну енергію надійшли до поштового відділення зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача 30.05.2022 р. Отже, з урахуванням вимог п. 4.14 Правил, рахунки вважаються отриманими Відповідачем на третій календарний день, а саме 02.06.2022 р.

На початок розрахункового періоду січня 2022р. у Відповідача містилась переплата у розмірі 343 165,89 грн. Крім того, 27.01.2022р. КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК було здійснено часткову оплату заборгованості за січень 2022 р. у розмірі 136 951,37 грн. У зв`язку з наведеним, розмір заборгованості становив 293 589,82 грн.

В свою чергу, у липні 2022р. ТОВ ООЕК було зроблено перерахунок вартості спожитої у січні 2022 р. електричної енергії, внаслідок чого Відповідачу було виставлено рахунок № 02-155/1 від 22.07.2022р. на загальну суму до сплати - 283 383,26 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача та акт було направлено Відповідачу засобами поштового зв`язку. В той же час зауважуємо, що примірники акту за січень 2022 р. надані до після здійснення перерахунку не повертались.

Відповідно до п. 5.10 Договору, надіслані Постачальником рахунок та акти приймання-передачі у випадку відсутності обґрунтованих зауважень щодо їх змісту підлягають оплаті Споживачем, протягом 7 (семи) днів з дня їх отримання.

Згідно з п. 4 Комерційної пропозиції, Клієнт здійснює оплату протягом 7 (семи) робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на рахунок ТОВ ООЕК.

В свою чергу, залишок заборгованості за спожитої електричної енергії у січні 2022 р. у розмірі 283 383,26 грн. Відповідачем сплачено не було.

Відсутність оплати КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК вартості спожитої електричної енергії у розмірі 283 383,26 грн. є підставою для захисту прав та інтересів ТОВ ООЕК в судовому порядку на підставі ст. 16 ЦК України.

З позовом ТОВ ООЕК КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення не погоджується, вважає його необгрунтованим, зважаючи на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами склалися на підставі укладеного між ними Договору про постачання електричної енергії постачальником.

01.11.2021 року між КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення (споживачем) та ТОВ ООЕК був укладений Договір про постачання електричної енергії споживачу №02-155ПВЦ (далі за текстом - Договір).

З п.2.1. зазначеного Договору видно що він був укладений КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення за результатами відкритих торгів (тендеру) про закупівлю електричної енергії. Джерело фінансування закупівлі - кошти міського бюджету.

Тобто, замовник - КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення обмежений ціною електричної енергії згідно проведеної тендерної закупівлі, зумовленою фінансуванням діяльності КУ з місцевого бюджету, тобто ціною договору в межах суми Договору.

Згідно п.2.2. Договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 01.11.2021року по 31.12.2021 року становить 210 000 кВт/год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу електричної енергії у оператора системи.

Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків споживача.

Згідно п.3.1. Договору строк (термін) поставки товару: з 01.11.2021 року по 31.12.2021р.

Ціна електричної енергії за цим Договором була визначена відповідно до Специфікації товару з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказано у п.2.2. цього Договору.

В подальшому між сторонами була укладена низка Додаткових угод до Договору у зв`язку з підвищенням ціни на електричну енергію які є в матеріалах справи.

Відповідно до п.5.2. Договору істотними умовами цього Договору відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України вважаються: предмет, ціна і строк дії Договору. Вказані умови можуть бути змінені тільки відповідно до ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі.

Інші умови Договору істотними не являються і можуть змінюватися відповідно до вимог Цивільного і Господарського Кодексів України.

Постачальник повідомляє Споживача про зміну ціни та будь-яких умов Договору з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. У разі незгоди із зміною ціни чи інших умов Договору Споживач має право ініціювати процедуру дострокового припинення (розірвання) Договору відповідно до законодавства України та умов цього Договору. У разі відмови Споживача від зміни ціни або інших умов Договору, що запропоновані Постачальником, а також у разі відсутності відповіді Споживача на таку пропозицію Постачальника протягом 20 днів з дня її отримання, Постачальник має право ініціювати процедуру дострокового припинення (розірвання) Договору відповідно до законодавства України та умов цього Договору.

