ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Справа № 902/759/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Грязнов В.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача 1: Бурка В.Р.

відповідача 2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Ремонтник" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22 (повний текст складено 31 січня 2023 року, суддя Матвійчук В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник"

та до громадянина ОСОБА_1

про стягнення 1 217 460,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22 задоволено позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" та до громадянина ОСОБА_1 про стягнення 1 217 460,98 грн.

Присуджено до стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; ) та громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009; ) 1 217 460 грн. 98 коп. - неповернутої суми кредиту.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; ) на користь на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009; ) 9 130 грн. 96 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Присуджено до стягнення з громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009; ) 9 130 грн. 96 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивачем взяті на себе договірні зобов`язання виконано належним чином, надано відповідачу 1 кредит за кредитним договором на суму 5 100 000,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ "Ремонтник". У свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором, щодо повернення коштів належним чином не виконав, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку та зазначено в розрахунку заборгованості та розрахунком заборгованості, внаслідок чого станом на 12 червня 2022 року виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1 217 460,98 грн. При цьому, відповідачем 1 доказів в спростування позовних вимог, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості не подано.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач 1 - ТОВ "Ремонтник" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги заяву представника позивача Михайлишеної Л. за №50702/1715 від 30 листопада 2022 року, що знаходиться у матеріалах справи №902/759/22 з розрахунком заборгованості ТОВ "Ремонтник" за КД №291/2019/ВОД-МСБ від 15 квітня 2019 року, згідно якого "всього заборгованість за основним боргом станом на 17 листопада 2022 року (включно) складає 476 093,77 гривень", а не 1 217 460 грн. 98 коп. В рішенні Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22 взагалі відсутнє будь-яке посилання на дану заяву та доданий до неї розрахунок, проте вирішено стягнути солідарно з відповідачів саме 1 217 460 грн. 98 коп. На переконання апелянта, даний доказ не був належним чином досліджений та оцінений, через що судом прийнято незаконне та необгрунтоване рішення.

Скаржник наголошує на тому, що всупереч вимогам господарського процесуального законодавства, він не був повідомлений належним чином про місце, дату і час судових засідань. Жодних ухвал про відкриття провадження у справі №902/759/22 або про відкладення розгляду даної справи не отримував ані особисто, ані засобами поштового зв`язку. Даний факт підтверджується і клопотанням за вих.№8 від 12 жовтня 2022 року, про яке зазначено у самому рішенні Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22, з тексту якого вбачається, що "про дату і час розгляду справи №902/759/22 відповідачу стало відомо випадково з Єдиного реєстру судових рішень. Ухвалу суду, якою призначено вказане засідання, відповідач не отримував та жодного повідомлення з пошти про необхідність листа не надходило. За таких обставин, відповідачу стало відомо про дату і час судового засідання в цій справі лише 12 жовтня 2022 року". Окрім того, відповідач 1 повідомив суд про те, що заперечує позовні вимоги, оскільки дві третини боргу вже погашено, та просив суд надати додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи, а також продовжити процесуальний строк подання відзиву та відкласти розгляд справи на іншу дату. Але дане клопотання Господарським судом Вінницької області залишено без розгляду з огляду на відсутність електронного цифрового підпису на зазначеному клопотанні.

Листом №902/759/22/1246/23 від 27 лютого 2023 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області.

13 березня 2023 року матеріали справи №902/759/22 надійшли до апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Ремонтник" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22 та призначено розгляд апеляційної скарги на "05" квітня 2023 р. об 10:00 год.

04 квітня 2023 року від представника апелянта надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи доказів, а саме копії розрахунку заборгованості за договором №291/2019/ВОД-МСБ від 15 квітня 2019 року станом на 17 лютого 2022 року включно та роздруківки з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ТОВ "Ремонтник" не обгрунтовано неможливість подання даних доказів до суду першої інстанції, а тому вони не беруться до уваги колегією суддів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05 квітня 2023 року у справі №902/759/22 розгляд апеляційної скарги відкладено на 26 квітня 2023 року.

21 квітня 2023 року від представника відповідача 1 - адвоката Бурки В.Р. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

В судовому засідання 26 квітня 2023 року, яке проводилось в режимі відеоконференції у відповідності до статті 197 ГПК України, представник ТОВ "Ремонтник" повністю підтримав вимоги і доводи викладені у апеляційній скарзі.

