ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023м. ДніпроСправа № 904/452/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МС Трейд Україна", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський машинобудівний завод", с. Шахти Новомосковського району Тульської області, Росія

про стягнення передплати у розмірі 1 791 000,00 російських рублів за контрактом від 20.01.2022 № 14-01

Представники:

від позивача: Шмалько Ю.О., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МС Трейд Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 19.01.2023 № б/н, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський машинобудівний завод" передплату у розмірі 1 791 000,00 російських рублів, відповідно до умов контракту від 20.01.2022 № 14-01.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання укладеного сторонами контракту позивач (покупець) сплатив на користь відповідача (продавця) суму попередньої оплати за товар, який не був поставлений позивачу в установлений договором строк, що є підставою для вимоги про повернення попередньої оплати в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, позивач посилається на п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", згідно з яким суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Позивач стверджує, що підставою для цього позову є факт не отримання позивачем суми попередньої оплати на його вимогу, яку перераховано з території України, і яка підлягає поверненню відповідачем на територію України, а отже, юрисдикція українського суду поширюється на вирішення спору за поданим позовом.

Ухвалою господарського суду від 03.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 02.03.2023.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2023 підготовче засідання по справі відкладено на 23.03.2023.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2023, з урахуванням ухвали від 07.04.2023, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 18.04.2023.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

За зверненням Міністерства юстиції України Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства "Укрпошта", у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану, АТ "Укрпошта" припинило поштове співробітництво з поштою Росії та Білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються.

Відтак діяльність дипломатичних представництв України в Росії та Росії в України, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Отже, подальше застосування відповідного алгоритму з отримання згоди Російської Федерації на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів до російської сторони дипломатичними каналами не є можливим з огляду на розірвання дипломатичних відносин та евакуацію всіх співробітників дипломатичних та консульських установ України через повномасштабну агресію РФ проти України.

З огляду на вищенаведене, на період збройного конфлікту у відносинах з державною-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення.

За таких обставин повідомлення відповідача про розгляд даної справи належним чином здійснено шляхом розміщення відповідних ухвал суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/ та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Крім того, ухвали суду по даній справі направлялася відповідачу на його електронну адресу @mail.ru, яка зазначена у контракті від 20.01.2022 № 14-01, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа, які долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.04.2023 представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новомосковський машинобудівний завод" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МС Трейд Україна" (покупець) укладено контракт № 14-01 (надалі - контракт), відповідно до п. 1. якого продавець зобов`язується виготовити та поставити, а покупець оплатити та прийняти визначену цим пунктом контракту продукцію - деталі верхньої будови трамвайних шляхів (надалі - товар).

Згідно з п. 2 контракту загальна сума контракту складає 3 582 000,00 російських рублів. Валюта контракту - російський рубль. Валюта платежу - російський рубль.

Пунктом 3 контракту передбачено, що оплата товару здійснюється на умовах 100% передплати у два етапи: оплата не менш ніж 50% від суми контракту протягом 5 робочих днів з моменту підписання контракту; оплата суми, що залишилася - протягом 10 днів після отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження.

Відповідно до п. 5 контракту поставка товару здійснюється протягом 40 робочих днів з дня надходження 50% передплати, але не раніше надходження 100% оплати, з правом дострокової поставки.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати поставки (дати оформлення CMR), тобто з моменту передачі товару перевізнику.

Продавець повідомляє покупця по факсу або електронній пошті про готовність товару до відвантаження за 5 днів до дати відвантаження. В повідомленні зазначаються: передбачувана дата відвантаження, найменування та кількість товару, номер та дата договору.

Згідно з п. 10 контракту строк дії контракту - до 31 грудня 2022 року.

Закінчення строку дії контракту не звільняє сторони від виконання зобов`язань за контрактом.

На виконя умов контракту та виставленого відповідачем рахунку від 20.01.2022 № 18 позивач перерахував відповідачеві передоплату за товар на суму 1 791 000 російських рублів, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 26.01.2022 № 355 із призначенням платежу: «Передплата за металопродукцію по контракту № 14-01 від 20.01.2022, відповідно до рахунку ну № 18 від 20.01.2022» (а.с. 12, 13).

