УХВАЛА

27 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 920/277/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової Т. Б.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Суми-Агро"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Суми-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розсоші", Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1

про визнання незаконними та скасування рішень, припинення права оренди,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023 (подана 31.03.2023) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли чотири ідентичні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Суми-Агро" (далі - ТОВ "Компанія "Суми-Агро", позивач, скаржник) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 920/277/22.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, суд залишає касаційну скаргу без руху з огляду на таке.

Право на касаційне оскарження закріплено у статті 287 Господарського процесуального кодексу України і реалізується у спосіб подання в установленому порядку касаційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, яким є Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду ставку судового збору встановлено у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлюється у розмірі 2 684,00 грн.

Отже, за подання цієї касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у сумі 2 684,00 грн, проте вказану суму судового збору скаржник не платив, що свідчить про недотримання ним вимог пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 2 684,00 грн та надати суду оригінал документа про таку оплату, за такими реквізитами:

- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

- код банку отримувача (МФО): 899998

- номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

- код класифікації доходів бюджету: 22030102

- судовий збір (Верховний Суд, 055)

- призначення платежу: *; 101.

Також Верховний Суд зазначає таке.

Крім того, статтею 291 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак, скаржник не надіслав копії цієї скарги з додаткам на адресу інших учасників справи відповідно до статті 291 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд зазначає, що надіслання скаржником копії цієї касаційної скарги з додатками на адресу Верховного Суду для інших учасників справи не є підтвердженням виконання ним вимог статті 291 Господарського процесуального кодексу України, адже це (надіслання іншим учасникам справи копії касаційної скарги з додатками) є обов`язком скаржника, а не суду, докази чого скаржник повинен долучити до касаційної скарги, яка подається до Верховного Суду.

Перекладання цього обов`язку на Верховний Суд не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та основним засадам (принципам) господарського судочинства, зокрема щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, закріпленого в статті 7 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом надання доказів про сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі за подання касаційної скарги та доказів належного виконання вимог статті 291 Господарського процесуального кодексу України.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Суми-Агро" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі № 920/277/22 залишити без руху до 17.05.2023, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Б. Дроботова