Представник позивача та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином /а.с.148-149/.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника ТОВ "Ремонтник", розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - частковому скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 квітня 2019 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (Позичальник) було укладено Кредитний договір №291/2019/ВОД-МСБ (далі - Кредитний договір).

У відповідності до пункту 1.1. Кредитного договору Банк, у межах співпраці з Німецько - Українським фондом за кредитним договором №008/2-02 від 28 грудня 2016 року відкриває позичальнику відновлювану кредитну лінію з Лімітом кредитної лінії в сумі 5 100 000,00 (п`ять мільйонів сто тисяч) гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Максимально можливий ліміт на 2-й рік кредитування - 3 400 000,00 гривень, на 3-й рік кредитування - 1 700 000,00 гривень

Цільове використання (мета) Кредиту: поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності (пункт 1.2. Кредитного договору).

Строк кредитування: надання Кредиту здійснюється з "15" квітня 2019 року по "15" лютого 2022 року (включно) (пункт 1.3.1. Кредитного договору).

Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредит у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитування лінії за цим Договором (Додаток 1 до цього договору) та у будь - якому випадку повернути Кредит у повному обсязі в термін по "15" лютого 2022 року (включно) (пункт 1.3.2. Кредитного договору).

Розділом ІІ Кредитного договору між сторонами погоджено умови забезпечення кредиту, а саме у забезпечення зобов`язань за цим договором прийнято:

- в іпотеку комплекс будівель та споруд, загальною площею 3 651,6 кв. м., які належать Позичальнику та знаходяться за адресою Вінницька обл., Тульчинський р-н, м. Тульчин, вул. Леонтовича Миколи (Леніна) 67.

- в іпотеку земельну ділянку, кадастровий номер: :01:012:0035, площею 1,0125 га, яка належать Позичальнику та знаходяться за адресою: Вінницька обл., Тульчинський р., м. Тульчин, вул. Леонтовича Миколи (вул. Леніна), земельна ділянка 67;

- фінансову поруку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 );

- фінансову поруку ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 ).

Розділом ІІІ визначено умови кредитування, та погоджено наступне: кредитні кошти надаються банком позичальнику на підставі письмової анкети-заяви/заяви позичальника в межах невикористаного залишку Ліміту кредитної лінії згідно з Графіком зменшення Ліміту кредитної лінії окремими траншами, шляхом: оплати в межах строків, визначених у пункті 1.3 цього Договору, розрахункових документів позичальника безпосередньо з позичкового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АБ "Укргазбанк", код Банку 320478; перерахування з позичкового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АБ "Укргазбанк", код Банку 320478 на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_4 , відкритий в АБ "Укргазбанк", код Банку 320478.

Надання банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах Ліміту кредитної лінії, попередньої письмової заяви позичальника та підтвердження банком намірів про видачу кредитних коштів, в межах Ліміту кредитної лінії згідно зазначеної заяви позичальника.

Після отримання позичальником повної суми Кредиту в межах Ліміту кредитної лінії, встановленого в пункті 1.1 цього Договору, подальше кредитування в межах строків та в межах сум Ліміту кредитної лінії, може здійснюватися лише після погашення позичальником частини або всієї суми наданого Кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.

Надання банком кредитних коштів за цим договором здійснюється за умови:

- сплати позичальником відповідних комісій банку, термін сплати яких настав, згідно з тарифами до цього Договору;

- виконання вимог Розділу ІІ цього Договору щодо забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором;

- дотримання позичальником інших зобов`язань відповідно до пункту 6.2 цього Договору;

- щорічного відновлення кредитного ліміту (відповідно до графіка щорічного зниження ліміту) за згодою колегіального органу банка.

15 квітня 2019 року між сторонами до Кредитного договору було укладено графік зменшення ліміту невідновлюваної кредитної лінії.