Відповідно до п.6.2.6. Договору передбачається контроль обсягів споживання електричної енергії відповідно до замовлених обсягів електричної енергії. Допускається відхилення фактичного споживання обсягу електричної енергії протягом відповідного періоду в розмірі +/-10% (плюс/мінус десять відсотків) від замовленого обсягу електричної енергії.

На виконання умов Договору та Додаткових угод до нього, відповідач сплатив очікуваний обсяг постачання за Договором, обумовлений його ціною, що свідчить про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, адже саме на замовника, в даному випадку КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення покладався обов`язок із визначення необхідного обсягу електричної енергії для забезпечення власної діяльності, а також планування обсягів електричної енергії, яка була спожита у відповідні розрахункові періоди.

Незважаючи на зазначені обставини, позивачем був виставлений рахунок і надісланий відповідачу акт на суму 283 383,25 грн. України поза межами ціни та обсягів укладеного Договору, укладеного за результатами відкритих торгів (тендеру).

Відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

Відтак, враховуючи викладене, вимога позивача про сплату КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення додаткових коштів виходить за межі ст.41 Про публічні закупівлі, оскільки істотні умови договору про закупівлю (ціна) не можуть змінюватися після його підписання.

Крім цього, як вже вказувалося вище, відповідач є КУ, усі фінансові операції якої здійснюються державною казначейською службою з проведенням відповідних тендерних процедур.

Пунктом 12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до п.47 ч.1 ст.2 БК України в редакції, чинній на момент укладення договору, розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Бюджетне зобов`язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (п.п.6,7 ч.1 ст.2 БК України).

Бюджетні установи мають право брати бюджетні зобов`язання, витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду. Обсяг бюджетних зобов`язань, узятих бюджетною установою протягом року, повинен забезпечити зменшення рівня заборгованості за бюджетними зобов`язаннями минулих періодів та недопущення виникнення заборгованості за бюджетними зобов`язаннями у поточному році. У разі скорочення асигнувань розпорядники повинні вживати заходів до ліквідації або скорочення обсягу бюджетних зобов`язань, які перевищують уточнені плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, плани використання бюджетних коштів, помісячні плани використання бюджетних коштів.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу).

Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Враховуючи наведені приписи законодавства відповідач як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів), є замовником послуг в обсязі та в межах видатків, що визначені розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня, а отже зобов`язання відповідача перед позивачем щодо розрахунку за електричну енергію обмежувались обсягом замовлення за бюджетні кошти, яке (замовлення) відповідало ціні договору.

Доказів обставин, які б свідчили про погодження між сторонами інших умов договору або перерахування відповідачу коштів бюджету для розрахунку з позивачем за отриману електричну енергію у спірний період, позивач не надав.

Таким чином, вимога сплатити КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення 283 383,26 грн. не відповідає як ст.41 Про публічні закупівлі, так і ст.48 Бюджетного кодексу України у вигляді нецільового використання коштів міського бюджету.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив , відповідно до якого позивач вважає, що відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ ДТЕК Одеські Електромережі.

Крім того, відповідно до п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (надалі - ККОЕЕ), зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

В свою чергу, ТОВ ООЕК не має доступу до прилад обліку Відповідача та не може здійснювати контроль обсягів спожитої електричної енергії. Саме Відповідач самостійно контролює власне споживання та може в будь-який час припинити споживати електричну енергію, у тому числі шляхом звернення до ОСР в порядку та згідно вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р., із заявою щодо припинення постачання електричної енергії на об`єкт.

Таким чином, у разі завершення поставки усього обсягу електричної енергії та відсутності бюджетних коштів для продовження споживання електричної енергії, саме Споживач мав остаточно визначити обсяг електричної енергії, що був передбачений умовами договору про закупівлю із електропостачальником та звернутися із заявою до ОСР щодо тимчасового обмеження електроживлення до моменту укладення нового договору про закупівлю електричної енергії та надходження бюджетних коштів для сплати нових обсягів.

