номер провадження справи 5/21/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 Справа № 908/232/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (вул. Перемоги, буд. 129-А, м. Запоріжжя, 69005, )

До відповідача: Комунального підприємства "Дружелюбівський сількомунгосп" (вул. Олімпійська, буд. 4, с. Дружелюбівка, Вільнянський район, Запорізька область, 70053, )

про стягнення 712 870,45 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Балховітіна В.Г., довіреність №01 від 30.12.2022;

від відповідача: не з`явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

23.01.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Облводоканал" до Комунального підприємства "Дружелюбівський сількомунгосп" про стягнення 1 378 507,38 грн.

23.01.2023 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №908/232/23 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.02.2023 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

21.02.2023 від відповідача до суду надійшла письмова заява № 01-14/65 від 16.02.2023 (вх. № 3681/08-08/23 від 21.02.2023), в якій відповідач підтвердив наявність заборгованості перед КП "Облводоканал" ЗОР за надання послуг з водопостачання у період серпень - грудень 2022 та зазначив, що вказана заборгованість виникла у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, який продовжено до 20.05.2023. Однак, до закінчення підготовчого провадження КП "Дружелюбівський сількомунгосп" сплатив заборгованість за період серпень 2022 року та частково вересень 2022 року.

Вказану заяву відповідача судом прийнято до розгляду як письмовий відзив на позовну заяву.

22.02.2023 від позивача на електрону адресу суду з електронним цифровим підписом надійшла заява № 12/0197 від 21.02.2023 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач зазначив, що відповідач здійснив повне погашення боргу за серпень 2022 та часткове погашення боргу за вересень 2022, а отже у відповідача існує заборгованість перед позивачем в розмірі 1 062 133,53 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 1 062 133,53 грн., 3% річних в розмірі 8 050,88 грн. та інфляційні втрати в розмірі 37 905,00 грн.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу (п. 1); позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п. 2).

Згідно з ч. 5 ст. 46 ГПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Враховуючи направлення заяви позивача № 12/0197 від 21.02.2023 з додатками на офіційну адресу електронної пошти відповідача, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти позивача, заява про зменшення розміру позовних вимог № 12/0197 від 21.02.2023 прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 22.02.2023 № 908/232/23 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 27.03.2023 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, явку представників сторін у судове засідання визнано обов`язковою.

27.03.2023 від КП "Дружелюбівський сількомунгосп" на електрону адресу суду надійшла заява № 01-14/95 від 24.03.2023 (вх. № 6236/08-08/23 від 27.03.2023), згідно якої відповідач просить суд розглянути справу № 908/232/23 без участі представника відповідача.

Крім цього, 27.03.2023 від КП "Облводоканал" ЗОР на електрону адресу суду надійшли додаткові пояснення № 12/0321 від 27.03.2023 (вх. № 6265/08-08/23 від 27.03.2023), в яких позивач повідомив суд про те, що відповідачем частково погашено заборгованість за жовтень 2022, у зв`язку з чим станом на 27.03.2023 розмір основної заборгованості відповідача за договором становить 666 914,57 грн., в підтвердження чого доданий акт розрахунку заборгованості за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 на суму 666 914,57 грн. та копії платіжних інструкції про часткове погашення заборгованості КП "Дружелюбівський сількомунгосп".

Враховуючи дотримання позивачем вимог п.п. 1, 2 ч. 2 та ч. 5 ст. 46 ГПК України, вищевказані додаткові пояснення прийняті судом до розгляду як заява про зменшення розміру позовних вимог.

Таким чином, розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 666 914,57 грн., 3% річних на суму 8 050,88 грн. та інфляційних втрат в розмірі 37 905,00 грн., всього на загальну суму 712 870,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 17.04.2023 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Суд продовжив розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог зазначивши, що 29.03.2021 між Комунальним підприємством "Облводоканал" Запорізької обласної ради (Облводоканал, позивач) та Комунальним підприємством "Дружелюбівський сількомунгосп" (Споживач, відповідач) укладено договір про надання послуг з водопостачання № 78В/8, відповідно до умов якого Облводоканал зобов`язався забезпечити Споживачу подачу питної води з напором в точках підключення вводів Споживача до мереж «Облводоканалу» до 10 м. в. ст. і якістю у відповідності з "ДСанПіН 2.2.4-171.10 "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною" в точках підключення вводів Споживача до мереж «Облводоканалу» згідно схем розподілу зон обслуговування та меж балансової належності водопровідних мереж у кількості, вказаній у даному Договорі, а Споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання, експлуатувати водопровідні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності з даним Договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1. Договору. На виконання умов договору, у період з серпня по грудень 2022 включно позивач надав відповідачу послуги з водопостачання на загальну суму 1 491 880,00 грн. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги виконав частково у розмірі 824 965,43 грн., у зв`язку з чим розмір основної заборгованості складає 666 914,57 грн. У зв`язку з порушенням умов договору в частині своєчасної оплати за надані послуги, позивачем на підставі п. 6.1. договору та ст. 625 ЦК України нараховані відповідачу 3 % річних за період з 13.09.2022 по 17.01.2023 у розмірі 8 050,88 грн. та інфляційні витрати за період з вересня 2022 по січень 2023 на суму 37 905,00 грн. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