27 грудня 2019 року між банком та позичальником укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, у відповідності до якої банк, у межах співпраці з Німецько - Українським фондом за Кредитним договором №008/2-02 від 08 грудня 2016 року відкриває позичальнику не відновлювану кредитну лінію з Лімітом кредитної лінії в сумі 5 100 000,00 (п`ять мільйонів сто тисяч) гривень 00 копійок, а позичальник зобов`язується сплачувати комісії та проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Діючий ліміт кредитування з "27" грудня 2019 року - 3 600 000,00 (три мільйони шістсот тисяч) гривень 00 копійок.

Цільове використання (мета) кредиту: поповнення обігових коштів для здійснення господарської діяльності.

Строк кредитування: надання Кредиту здійснюється з "15" квітня 2019 року по "15" грудня 2020 року (включно).

Позичальник зобов`язаний сплачувати кредит у строки визначені в Графіку зменшення Ліміту кредитної лінії відповідного періоду та у сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту нього періоду над Лімітом кредитної лінії наступного періоду відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії за цим договором (Додаток 1 до цього Договору) та у будь - якому випадку повернути Кредит у повному обсязі в термін по "15" грудня 2020 року (включно).

Відповідно до пункту 1.4 Додаткової угоди позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісії у розмірі та в порядку, визначеному тарифами, які наведені в Додатку 2 до цього Договору, (далі за текстом - "Тарифи") та проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі:

за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, визначеного пунктом 1.3 цього Договору з врахуванням встановленого графіку зменшення Ліміт кредитної лінії за цим договором, (строкова заборгованість) базова процентна ставка за користування кредитними коштами (далі Базова процентна ставка) встановлюється в розмірі суми значення індексу UIRD12m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання Договору та значення фіксованої маржі в розмірі 6,17 (шість цілих сімнадцять сотих) процентних пункти;

значення процентної ставки за користування кредитними коштами змінюється щорічно згідно з процедурою, визначеною в розділі IV Договору.

У відповідності до пункту 7.5.1 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору у випадку неповернення в строк Кредиту при настанні події припинення, вся заборгованість позичальника щодо погашення суми Кредиту вважається простроченою і позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку проценти від суми простроченої заборгованості позичальника щодо погашення суми Кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюється за домовленістю сторін у процентах та дорівнюють 26,72% річних розрахованих від суми простроченої заборгованості позичальника щодо погашення суми кредиту за весь період прострочення.

Сторони визначили, що днем настання події припинення і днем визнання заборгованості позичальника щодо погашення суми Кредиту простроченою є:

закінчення строку кредитування - наступний календарний день після кінцевої дати строку кредитування визначеної в пункті 1.3 цього Договору;

пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту - дата зазначена в такому письмовому повідомленні банку;

звернення банку з позовом про дострокове стягнення кредиту, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно - наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви банку до відповідача (-чів).

27 грудня 2019 року сторонами укладено Додаток №1 до Додаткової угоди №1 до Кредитного договору, яким погоджено графік зменшення ліміту відновлюваної кредитної лінії.

Вказаний Кредитний договір та Додаткову угоду №1 до Кредитного договору підписано повноважними представниками позивача та відповідача 1 та завірено відтиском печатками сторін.

Позивачем взяті на себе договірні зобов`язання виконано належним чином, надано відповідачу 1 кредит за Кредитним договором на суму 5 100 000,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку ТОВ "Ремонтник".

У свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором, щодо повернення коштів належним чином не виконав, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку та зазначено в розрахунку заборгованості та розрахунком заборгованості, внаслідок чого станом на 12 червня 2022 року виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1 217 460,98 грн.

В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором 15 квітня 2019 року між банком та ОСОБА_1 (відповідач 2, поручитель) укладено Договір поруки № 291/2019/ВОД-МСБ-П 1, за яким відповідач 2 зобов`язувався відповідати перед Кредитором за виконання позичальником зобов`язань по Кредитному договору №291/2019/ВОД-МСБ від 15 квітня 2019 року, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному Кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у Кредитному договорі не пізніше 15 лютого 2022 року, серед іншого, повернути кредит.

Поручитель несе солідарну відповідність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по Кредитному договору (пункт 1.2 Договору поруки).

Відповідно до пункту 1.3 договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за Кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник.