Однак, Відповідач продовжив споживання електричної енергії на підставі укладеного договору про закупівлю електричної енергії.

В свою чергу, обсяги споживання належним чином підтверджуються Операторами системи розподілу, а саме: довідкою АТ ДТЕК Одеські електромережі (копія довідки міститься в матеріалах справи).

Варто також зазначити, що обставини щодо споживання за договором у січні 2022 р. КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК було спожито 164 484 кВт./год. електричної енергії на загальну вартість 763 500,52 грн. (з урахуванням перерахунку у липні 2022 р.) у т.ч. ПДВ Відповідачем не заперечуються.

В той же час, ані Законом України Про публічні закупівлі, а ні Законом України Про ринок електричної енергії, а ні ПРРЕЕ не передбачено підставою припинення договірних відносин між електропостачальником та споживачем - споживання усієї кількості обсягу електричної енергії/витрати усіх коштів, передбачених Договором про закупівлю.

Знов також, звертаю увагу, що згідно умов Додаткової угоди № 5, Договір діє до 31.01.2022 р., а в частині розрахунків до повного їх завершення.

ТОВ ООЕК також звертає увагу на те, що відсутність державних асигнувань не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором (ст. 4, 48, 51 Бюджетного кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 199 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виходячи з матеріалів справи та пояснень представників сторін , судом встановлено, що на виконання Закону України " Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу АТ ОДЕСАОБЛЕНЕРГО від постачання електричної енергії, було створено ТОВ ООЕК з метою здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачам. Постановою НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 р. ТОВ ООЕК надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.

01.11.2021р. за результатами проведеної процедури закупівлі електричної енергії, КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК та ТОВ ООЕК уклали в письмовій формі договір про постачання електричної енергії споживачу №02-155-ПВЦ, у відповідності до умов якого ТОВ ООЕК продає електричну енергію КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує ТОВ ООЕК вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України"та &quot;Про електроенергетику".

Отже, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо поставки електричної енергії.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

За розрахунковий період січня 2022 р. ТОВ ООЕК від АТ ДТЕК Одеські Електромережі, як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК.

за особовим рахунком № НОМЕР_1 у січні 2022 р. КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК було спожито 164 484 кВт./год. Обсяги споживання підтверджуються довідкою АТ ДТЕК Одеські електромережі (копія довідки додається до позовної заяви).

На підставі вищезазначених даних, ТОВ ООЕК було виписано Відповідачу та отримано представником останнього, рахунок за спожиту у січні 2022 р. електричну енергію на загальну вартість 773 707,08 грн. у т.ч. ПДВ, а саме - №02-155/1 від 02.02.2022р.

Оскільки, Відповідач до ТОВ ООЕК з метою отримання рахунку нарочно не звертався, рахунки за спожиту електричну енергію направлялись Укрпоштою (копії рахунків, докази направлення та отримання додаються).

Пунктом 4.14 Правил передбачено, що датою отримання платіжного документа вважається третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).

Згідно інформації з сайту Укрпошти, рахунки за спожиту електричну енергію надійшли до поштового відділення зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача 30.05.2022 р. Отже, з урахуванням вимог п. 4.14 Правил, рахунки вважаються отриманими Відповідачем на третій календарний день, а саме 02.06.2022 р.

На початок розрахункового періоду січня 2022 р. у Відповідача містилась переплата у розмірі 343 165,89 грн. Крім того, 27.01.2022 р. КУ ОДЕСЬКИЙ ЗООПАРК було здійснено часткову оплату заборгованості за січень 2022 р. у розмірі 136 951,37 грн. У зв`язку з наведеним, розмір заборгованості становив 293 589,82 грн.