В матеріалах справи міститься заява КП "Дружелюбівський сількомунгосп" № 01-14/65 від 16.02.2023 (вх. № 3681/08-08/23 від 21.02.2023), в якій зазначено, що дійсно у КП "Дружелюбівський сіль комунгосп" виникла заборгованість перед КП "Облводоканал" ЗОР за надання послуг з водопостачання у період серпень - грудень 2022. Вказана заборгованість у позовній заяві КП "Облводоканал" ЗОР виникла з введенням в Україні воєнного стану, який продовжено до 20.05.2023 відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.02.2023 №2915-IX. Також зазначено, що КП "Дружелюбівський сількомунгосп" розуміє, що ведення воєнного стану не впливає на здійснення нарахувань на послуги з водопостачання зі сторони КП "Облводоканал" ЗОР , але враховуючи , що багато мешканців залишили свої будинку в тих населених пунктах де КП "Дружелюбівський сількомунгосп" надає послуги з водопостачання стягнути заборгованість з таких власників (користувачів) не має можливості. Однак, до закінчення підготовчого провадження КП "Дружелюбівський сількомунгосп" сплатив заборгованість за період серпень 2022 року та частково вересень 2022 року.

Надані до матеріалів справи докази дозволяють розглянути справу по суті.

В судовому засіданні 17.04.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2021 між Комунальним підприємством "Облводоканал" Запорізької обласної ради (Облводоканал, позивач) та Комунальним підприємством "Дружелюбівський сількомунгосп" (Споживач, відповідач) укладено договір про надання послуг з водопостачання № 78В/8 (договір), відповідно до п. 1.1. якого Облводоканал забезпечує водопостачання через мережі централізованого водопостачання по магістральному водоводу Запоріжжя-Вільнянськ-Новомиколаївка Споживачу на господарсько-питні, побутові та технічні потреби для потреб Споживача та споживачів (населення, бюджетні установи, інші споживачі) Матвіївської сільської ради вільнянського району Запорізької області, де Споживача визначено виконавцем послуг з водопостачання «…».

Умовами п.п. 3.1.1. п. 3.1. договору визначено, що Облводоканал зобов`язаний забезпечити споживачу подачу питної води з напором в точках підключення вводів споживача до мереж Облводоканалу до 10 м. в. ст. і якістю у відповідності з "ДСанПіН 2.2.4-171.10 "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною" в точках підключення вводів споживача до мереж Облводоканалу згідно схем розподілу зон обслуговування та меж балансової належності водопровідних мереж у кількості, вказаній у даному Договорі.

Підпунктом 3.2.1. п. 3.2. договору передбачений обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання, експлуатувати водопровідні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності з даним договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1. договору.

Відповідно до п. 5.1. договору, розрахунок обсягів питної води споживача за розрахунковий період (календарний місяць) здійснюється відповідно до показань приладів обліку, встановлених у кожної точці приєднання мереж споживача до системи централізованого водопостачання (магістрального водогону) облводоканала. До моменту облаштування комерційних вузлів обліку у точках приєднання до магістрального водогону водопровідних вводів окремих будинків, вказаних в п. 1.1. договору, обсязі за розрахунковий період (календарний місяць) визначаються за нормативами водоспоживання відповідно наданої споживачем довідки.

Умовами пункту 5.2. договору сторони визначили, що основний документом на оплату є Акт-рахунок. Акти-рахунки виписуються споживачу представником облводоканалу відповідно порядку, визначеному п. 5.2. Договору, при наявності особистого посвідчення в останній день кожного місяця у трьох примірниках (один примірник споживачу, два облводоканалу). Відповідальна особа споживача зобов`язана підписати акти-рахунки у трьох примірниках та самостійно отримати в облводоканалі один примірник. У разі передачі даних про обсяги спожитої питної води шляхом надання Звіту споживач в останній день кожного місяця надає облводоканалу звіт по обсягам спожитої питної води, визначених на підставі показів засобів обліку, за формою, визначеною у додатку № 1 до договору. Звіт споживач має надати відповідальному представнику облводоканала за адресою пров. Торговий, 11-А м. Вільнянськ, або на електронну адресу . Протягом одного робочого дня на підставі даних, зазначених у звіті, споживачу виписується акт-рахунок. Протягом 3-х робочих днів з дати передачі звіту споживач зобов`язаний самостійно отримати в облводоканалі та підписати акти-рахунки у трьох примірниках. До 12 числа наступного за звітним місяцем споживач зобов`язаний перерахувати на розрахунковий рахунок облводоканалу суму, вказану в акті-рахунку. Якщо споживач відмовляється підписати акт-рахунок, представником облводоканалу в акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилаються споживачу поштою. Оформлений таким чином акт-рахунок є обов`язковим для сплати у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за водопостачання. Відсутність обґрунтованих заперечень до акту-рахунку у термін трьох банківських днів з моменту отримання, підтверджує визнання споживачем обсягу, якості наданих йому послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі.