27 грудня 2019 року між сторонами за договором поруки укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки, де сторони погодили викласти текст договору поруки в новій редакції, та, з поміж іншого, визначили, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання зобов`язань по кредитному договору №291/2019/ВОД-МСБ від 15 квітня 2019 року, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному кредитором та позичальником, згідно якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 15 грудня 2020 року повернути кредит у розмірі 5 100 000,00 грн.

Вказаний Договір поруки та Додаткову угоду №1 до нього підписано повноважним представником позивача та відповідачем 2 та завірено відтиском печатки позивача.

За змістом пункту 5.1 Договору поруки цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє до 15 лютого 2023 року.

Порука за цим Договором припиняється у разу: припинення забезпеченого нею зобов`язання за Кредитним договором; якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Позичальником або поручителем.

Відтак, строк звернення з позовом до поручителя - не сплив.

Враховуючи викладені обставини справи, банк звернувся до Господарського суду Вінницької області з даним позовом.

В ході розгляду справи, а саме 01 грудня 2022 року до місцевого господарського суду від банку надійшла заява, до якої додано розрахунок заборгованості станом на 17 листопада 2022 року, з якої вбачається, що розмір заборгованості за основним боргом становить 476093,77 грн.

З врахуванням встановлених обставин справи, місцевий господарський суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 1.3.1 Кредитного договору в редакції Додаткової угоди №1, термін повернення кредиту включно до 15 грудня 2020 року.

Відповідно до пункту 6.2.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі, в строки, встановлені в пункті 1.3 цього Договору, повернути отримані в межах кредитної лінії суми Кредиту.

Згідно з пунктом 6.3.3 Кредитного договору Банк має право відмовитися від надання Позичальнику кредитних коштів за цим Договором частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання Позичальником своїх зобов`язань по даному Договору, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, якщо Позичальник, серед іншого, не виконав у строк свої зобов`язання по поверненню Кредиту (його частини), в тому числі достроковому, та/або сплаті процентів, комісій, штрафних санкцій, передбачених цим Договором та/або Договорами забезпечення.

На підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості, а також копії кредитного договору, додаткової угоди до договору, виписки по особовому рахунку ТОВ "Ремонтник" та договору поруки.

Як вбачається із матеріалів справи, до позовної заяви Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" було додано розрахунок заборгованості ТОВ "Ремонтник" за КД №291/2019/ВОД-МСБ від 15 квітня 2019 року, з якого вбачається, що заборгованість за основним боргом станом на 12 червня 2022 року становить 1217460,98 грн.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до підпункту 8 пункту 1 розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління НБУ №75 від 04 липня 2018 року встановлено, що операційна діяльність банку - сукупність технологічних процесів, пов`язаних з документуванням інформації за операціями банку, проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

Згідно з пунктами 41, 42 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління НБУ №75 від 04 липня 2018 року передбачається, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Приписами статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Положеннями статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", серед іншого, встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

В силу пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління НБУ №75 від 04 липня 2018 року передбачається, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 301/1310/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ АБ "Укргазбанк" надало виписку з особових рахунків позичальника за кредитним договором ТОВ "Ремонтник" за період з 16 квітня 2019 року по 16 грудня 2020 року по рахунку НОМЕР_5 , з 15 квітня 2019 року по 03 лютого 2022 року по рахунку НОМЕР_6 , з 16 квітня 2019 року по 03 лютого 2022 року по рахунку НОМЕР_7 .

Колегією суддів досліджено надані банком виписки та встановлено, що заборгованість ТОВ "Ремонтник" становить 476093,77 грн, що підтверджується випискою за період з 16 квітня 2019 року по 03 лютого 2022 року по рахунку НОМЕР_7 /а.с.39/.

Крім того, представником позивача Михайлишеною Л. була подана до місцевого господарського суду заява за №50702/1715 від 30 листопада 2022 року з розрахунком заборгованості ТОВ "Ремонтник" за КД №291/2019/ВОД-МСБ від 15 квітня 2019 року, згідно якого заборгованість за основним боргом станом на 17 листопада 2022 року (включно) складає 476 093,77 гривень /а.с.78-79/.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що визначаючи розмір заборгованості боржника, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок щодо обов`язку суду під час перевірки розрахунку заявлених позовних вимог викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17, постанові Верховного Суду від 02 червня 2022 року у справі №917/1387/20).

Маючи передбачений законом обов`язок на перевірку доказів, з`ясування фактичних обставин справи та встановлення правовідносин, що виникли між сторонами, суд першої інстанції ухилився від перевірки розрахунку, поданого банком 01 грудня 2022 року, дослідження і його оцінки у сукупності з іншими доказами у справі, а саме виписками з особового рахунку ТОВ "Ремонтник" та дійшов необґрунтованого висновку про повне задоволення позовних вимог, оскільки такий висновок зроблено судом без належного з`ясування всіх обставин, що мають значення для розгляду справи.

Враховуючи зазначені обставини, дослідивши докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову банку до відповідача в сумі 476093,77 грн.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені статтею 193 Господарського кодексу України.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як встановлено судами, відповідачами 1, 2 прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів за Кредитним договором №291/2019/ВОД-МСБ від 15 квітня 2019 року та Договором поруки №291/2019/ВОД-МСБ-П 1 від 27 грудня 2019 року, що в свою чергу є підставою для солідарного стягнення з них суми боргу, позаяк, відповідно до частини 7 статті 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Щодо доводів апелянта про неналежне повідомлення його про дату, час і місце судового засідання колегія суддів зазначає наступне.

Частинами п`ятою та сьомою статті 6 ГПК України передбачено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Окрім того, частиною восьмою статті 120 ГПК України встановлено, якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Натомість частиною 7 статті 120 ГПК України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 6 статті 120 ГПК України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно з частиною 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до частин 6, 7 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Направлення ухвал місцевого суду на електронну адресу ТОВ "Ремонтник" підтверджується актами №2800/2022 від 17 жовтня 2022 року, №3204/2022 від 22 листопада 2022 року, №3348/2022 від 05 грудня 2022 року та №3656/2022 від 30 грудня 2022 року. Вказана електронна адреса була вказана в клопотанні ТОВ "Ремонтник" №8 від 12 жовтня 2022 року, яке подавалось до Господарського суду Вінницької області. Заявник у апеляційній скарзі додатково підтверджує факт подання даного клопотання. Дана електронна адреса також вказана і у апеляційній скарзі ТОВ "Ремонтник".

Зважаючи на зазначені вище процесуальні норми, а також об`єктивні обставини (відсутність коштів на здійснення відправлення кореспонденції, що підтверджується актами, які складались місцевим господарським судом після кожного процесуального документа), суд апеляційної інстанції вважає, що ухвали Господарського суду Вінницької області про призначення судових засідань, в силу приписів процесуального закону слід вважати врученими апелянту ТОВ "Ремонтник".

Таким чином, доводи апелянта про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права в частині неналежного повідомлення заявника про дату, час і місце судового засідання на знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

У відповідності до приписів статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи, оцінки доказів, а також доводів усіх учасників справи.

Усебічність і повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного та обґрунтованого рішення.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів та доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Застосований судом першої інстанції підхід у з`ясуванні обставин справи не відповідає встановленим процесуальним законодавством вимогам та не демонструє того, що доводи учасників у даній справі були почуті.

У рішенні ЄСПЛ "Мала проти України" від 17 листопада 2014 року суд погодився з доводами заявниці про наявність порушення статті Конвенції у випадку ненадання судом оцінок аргументові заявниці, що мав ключове значення для результатів провадження.

Аналогічно, у даній справі, ненадання судом першої інстанції оцінки всім обставинам справи, колегія суддів вважає таким процесуальним порушенням, яке виключає справедливість постановленого судового рішення в розумінні статті 6 Конвенції.

Оцінивши докази у їх сукупності, встановивши невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, колегія суддів виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Ремонтник" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22 скасувати в частині стягнення з відповідачів 741367,21 грн. Прийняти в цій частині нове рішення. В позові відмовити. В решті рішення залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 24 січня 2023 року у справі №902/759/22 у наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; ) та громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009; ) 476093,77 грн. - неповернутої суми кредиту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; ) на користь на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009; ) 3570,70 грн. - витрат зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009; ) 3570,70 грн. - витрат зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви."

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" (вул. Миколи Леонтовича, буд. 67, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; ) 10712,11 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Вінницької області видачу наказів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/759/22 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "27" квітня 2023 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Василишин А.Р.