Позивач зазначає, що як у передбачений п. 5 контракту строк (40 робочих днів з дня надходження передплати), так і до цього часу покупець не отримував від продавця повідомлення про готовність товару до відвантаження. З урахуванням цього у позивача не було підстав для перерахування відповідачеві решти вартості товару у розмірі 505 від ціни контракту.

Таким чином, в порушення умов контракту відповідач не повідомив позивача про готовність товару до відвантаження, попередньо оплачений товар не поставив, у зв`язку із чим позивач звернувся до відповідач із вимогою від 19.09.2022 № 228 про повернення грошових коштів в сумі 1 791 000 російських рублів (а.с. 14-17).

Позивач зазначає, що в порушення умов контракту та вимог претензії, відповідач товар не поставив, кошти позивачу не повернув.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладання контракту, встановлення факту здійснення позивачем оплати товару, факту не здійснення відповідачем поставки товару у визначені контрактом строки, правомірності вимоги позивача про стягнення вартості оплаченого, але не поставленого товару.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі контракту від 20.01.2022 № 14-01 є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За нормами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За нормами ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Враховуючи погоджені сторонами терміни поставки (п. 5 контракту) та внесення позивачем передплати на виконання п. 3 контракту, господарський суд констатує, що відповідач в порушення умов контракту не повідомив позивача про готовність товару до відвантаження. Докази поставки відповідачем товару позивачу або повернення коштів передплати у розмірі 1 791 000 російських рублів на вимогу останнього матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За приписами ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

У цьому зв`язку, позивачем обрано такий варіант поведінки як повернення суми попередньої оплати товару шляхом пред`явлення вимоги.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що грошові кошти в сумі 1 791 000 російських рублів були перераховані позивачем на виконання умов контракту, в той час як відповідачем свої зобов`язання виконані не були, доказів повернення передоплати у вказаному розмірі чи поставки товару матеріали справи не містять, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникло право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від постачальника, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МС Трейд Україна" про стягнення з відповідача передплати за непоставлений товар у розмірі 1 791 000 російських рублів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо умов контракту, викладених у п. 6, в якому сторони погодили, що якщо вони не дійдуть згоди що виниклих розбіжіностей, спір підлягає розгляду в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-Промисловій Палаті Російської Федерації відповідно до її регламенту, господарський суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією з боку Росії та введенням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, припиненням застосування міжнародних договорів між державами у період військового конфлікту, розірванням дипломатичних відносин, припиненням співробітництва АТ "Укрпошта" з поштою Росії та Білорусі, а також фактичною забороною сплати резидентами України арбітражного збору до комерційного суду при Торгово-Промисловій Палаті Російської Федерації, захист порушеного права покупця відповідно до умов п. 6 контракту є неможливим.

Натомість, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя.

За нормами ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

Позивач зазначає, що з урахуванням неможливості звернення з відповідним позовом до будь-якої іншої інстанції, на цей час позивач фактично не має можливості захистити і відновити свої права у інший спосіб, ніж шляхом звернення до господарського суду України за місцем реєстрації ТОВ "МС Трейд Україна".

За вказаних обставин, господарський суд вважає правомірним звернення позивача, попри умови контракту, до Господарського суду Дніпропетровської області із даним позовом за захистом свого порушеного права.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем контракту та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 791 000 російських рублів - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський машинобудівний завод" (301680, Російська Федерація, Тульська область, Новомосковський район, селище Шахти, 35, буд. 25; основний державний реєстраційний номер 778; ідентифікаційний код 03216982; ІПП ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МС Трейд Україна" (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 5, поверх 3, ) 1 791 000 російських рублів (один мільйон сімсот дев`яносто одну тисячу російських рублів) основного боргу, 14 298 грн 36 коп. (чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто вісім грн 36 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.05.2023

Суддя І.А. Рудь