Відповідно до п. 6.1. договору, сторони несуть відповідальність за невиконання зобов`язань у відповідності з чинним законодавством та вказаними в даному договорі нормативними документами.

Договір діє з моменту підписання до 31.12.2021 року. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони погодилися, що умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання - з 01.03.2021 року (п. 2.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін (п. 2.4 договору).

Враховуючи відсутність письмових заяв сторін про припинення дії договору суд дійшов висновку про те, що згідно умов п. 2.4. договору станом на 17.04.2023 вказаний договір є чинним.

Доказів зворотного сторонами суду не надано.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги з водопостачання за період з серпня по грудень 2022 включно на загальну суму 1 491 880,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами-рахунками (а.с. 12-44).

В порушення умов п.п. 3.2.1 та 5.2. договору, відповідач здійснив оплату за надані послуги частково на загальну суму 159 328,50 грн. та з порушенням строків оплати, внаслідок чого станом на 23.01.2023 сума основної заборгованості відповідача становить 1 332 551,50 грн.

В матеріалах справи містяться заяви КП "Облводоканал" ЗОР про зменшення розміру позовних вимог (№ 12/0197 від 21.02.2023 та № 12/0321 від 27.03.2023), згідно яких позивач зазначив про погашення відповідачем основної заборгованості за період з серпня по вересень 2022 включно на суму 665 636,93 грн., у зв`язку з чим станом на 17.04.2023 у відповідача наявна основна заборгованість за період з жовтня по грудень 2022 включно на загальну суму 666 914,57 грн.

У зв`язку з порушенням строків оплати за надані послуги, на підставі п. 6.1. договору та ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3 % річних за період з 13.09.2022 по 17.01.2023 у розмірі 8 050,88 грн. та інфляційні витрати за період з вересня 2022 по січень 2023 на суму 37 905,00 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, заслухавши представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з:

підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням;

підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення;

об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів;

власниками будинків, що перебувають у приватній власності;

індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Укладений між сторонами договір про надання послуг з водопостачання за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (п. 1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч. 2).

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, на виконання умов договору про надання послуг з водопостачання № 78В/8 від 29.03.2021 у період з серпня по грудень 2022 включно позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 1 491 880,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами-рахунками (а.с. 12-44).

Факт надання позивачем послуг з водопостачання на загальну суму 1 491 880,00 грн. також визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив оплату частково на суму 824 965,43 грн., у зв`язку з чим станом на час розгляду справи в суді сума основного боргу за отримані послуги з водопостачання у період з жовтня по грудень 2022 включно становить 666 914,57 грн., яка підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

Отже суд приходить до висновку, що зазначена сума основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Також, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за період з 13.09.2022 по 17.01.2023 у розмірі 8 050,88 грн. та інфляційні витрати за період з вересня 2022 по січень 2023 на суму 37 905,00 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.1. договору, сторони несуть відповідальність за невиконання зобов`язань у відповідності з чинним законодавством та вказаними в даному договорі нормативними документами.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», враховуючи диспозитивність суд зазначає, що вказані розрахунки позивача є вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 13.09.2022 по 17.01.2023 у розмірі 8 050,88 грн. та інфляційних витрат за період з вересня 2022 по січень 2023 на суму 37 905,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Облводоканал" до Комунального підприємства "Дружелюбівський сількомунгосп" у розмірі 712 870,45 грн., в т.ч. 666 914,57 грн. основної заборгованості, 8 050,88 грн. - 3 % річних та 37 905,00 грн. - інфляційних витрат (з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог).

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору на суму 10 693,06 грн. покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог, питання щодо повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору на суму 9 984,62 грн. буде вирішено судом в ухвалі після надходження відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Дружелюбівський сількомунгосп" (вул. Олімпійська, буд. 4, с. Дружелюбівка, Вільнянський район, Запорізька область, 70053, ) на користь Комунального підприємства "Облводоканал" Запорізької обласної ради (вул. Перемоги, буд. 129-А, м. Запоріжжя, 69005, ) основну заборгованість за договором про надання послуг з водопостачання № 78В/8 від 29.03.2021 у розмірі 666 914 (шістсот шістдесят шість тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 57 коп., 3 % річних на суму 8 050 (вісім тисяч п`ятдесят) грн. 88 коп., інфляційні витрати у розмірі 37 905 (тридцять сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору на суму 10 693 (десять тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 06 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено та підписано 27.04.2023.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.