У липні 2022 р. ТОВ ООЕК було зроблено перерахунок вартості спожитої у січні 2022 р. електричної енергії, внаслідок чого Відповідачу було виставлено рахунок № 02-155/1 від 22.07.2022 р. на загальну суму до сплати - 283 383,26 грн. Рахунок було отримано представником Відповідача та акт було направлено Відповідачу засобами поштового зв`язку. В той же час зауважуємо, що примірники акту за січень 2022 р. надані до після здійснення перерахунку не повертались.

Відповідно до п. 5.10 Договору, надіслані Постачальником рахунок та акти приймання-передачі у випадку відсутності обґрунтованих зауважень щодо їх змісту підлягають оплаті Споживачем, протягом 7 (семи) днів з дня їх отримання.

Як встановлено судом, відповідачем вартість спожитої у січні 2022р. активної електричної енергії оплачена не була.

Згідно із частиною другою статті 26 Закону України "Про електроенергетику споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.18р. (скорочено ПРРЕЕ), передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Згідно з п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватися згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п.1 п.5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право, зокрема, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Згідно п.п.2 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорі.

Держава, як учасник цивільно-правових відносин, суб`єкт публічного права, в цілому виконує функції, як правило, владно-публічного характеру, бере участь у цивільно-правових відносинах винятково. Водночас, вступаючи у цивільно-правові відносини, держава наділяється такими самими правами, як і будь-які інші учасники цивільного обороту (фізичні або юридичні особи), тобто з урахуванням вимог ст. 82 ЦК України, у цивільно- правових відносинах виступає на засадах юридичної рівності з іншими учасниками цивільно-правових відносин. (Правова позиція Верховного Суду наведена у постанові від 20.11.2019 р. по справі № 922/74/19)

Згідно з ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення уклав публічний договір про постачання електричної енергії ТОВ ООЕК шляхом підписання заявки-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції ПВЦ Індивідуальна комерційна пропозиція.

Так, укладений між сторонами по справі договір, за яким позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір, як правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідачем підтверджено факт приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання заявки-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах обраної комерційної пропозиції та доказів відкликання листа-пропозиції про укладення договору чи наміру припинити дію вказаного договору суду не надано.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Матеріалами справи, а саме рахунками за спожиту електричну енергію, отриманими представником КУ Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення без зауважень, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували достовірність визначених позивачем обсягів спожитої відповідачем електричної енергії та підтверджували інший обсяг електроенергії.

Отже, постачання позивачем відповідачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити спожиту електроенергією відповідно до умов договору та чинного законодавства шляхом здійснення оплати за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії згідно виставлених рахунків на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копії яких наявні в матеріалах справи.

Водночас, в порушення прийнятих на себе грошових зобов`язань, які виникли у відповідача на підставі вимог Закону України Про ринок електричної енергії у зв`язку із споживанням електричної енергії, останнім не було своєчасно оплачено вартість спожитої у січні 2022 року електричної енергії.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 283 383,26 грн., відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано належних доказів оплати за спожиту електричну енергію за січень 2022 на спірну суму коштів або спростування правомірності її нарахування, а докази, надані позивачем, є більш вірогідними, суд погоджується з доводами позивача про існування у відповідача невиконаного зобов`язання з оплати поставленої електричної енергії.

Наразі несплатою позивачу вищевказаної суми заборгованості за спожиту електроенергію відповідач порушив умови укладеного договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми заборгованості в розмірі 283 383,26грн.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам учасників справи, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п.30, від 27 вересня 2001 року).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, які наявні в матеріалах справи та підлягають задоволенню позовних вимог позивача в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129,232,233,236-238,240,241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) до Одеського національного медичного університету (65082, м. Одеса, провулок Валіховський, буд. 2, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунальної установи Одеський зоологічний парк загальнодержавного значення (65007, м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, буд. 25, ) на користь на Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 283 383 (Двісті вісімдесят три тисячі триста вісімдесят три)грн. 26 коп., та судовий збір 3 400 (Три тисячі чотириста)грн. 60коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2023 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна